УХВАЛА

про відкриття провадження у справі про банкрутство

21.04.2025 Справа № 910/2675/25
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Міа Груп" (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, 18, ідентифікаційний номер 42337630)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистрибюшн Хаб" (01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 39-41, ідентифікаційний номер 42398837)

про відкриття провадження у справі про банкрутство

Суддя Яковенко А.В.

Секретар судового засідання Муханьков Ю.В.

Представники сторін: згідно з протоколом судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Міа Груп» звернулося до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистрибюшн Хаб» у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.03.2025 прийнято заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство до розгляду. Підготовче засідання суду призначено на 21.04.2025.

18.04.2025 до суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистрибюшн Хаб" на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство.

У судове засідання, призначене на 21.04.2025, з`явилися повноважні представники сторін.

Згідно з приписами ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс) перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1 Кодексу під неплатоспроможністю слід розуміти неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Кодексу у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Розглянувши у підготовчому засіданні подані документи та дослідивши наявні у справі матеріали, суд -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дистрибюшн Хаб" зареєстровано за адресою 01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 39-41 з присвоєнням ідентифікаційного номеру 42398837.

За твердженнями заявника у Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистрибюшн Хаб" наявна заборгованість у розмірі 5 662 990,53 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Згідно з ч. 3 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

На підтвердження своїх посилань, звертаючись до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистрибюшн Хаб", заявником подано до суду копії Договору про надання послуг з факторингу № Ф01.12.24 від 06.12.2024, Договору купівлі-продажу № 2612 від 26.12.2023 з додатками, а також видаткових накладних № 165 від 28.12.2023 та № 164 від 28.12.2023.

За наслідками дослідження описаних документів судом встановлено наступне.

26 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» (65044, м. Одеса, просп. Шевченка, 4А; код 30622532) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дистрибюшн Хаб» (01033, м. Київ, вул. Шота Руставеллі, б. 39-41; код 42398837) укладено Договір купівлі-продажу № 2612 (далі - Договір купівлі- продажу).

Згідно з п.п. 1.1. Договору купівлі-продажу Товариством з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» (Продавець) зобов`язалося передати у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистрибюшн Хаб» (Покупець) товар, перелік якого наведено у Додатку до Договору купівлі-продажу, а Покупець зобов`язався прийняти товар та сплатити обумовлену договором грошову суму.

Згідно з п.п. 1.2. Договору купівлі-продажу Сторони домовилися, що передача товару Покупцю оформлюється актом прийому-передачі, який повинен бути підписаний протягом 10 р.д. з моменту підписання договору.

Згідно з п.п. 3.1. Договору купівлі-продажу за домовленістю Сторін продаж товару вчиняється за ціною, що вказується у Додатках до договору за кожну окрему одиницю товару. Зазначена ціна відповідає волевиявленню учасників цього правочину, є остаточною і змінам за жодних обставин не підлягає.

Згідно з п.п. 3.2. Договору купівлі-продажу сума, вказана в п.п. 3.1. договору, підлягає сплаті Покупцем на поточний рахунок Продавця протягом 60 банківських днів з дня передачі товару за актом приймання-передачі.

Згідно з п.п. 8.1.1 Договору купівлі-продажу право власності на товар виникає у Покупця з моменту передачі такого товару за актом приймання-передачі.

У Додатку № 1 від 26.12.2023 р. до Договору купівлі-продажу Сторони визначили перелік товару, який передається у власність Покупця загальною вартістю 5 662 990,53 грн.

Згідно з актом приймання-передачі від 28.12.2023 р. до Договору купівлі-продажу Продавець передав, а Покупець прийняв визначений в акті товар загальною вартістю 5 662 990,53 грн.

Додатково до акту приймання-передачі Сторони оформили Видаткову накладну № 165 від 28.12.2023 р. та Видаткову накладну № 164 від 28.12.2023 р., в яких засвідчили, що Продавець передав, а Покупець прийняв визначений в акті товар загальною вартістю 5 662 990,53 грн.

Таким чином, передбачений п.п. 3.2. Договору купівлі-продажу 60 денний строк оплати товару сплинув 28.02.2024 р., але товар не було оплачено Покупцем.

Покупець не оспорює заборгованість за поставлений товар в розмірі 5 662 990,53 грн., що підтверджується Актом звірення розрахунків від 01.01.2023 - 30.12.2024.

Положеннями ч. 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України, цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому.

