РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.05.2025Справа № 910/14952/24

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»
до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1
про48284,48 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» 48284,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ №164208 від 12.02.2021 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля Renault, державний номер НОМЕР_1 , а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Audi, державний номер НОМЕР_2 , водієм якого скоєно ДТП, застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/204864600, а тому позивач вказує, що обов`язок з відшкодування збитків покладається на відповідача. Проте, як стверджує позивач, відповідач виконав свій обов`язок зі сплати страхового відшкодування лише частково.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2024 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/14952/24, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, залучено до участі у справі ОСОБА_1 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі №910/14952/24 вручена відповідачу 10.12.2024, що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи.

12.12.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечує, вказуючи, зокрема, на те, що розглянувши документи, які були надані позивачем, виявлено, що відсутні фото пошкоджень, які було враховано в калькуляції, а також відсутні дані в протоколі огляду транспортного засобу щодо таких пошкоджень: градка радіатора нижня, ізоляція капоту, підсилювач арки крила , радіатор кондиціонеру, підрамник, поворотний кулак, повітропровід радіатору, радіатор охолодження, повітряний фільтр, інтеркулер, підсилювач арки крила, моторний щит. Відповідач вказує, що виходячи з наведеного, ним було розраховано страхове відшкодування згідно з наданими позивачем матеріалами та не було враховано запчастин, які не підтверджені ні фото, ні актом огляду.

Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався.

18.12.2024 від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація про страхове покриття.

Третя особа пояснень щодо позову не надала, своїм правом не скористалась.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

12.02.2021 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ №164208 (надалі - Договір), об`єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, зокрема, автомобілем Renault, державний номер НОМЕР_1 , на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП (з урахуванням додаткових угод №1 від 15.02.2021, №2 від 22.03.2021, №5 від 13.05.2021 до цього Договору).

25.07.2021 о 21 год 15 хв у Донецькій області в місті Маріуполі сталася ДТП, а саме: ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Audi, державний номер НОМЕР_2 , при повороті ліворуч не надав перевагу у русі автомобілю Renault, державний номер НОМЕР_1 , який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо, в результаті чого відбулося зіткнення автомобілів.

ДТП сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п. 16.13 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, що підтверджується постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12.08.2021 у справі №263/9701/21, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі страхового акта №7315/1, у відповідності до розрахунку суми страхового відшкодування, визначеного вказаним актом, та заяви страхувальника про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов`язання за Договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом перерахування коштів у сумі 156741,78 грн на рахунок страхувальника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта», що підтверджується платіжним дорученням №00063455 від 12.10.2021.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 156741,78 грн право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Станом на момент ДТП цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Audi, державний номер НОМЕР_2 , була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/204864600 із встановленим розміром франшизи 0 грн та страховою сумою за шкоду, заподіяну майну, - 130000,00 грн.

У відповідності до ст.ст. 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

З матеріалів справи вбачається, що листом вих.№12798 від 01.02.2022 позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування за наслідками ДТП, що сталася 25.07.2021, у розмірі 156741,78 грн.

За результатами розгляду вказаної заяви відповідачем прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 81715,52 грн.

Як визнається сторонами, сума страхового відшкодування у розмірі 81715,52 грн була сплачена відповідачем позивачу 02.03.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що враховуючи ліміт відповідальності страховика за договором (полісом) №ЕР/204864600, по спірному страховому випадку у відповідача виник обов`язок відшкодувати йому витрати у загальній сумі 130000,00 грн. Оскільки в добровільному порядку відповідач здійснив відшкодування лише у сумі 81715,52 грн, недоплачена сума відшкодування у розмірі 48284,48 грн (130000,00 грн мінус 81715,52 грн), за твердженням позивача, підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку.

При цьому позивач повідомив суд, що ОСОБА_1 (як винна у ДТП особа), враховуючи ліміт відповідальності страховика у розмірі 130000,00 грн, здійснив виплату грошових коштів на рахунок позивача у сумі 26741,78 грн.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

На підтвердження розміру витрат, необхідних для відновлення транспортного засобу Renault, державний номер НОМЕР_1 , позивач надав суду рахунок-фактуру №ANF9303395 від 09.08.2021, складений Товариством з обмеженою відповідальністю «Компаніяалекс», разом з ремонтною калькуляцією №33387RZ105. У відповідності цих документів вартість відновлення автомобіля Renault, державний номер НОМЕР_1 , становить 207563,00 грн з ПДВ.

Проте, заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що серед наданих позивачем документів відсутні фото пошкоджень, які були враховані у вищевказаній калькуляції, а саме: градка радіатору нижня (0305), ізоляція капоту (0481), підсилювач арки крила П Л (1187), радіатор кондиціонеру (4465), підрамник (7011), поворотний кулак (7081), повітропровід радіатору (7753), радіатор охолодження (7761), повітряний фільтр (8391), інтеркулер (8739), підсилювач арки крила П ПР (1188), моторний щит (1314).

Також відповідач наголошує, що відповідні пошкодження не відображені і в протоколі огляду транспортного засобу.

Суд констатує, що позивач відповідь на відзив не подав, вищевказаних доводів відповідача не спростував.

Матеріалами справи підтверджується, що на підставі наданих позивачем документів (за вирахуванням запчастин, які не підтверджені ні фото, ні актом огляду), з врахуванням даних програмного комплексу AudaHistory та значення коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу на рівні 0,56, відповідачем розраховано та виплачено позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 81715,52 грн.

В свою чергу, позивач належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України наявності підстав для стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі, більшому ніж було сплачено відповідачем, не довів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 48284,48 грн задоволенню не підлягають.

Інші доводи та заперечення сторін судом розглянуті та відхилені як такі, що на результат вирішення спору - відмову в позові з наведених вище підстав, впливу не мають.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Судовий збір залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М. Смирнова