номер провадження справи 33/22/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2025 Справа № 908/583/25

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Мірошниченка М.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику представників сторін матеріали справи № 908/583/25

за позовом Акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, ідентифікаційний код 14360080)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Залати Едуарда Леонідовича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 171165,53 грн.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулося Акціонерне товариство АКЦЕНТ-БАНК з позовом вих. без номеру від 05.03.2025 (вх. №636/08-07/25 від 10.03.2025) до Фізичної особи-підприємця Залати Едуарда Леонідовича про стягнення 171165,53 грн., з яких 98023,72 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 38701,81 грн. загальний залишок заборгованості за процентами, 28440,00 грн. загальний залишок заборгованості за винагородою, 1000,00 грн. штраф (фіксована складова), 5000,00 грн. штраф (змінна складова).

Позов обґрунтовано порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором №20.02. від 18.01.2022 щодо сплати кредиту, процентів та винагороди, внаслідок чого станом на 05.03.2025 утворилася заборгованість та нараховано штраф, які є предметом стягнення за даним позовом.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 525, 526, 530, 549, 554, 610 - 612, 625, 627, 806 Цивільного кодексу України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2025 позовну заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької від 13.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/583/25, присвоєно справі номер провадження 33/22/25, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, встановлено відповідачу строк для надання суду для надання заперечень на відповідь на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, встановлено позивачу строк для надання суду відповіді на відзив на позов - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов, повідомлено сторін, що додаткові письмові докази, клопотання, заяви, пояснення, необхідно подати у строк до 11.04.2025.

Копію ухвали доставлено до електронних кабінетів позивача 13.03.2025 о 19:15 год., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач не має електронного кабінету та має місцезнаходження на тимчасово окупованій території, на якій тимчасово не функціонують відділення АТ «Укрпошта» та відповідно не здійснюється доставляння поштової кореспонденції.

Згідно з ч. 1 ст. 12-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають електронного кабінету, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.

З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд повідомив відповідача про розгляд справи шляхом розміщення копії ухвали до відома відповідача на сайті Господарського суду Запорізької області, що підтверджується роздруківкою з даного сайту за 17.03.2025.

Крім того, копію ухвали суду було надіслано до електронної скриньки відповідача 13.03.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

З огляду на викладене, суд належним чином повідомив відповідача про час та місце розгляду справи.

Відповідач не надав відзиву на позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для вирішення спору по суті.

Оскільки розгляд справи здійснювався без виклику представників сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України не проводилося.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

18.01.2022 Акціонерним товариством АКЦЕНТ-БАНК (надалі банк, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Залатою Едуардом Леонідовичем (надалі - позичальник, відповідач) укладено кредитний договір №20.02. (далі договір).

У пунктах А1, А2, А3 розділу А «Істотні умови кредитування» договору погоджено такі істотні умови кредитування: вид кредиту строковий кредит; ліміт цього договору - 100000,00 грн. (сто тисяч грн. 00 коп.) на фінансування поточної діяльності; термін повернення кредиту 16.01.2025.

Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими платежами в розмірі та строки згідно з Графіком платежів (додаток №1 цього договору).

Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування. Щомісячний ануїтетний платіж розраховується за формулою:

сума щомісячного ануїтетного платежу = сума кредиту за договором * ((1+процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.)* процентна ставка за місяць)/1((1+процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.) -1);

сума щомісячного платежу за % = (залишок заборгованості за кредитом* річна процентна ставка/кількість днів поточного року)* кількість днів в місяці, який передує сплаті ануїтетного платежу;

сума щомісячного платежу за основним боргом = сума щомісячного погашення кредиту сума щомісячного платежу за %.

Згідно зі ст. ст. 212, 651 Цивільного кодексу України у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 31-го дня порушення будь-якого із зобов`язань має право змінити умови цього договору, встановивши інший термін повернення кредиту. У випадку непогашення позичальником заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомлені, вважається простроченою. У випадку погашення заборгованості в період до закінчення 30 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, кінцевим терміном повернення кредиту є 16.01.2025.