Частинам 1, 2 статті 662 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Частиною 1 статті 691 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Закон не містить переліку дій, що свідчать про визнання особою свого боргу або іншого обов`язку, але їх узагальнюючою рисою є те, що такі дії мають бути спрямовані на виникнення цивільних прав і обов`язків (див. частина перша статті 11 ЦК України). В цьому сенсі діями, спрямованими на визнання боргу, є дії боржника безпосередньо стосовно кредитора, які свідчать про наявність боргу, зокрема повідомлення боржника на адресу кредитора, яким боржник підтверджує наявність у нього заборгованості перед кредитором, відповідь на претензію, підписання боржником акта звіряння розрахунків або іншого документа, в якому визначена його заборгованість.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Аналогічний правовий висновок викладено постанові Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 911/3685/17.

Акт звіряння може бути доказом на підтвердження обставин, зокрема, наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті, підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звіряння розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Підписання акту звіряння, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Аналогічний правовий висновок викладено постанові Верховного Суду від 10.09.2019 у справі № 916/2403/18.

Заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистрибюшн Хаб» за вказаним Договором погашена не була, що підтверджується наявними у справі матеріалами та визнається боржником у поданому відзиві, та складає 5 662 990,53 грн.

06.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Міа Груп» (Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» (Клієнт) укладено Договір про надання послуг з факторингу № Ф01.12.24 (далі - Договір факторингу), відповідно до умов якого Фактор зобов`язався передати грошові кошти в сумі 5.100.000 грн. в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт зобов`язався відступити Факторові своє право грошової вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистрибюшн Хаб» в розмірі 5.662.990,53 грн., що виникло з Договору купівлі-продажу № 2612 від 26.12.2023 р.

Згідно з умовами п.п. 1.6. Договору факторингу Фактор набуває право вимоги до Боржника з моменту підписання Сторонами договору, а саме з 06.12.2024 р.

У Додатку № 2 до Договору факторингу від 06.12.2024 р. Сторони підтвердили, що

Клієнт передав, а Фактор набув право грошової вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистрибюшн Хаб» в розмірі 5 662 990,53 грн., що виникло з Договору купівлі-продажу № 2612 від 26.12.2023 р.

Відповідно до частини 1 статті 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, у разі відступлення права вимоги новий кредитор замінює собою особу у всіх правах, що існували на момент здійснення відступлення і не припинилися внаслідок такої заміни кредитора у зобов`язанні.

Таким чином, з 06.12.2024 року до Нового кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «Міа Груп» перейшло право вимоги до Боржника на загальну суму 5 662 990,53 грн. за Договором купівлі-продажу № 2612 від 26.12.2023.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Дистрибюшн Хаб» у поданому відзиві визнано наявність заборгованості перед ініціюючим кредитором у заявленому розмірі за Договором купівлі-продажу № 2612 від 26.12.2023.

Дослідивши наявні у справі матеріали, що стосуються обґрунтування заявленої заборгованості, суд приходить до висновку про правомірність тверджень Товариства з обмеженою відповідальністю «Міа Груп» про існування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистрибюшн Хаб» непогашеної заборгованості у розмірі 5 662 990,53 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства за результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про банкрутство або відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ч. 6 ст. 39 Кодексу суд відмовляє у відкритті провадження у справі про банкрутство, якщо вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження, або якщо вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

21.04.2025 в підготовчому засіданні судом не було встановлено підстав для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистрибюшн Хаб», перелічених у ч. 6 ст. 39 Кодексу.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

Наразі, судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні докази задоволення боржником у повному обсязі вимог кредитора, які містяться у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Зважаючи на викладене, за наслідками розгляду у підготовчому засіданні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Міа Груп» про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистрибюшн Хаб», суд вважає за доцільне її задовольнити у передбачений діючим законодавством спосіб, шляхом відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистрибюшн Хаб».

Згідно з ч. 8 ст. 39 Кодексу питання введення процедури розпорядження майном боржника та призначення розпорядника майна, встановлення розміру його винагороди та джерела її сплати вирішується господарським судом в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Приписами ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією визначається судом шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору. В ухвалі про прийняття заяви про відкриття провадження у справі господарський суд пропонує трьом визначеним шляхом автоматизованого відбору арбітражним керуючим подати заяву про участь у справі.

Звертаючись із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистрибюшн Хаб», заявником надано суду пропозицію про призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Данілова Артема Івановича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 486 від 04.04.2013), заяву про участь у справі якого долучено до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до пункту 2-1 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією у разі відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом.

Заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім відомостей, передбачених частиною першою статті 34, частиною другою статті 116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією.

Ініціюючий кредитор або боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим частиною третьою статті 28 цього Кодексу.

Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), призначає арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, розпорядником майна або керуючим реструктуризацією.

У разі якщо заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не містить пропозиції щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією або до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не додано заяви цього арбітражного керуючого про участь у справі, або з підстав, визначених частиною третьою статті 28 цього Кодексу, цього арбітражного керуючого не може бути призначено розпорядником майна або керуючим реструктуризацією, або заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство подано боржником - юридичною особою, призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією здійснюється господарським судом самостійно з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, у порядку, що діяв до дня введення цього Кодексу в дію, шляхом застосування автоматизованої системи.

Частиною 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що розпорядником майна, керуючим реструктуризацією, керуючим санацією, ліквідатором, керуючим реалізацією не можуть бути призначені арбітражні керуючі, а призначені арбітражні керуючі підлягають відстороненню:

1) які є заінтересованими особами у цій справі;

2) які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня відсторонення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років;

3) яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом;

4) які мають реальний чи потенційний конфлікт інтересів;

5) виключено;

6) які є близькими особами боржника - фізичної особи;

7) щодо яких відкрито провадження у справі про неплатоспроможність або з дня закриття провадження у справі про неплатоспроможність минуло менше трьох років;

8) за наявності підстав, визначених статтею 26 цього Кодексу.

Відомостей про те, що арбітражний керуючий Данілов А.І. здійснював управління боржником або ж є заінтересованою особою стосовно боржника та кредиторів, судом не встановлено, не встановлено також обмежень, визначених ч. 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства, кандидатура арбітражного керуючого не належить до жодної з категорій осіб, зазначених у вказаній статті.

За таких обставин, суд вирішив призначити розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистрибюшн Хаб" (01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 39-41, ідентифікаційний номер 42398837) арбітражного керуючого Данілова Артема Івановича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 486 від 04.04.2013) з процесуальними наслідками, встановленими Кодексом України з процедур банкрутства.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12-ть місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

У зв`язку з викладеним вище, суд встановлює розпоряднику майна боржника арбітражному керуючому Данілову А.І. розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна боржника із розрахунку трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів заявника.

Таким чином, встановивши факт загрози неплатоспроможності боржника, а також визначившись з кандидатурою арбітражного керуючого для призначення розпорядником майна боржника, керуючись ст.ст. 28, 39 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відкрити провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистрибюшн Хаб" (01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 39-41, ідентифікаційний номер 42398837).

2. Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Міа Груп" (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, 18, ідентифікаційний номер 42337630) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистрибюшн Хаб" (01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 39-41, ідентифікаційний номер 42398837) у розмірі 5 662 990,53 грн.

3. Ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів.

4. Ввести процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистрибюшн Хаб" (01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 39-41, ідентифікаційний номер 42398837).

5. Оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистрибюшн Хаб" (01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 39-41, ідентифікаційний номер 42398837), текст якого додається.

6. Призначити розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистрибюшн Хаб" (01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 39-41, ідентифікаційний номер 42398837) арбітражного керуючого Данілова Артема Івановича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 486 від 04.04.2013).

7. Встановити оплату послуг арбітражному керуючому Данілову А.І. (розпоряднику майна) в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів заявника.

8. Заборонити боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

9. Встановити розпоряднику майна боржника строк до 10.06.2025 для подачі до Господарського суду м. Києва відомостей про результати розгляду вимог кредиторів (письмові нормативно-обґрунтовані пояснення щодо складеного реєстру по кожному з кредиторів, витяги з державних реєстрів заборон щодо майна боржника, а також, при наявності, письмові заперечення боржника щодо вимог кредиторів), реєстру вимог кредиторів, а також доказів повідомлення кредиторів про дату проведення попереднього засідання суду.

10. Визначити дату проведення попереднього судового засідання на 30.06.25 о 10:10 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-В, зал судових засідань № 3.

11. Зобов`язати розпорядника майна у строк до 21.06.2025 провести інвентаризацію майна боржника.

12. Зобов`язати Державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Печерської районної в м. Києві державної адміністрації надати суду докази внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про порушення провадження у справі про банкрутство боржника.

13. Копію ухвали надіслати боржнику, ініціюючому кредитору та засновнику (учаснику) боржника, місцевому загальному суду, органу державної виконавчої служби, органу державної податкової служби за місцезнаходженням боржника та державному реєстратору відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Печерської районної в м. Києві державної адміністрації для відома та внесення відповідних відомостей про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Ухвала набирає законної сили в порядку ч.ч. 4, 5 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства та може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність).

Повний текст ухвали складено 09.05.2025

Суддя А.В. Яковенко