У п. п. 4.1, 4.3 договору встановлено, що за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п. п. 1.2, 2.2.3, 2.2.14, 2.3.2, 2.4.1 цього договору позичальник сплачує проценти в розмірі, визначеному у п. А.6 цього договору.

Сплата процентів за користування кредитом, передбачених п. п. 4.1, 4.2 цього договору, здійснюється згідно до п. А8 цього договору. Якщо повне погашення кредиту здійснюється у дату, відмінну від зазначеної в цьому пункті, то останньою датою погашення процентів, розрахованих від попередньої дати погашення до дня фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту.

У п. п. А6, А8 розділу А «Істотні умови кредитування» договору погоджено, що за користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти в розмірі 20,90% річних. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році, та процентної ставки, передбаченої договором. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»).

Якщо ануїтетний платіж не буде здійснено у відповідну дату згідно з графіком платежу, то заборгованість за кредитом та/або процентами вважається простроченою на наступний день.

Пунктом 4.5 договору передбачено, що позичальник сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування згідно з п. А10 цього договору.

Відповідно до п. А10 розділу А «Істотні умови кредитування» договору позичальник щомісячно сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування в розмірі 0,79% від суми зазначеного у п. А2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Розрахунок здійснюється щоденно. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати.

За умовами п. 1.1 договору банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А1 цього договору, з лімітом та на цілі, зазначені у п. А2 цього договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеному в третьому абзаці п. 2.1.2 цього договору, в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди в обумовлені цим договором терміни.

Строковий кредит (далі кредит) надається банком у безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника з подальшим перерахуванням за цільовим призначенням.

Згідно з п. п. 1.2, 1.3 договору термін повернення кредиту зазначений у п. А3 цього договору. Зазначений термін може бути змінений згідно з п. п. А12, 2.3.2, 2.4.1 цього договору. Усі істотні умови кредитування наведені в розділі А цього договору «Істотні умови кредитування».

За умовами п. п. 2.2.2, 2.2.3 договору позичальник зобов`язався сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п. п.4.1, 4.2, 4.3 цього договору; повернути кредит у терміни, встановлені п. п. 1.2, 2.2.14, 2.3.2 цього договору.

Пунктом 5.8 договору передбачено, що у випадку порушення позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення банку до судових органів, позичальник сплачує банку штраф, що розраховується за наступною формулою: 1000,00 грн. +5% від суми встановленого у п. А2 цього договору ліміту на цілі, відмінні від платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Згідно з п. п. 6.1, 6.2 договору цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами.

Цей договір у частині п. 4.4 цього договору набуває чинності з моменту підписання цього договору, в решті частин з моменту надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих котів до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором.

На виконання договору позивач перерахував на рахунок відповідача кредитні кошти в сумі 100000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №TR.21638058.26619.64999 від 18.01.2022.

Відповідно до додатка 1 до договору (графік погашення) відповідач мав сплачувати тіло кредиту, проценти та комісійні винагороди в період з 18.02.2022 по 16.12.2024 в загальній сумі 4565,97 грн. щомісячно до 18-го числа відповідного місяця, а до 16.01.2025 сплатити суму в розмірі 4566,12 грн., з них комісійна винагорода складає 790,00 грн. щомісячно.

Таким чином, загалом відповідач мав здійснити 35 щомісячних платежів в сумі 4565,97 грн. та один платіж в сумі 4566,12 грн., загалом на суму 164375,07 грн.

Відповідач порушував умови договору щодо сплати кредиту, процентів та комісійної винагороди у погоджених розмірах та в погоджений строк.

Так, загалом позичальником сплачено кошти в період з 15.02.2022 по 18.02.2022 в загальній сумі 4566,00 грн., з якої банком зараховано 18.02.2022 суму 0,03 грн. в рахунок дострокового погашення заборгованості за тілом кредиту, суму 790,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за комісією, суму 1799,72 грн. в рахунок погашення заборгованості за відсотками та суму 1976,25 грн. в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту.

Станом на 05.03.2025 в банку обліковується заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) 98023,72 грн., нарахованими процентами 38701,81 грн., винагородою (комісією) 28440,00 грн.

На підставі вказаних обставин банк звернувся до суду з позовом у даній справі про стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором №20.02. від 18.01.2022 у загальній сумі 171165,53 грн., з яких 98023,72 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 38701,81 грн. загальний залишок заборгованості за процентами, 28440,00 грн. загальний залишок заборгованості за винагородою, 1000,00 грн. штраф (фіксована складова), 5000,00 грн. штраф (змінна складова).

Спірні правовідносини є господарськими та врегульовані кредитним договором №20.02. від 18.01.2022.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За приписами ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу норми ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У п. А3 розділу А «Істотні умови кредитування» договору погоджено, що позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими платежами в розмірі та строки згідно з Графіком платежів (додаток №1 цього договору).

У п. п. А6, А8 розділу А «Істотні умови кредитування» договору погоджено, що за користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти в розмірі 20,90% річних. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році, та процентної ставки, передбаченої договором. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»).

Якщо ануїтетний платіж не буде здійснено у відповідну дату згідно з графіком платежу, то заборгованість за кредитом та/або процентами вважається простроченою на наступний день.

Відповідно до п. А10 розділу А «Істотні умови кредитування» договору позичальник щомісячно сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування в розмірі 0,79% від суми зазначеного у п. А2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів.

Суд зазначає, що за умовами п. А3 розділу А «Істотні умови кредитування» позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими платежами в розмірі та строки згідно з Графіком платежів (додаток №1 цього договору).

У графіку платежів сторони погодили чіткі суми щомісячних платежів по кредиту, процентах та винагороді (комісії).

Так, відповідно до додатка 1 до договору (графік погашення) відповідач мав сплачувати тіло кредиту, проценти та комісійні винагороди в період з 18.02.2022 по 16.12.2024 в загальній сумі 4565,97 грн. щомісячно до 18-го числа відповідного місяця, а до 16.01.2025 сплатити суму в розмірі 4566,12 грн., з них комісійна винагорода складає 790,00 грн. щомісячно.

Таким чином, загалом відповідач мав здійснити 35 щомісячних платежів в сумі 4565,97 грн. та один платіж в сумі 4566,12 грн., загалом на суму 164375,07 грн. З них сума кредиту до оплати становила 10000000 грн. (сума наданого кредиту), сума комісії 28440,00 грн. (36 платежів по 790,00 грн.), сума процентів 35935,07 грн.

Відповідач порушував умови договору щодо сплати кредиту, процентів та комісійної винагороди у погоджених розмірах та в погоджений строк.

З виписки банку по рахунку позичальника вбачається, що відповідачем сплачено 15.02.2022 суму 4566,00 грн., з якої банком зараховано 18.02.2022 суму 0,03 грн. в рахунок дострокового погашення заборгованості за тілом кредиту, суму 790,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за комісією, суму 1799,72 грн. в рахунок погашення заборгованості за відсотками та суму 1976,25 грн. в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту.

Інших оплат не надходило.

Погоджений в договорі термін повернення кредиту сплив 16.01.2025.

Таким чином, на дату закінчення строку кредитування залишилась несплаченою сума тіла кредиту в розмірі 98023,72 грн. (100000,00 грн. - 0,03 грн. - 1976,25 грн.) та винагорода (комісія) в сумі 27650,00 грн. (28440,00 грн. 790,00 грн.).

Пунктами 4.10, 4.11 договору погоджено, що розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати сплати процентів та/або за період, який починається з попередньої сплати процентів до поточної дати сплати процентів. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту. Нарахування процентів та комісій здійснюється на дату сплати процентів.

Проценти за користування кредитом станом на 16.01.2025 за розрахунком суду складають 38524,69 грн., виходячи з такого розрахунку:

1) станом на 31.12.2024 залишок заборгованості зі сплати процентів становив 38465,17 грн. (як зазначено в розрахунку позивача),

2) за 16 днів січня 2025 року проценти складають: 16 днів х 3,72 грн. (проценти за день від суми поточної заборгованості за кредитом 6405,76 грн. за ставкою 20,9% річних згідно з розрахунком позивача за січень 2025 року) = 59,52 грн.

Загалом станом на 16.01.2025 проценти складають 38524,69 грн. (38465,17 грн. + 59,52 грн.).

Згідно з ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За умовами п. А8 розділу А «Істотні умови кредитування», якщо ануїтетний платіж не буде здійснено у відповідну дату згідно з графіком платежу, то заборгованість за кредитом та/або процентами вважається простроченою на наступний день.

Отже, після спливу погодженого в договорі терміну сплати кредиту, сума кредиту вважається простроченою.

За приписами ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Щодо суми тіла кредиту в розмірі 98023,72 грн., процентів у розмірі 38524,69 грн. та винагороди (комісії) в сумі 27650,00 грн., розрахованих за період користування кредитом, погоджений договором, відповідач не надав суду доказів їх оплати.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Нарахування відсотків на прострочену суму кредиту регулюється нормою частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався та досі діє.

Відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Таким чином, з 24 лютого 2022 року нарахування відсотків на суму простроченого тіла кредиту є неправомірним.

Велика Палата Верховного Суду у пунктах 81 87 постанови від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 наголосила, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України.

За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.

Позивачем не доведено надання послуги «кредитне обслуговування» та стягнення за неї плати у вигляді процентів та винагороди після закінчення терміну кредитування (16.01.2025).

У зв`язку з цим суд відмовив у стягненні відсотків у сумі 177,12 грн. (38701,81 грн. - 38524,69 грн.), а також комісії в сумі 790,00 грн., які нараховані після закінчення терміну кредитування (за період з 17.01.2025 по 28.02.2025).

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 5.8 договору передбачено, що у випадку порушення позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення банку до судових органів, позичальник сплачує банку штраф, що розраховується за наступною формулою: 1000,00 грн. +5% від суми встановленого у п. А.2 цього договору ліміту на цілі, відмінні від платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

На підставі п. 5.8 договору позивач нарахував та просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 1000,00 грн. штраф (фіксована складова), 5000,00 грн. штраф (змінна складова).

У задоволенні вимог про стягнення штрафу суд відмовив у повному обсязі, оскільки відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Враховуючи викладене, штрафні санкції нараховані та пред`явлені позивачем безпідставно, тому у їх стягненні суд відмовляє.

За таких обставин суд задовольнив позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в заявленій сумі - 98023,72 грн., заборгованості за процентами частково - в сумі 38524,69 грн., заборгованості за винагородою (комісією) частково - в сумі 27650,00 грн. В решті вимог у задоволенні позову відмовлено.

Згідно п. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позовна заява подана в 2025 році та містить вимоги майнового характеру про стягнення 171165,53 грн.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України Про Державний бюджет України на 2025 рік визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року в розмірі 3028,00 грн.

Таким чином, судовий збір за розгляд позовної заяви в даній справі про стягнення 171165,53 грн. складає: 3028,00 грн. (мінімальна ставка в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 3028,00 грн. платіжним дорученням №010 від 05.03.2025.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України пропорційно до задоволених вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в сумі 2904,75 грн. Решта витрат зі сплати судового збору покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 243, 252, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Залати Едуарда Леонідовича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, ідентифікаційний код 14360080) суму заборгованості за кредитним договором №20.02. від 18.01.2022 за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 98023,72 грн. (дев`яносто вісім тисяч двадцять три грн. 72 коп.), суму заборгованості за процентами в розмірі 38524,69 грн. (тридцять вісім тисяч п`ятсот двадцять чотири грн. 69 коп.), суму заборгованості за винагородою в розмірі 27650,00 грн. (двадцять сім тисяч шістсот п`ятдесят грн. 00 коп.) та витрати зі сплати судового збору в сумі 2904,75 грн. (дві тисячі дев`ятсот чотири грн. 75 коп.).

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено та підписано 09.05.2025.

Суддя М.В. Мірошниченко