ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2025 р. Справа №909/679/24

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді МАТУЩАКА О.І.

суддів ПАНОВОЇ І.Ю.

СКРИПЧУК О.С.

за участю секретаря судового засідання - ТЕЛИНЬКО Я.П.

за участю представників :

від боржника: Серт О.В. адвокат;

від ініціюючого кредитора: Михайлов А.Л. адвокат,

розглянувши апеляційні скарги 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Костанза» (вх. ЗАГС №01-05/2840/24 від 23.10.2024)

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 21.10.2024 (суддя Максимів Т.Д.)

у справі №909/679/24

за заявою ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче торгівельне об`єднання «Український національний продукт», м. Київ

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Костанза», м. Калуш

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області 13.08.2024 відкрито провадження у справі про банкрутство боржника ТОВ «Костанза», визнано безспірні грошові вимоги до боржника у розмірі розмірі 143 311 020, 52 грн, введено процедуру розпорядження майном та мораторій на задоволення вимог кредиторів, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Постоленка В.О.

08.10.2024 ухвалою цього ж суду припинено повноваження арбітражного керуючого Постоленка В.О. та призначено розпорядником майна боржника - арбітражного керуючого Холостого О.І., припинено повноваження керівника та виконавчих органів управління боржника ТОВ «Костанза» і виконання таких повноважень тимчасово покладено на розпорядника майна Холостого О.І. до призначення в порядку, визначеному законодавством та установчими документами, нового керівника боржника та виконавчих органів управління боржника.

Наступною ухвалою суду першої інстанції від 21.10.2024 заяву арбітражного керуючого Холостого О.І. та ТОВ «Виробниче торгівельне об`єднання «Український національний продукт» про дострокове припинення повноважень розпорядника майна задоволено.

Припинено повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Холостого О.І. від виконання повноважень розпорядника майна боржника та призначено новим розпорядником майна, арбітражного керуючого Глеваського В.В.

Виконання обов`язків керівника боржника тимчасово покладено на розпорядника майна Глеваського В.В. до призначення в порядку, визначеному законодавством та установчими документами, нового керівника боржника та виконавчих органів управління боржника.

Зобов`язати керівника боржника протягом трьох днів, з дня винесення ухвали, передати розпоряднику майна боржника Глеваському В.В. бухгалтерську та іншу документацію боржника, його печатки і штампи, матеріальні та інші цінності.

Така ухвала мотивована тим, що в частині покладення обов`язків керівника боржника на розпорядника майна Глеваського В.В., мотивована тим, що попередньою ухвалою цього ж суду від 08.10.2024 уже було припинено повноваження керівника та виконавчих органів управління боржника ТОВ «Костанза» і виконання таких повноважень було покладено на розпорядника майна Холостого О.І., якого повноваження за його ж заявою цією ж ухвалою припинено. Фактично за змістом і юридичною логікою така ухвала спрямована на належне виконання попередньої ухвали від 08.10.2024, оскільки у зв`язку із припиненням повноважень розпорядника майном Холостого О.І., боржник міг би залишитися без особи, що виконує обов`язки керівника.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, ТОВ «Костанза» 23.10.2024 подано апеляційну скаргу лише в частині покладення виконання повноважень керівника боржника на розпорядника майна (арбітражного керуючого) Глеваського В.В.

Загалом така скарга обгрунтована тим, що суд першої інстанції:

- арбітражний керуючий Глеваський В.В. не має досвіду роботи керівника на об`єкті енергетики та критичної інфраструктури;

- проживає в у віддаленому місці від місцезнаходження самого боржника і це може призвести до зриву опалювального сезону.

Відзив на апеляційну скаргу ініціюючого кредитора загалом зводиться до обставин, якими обґрунтована оскаржувана ухвала, а також додатково зазначається те, що боржника не подав доказів відсутності досвіду арбітражного керуючого у кризовому управлінні боржника, що відноситься до енергетичного сектору економіки.

Дослідивши обставини справи в сукупності з доводами та запереченнями представників сторін, судом під час постановлення цієї ухвали береться до уваги наступне.

У провадження однієї і тієї ж колегії апеляційного господарського суду перебувало декілька апеляційних проваджень на окремі процесуальні документи, постановлені в межах цієї справи про банкрутство ТОВ «Костанза» № 909/679/24.

Постановою апеляційного господарського суду цього ж 20.03.2025 скасовано означену вище ухвалу суду першої від 08.10.2024 в частині припинення повноважень керівника та виконавчих органів управління боржника із покладенням таких обов`язків на розпорядника майна Холостого О.І.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Тобто, виходячи із означеного вище процесуального регулювання апеляційного перегляду, суд апеляційної інстанції оцінює лише ті обставини і підстави, які існували для суду першої інстанції на час постановлення ним оскаржуваної ухвали. Беззаперечним у даному разі є факт того, що на той час (21.10.2024) постанова апеляційної інстанції від 20.03.2025, якою скасовано попередню ухвалу суду першої інстанції від 08.10.2024 не існувала, але також беззаперечним є факт, що якби не існувало ухвали суду від 08.10.2024, то відповідно відсутні були б підстави для постановлення оскаржуваної ухвали від 21.10.2024, яка в частині оскарження є виключно наслідковою і без попередньої не могла існувати.

Також, судом апеляційної інстанції береться до уваги і те, що якщо не брати до уваги обставини, встановлені апеляційним судом у попередній постанові в межах цієї ж справи від того ж 20.03.2025 якою скасовано ухвалу від 08.10.2024 і розглядати апеляційну скаргу на ухвалу від 21.10.2024 виключно за наслідками чинності ухвали від 10.08.2024, то це могло б призвести до факту наявності двох керівників боржника: арбітражного керуючого (розпорядника майна) Глеваського В.В. який би виконував такі обов`язки на підставі цієї ухвали від 21.10.2024 та реальний керівник боржника Якубишин О.П., повноваження якої відновлено на підставі попередньої постанови суду апеляційної інстанції у цій справі від цього ж 20.03.2025.

У даному разі існують протиріччя між нормами процесуального права, на підставі яких припустимо належало б створити умови про існування двох керівників боржника у процедурі банкрутства одночасно з різними і протилежними інтересами і підходами у одній і тій же справі, або належало б застосувати норми матеріального права, які в силу загальновідомих, усталених наукових тенденцій превалюють над нормами процесуального права, і усунути або не допустити обставин існування одночасно таких двох керівників на підставі різних процесуальних судових документів у одній і тій же справі.

Суд апеляційної інстанції врахувавши означені вище обставини, прийшов до висновку про надання переваги нормам матеріального права над нормами процесуального права, і як наслідок до скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 21.10.2024 виключно як наслідкової за наслідками постановлення ухвали від 08.10.2024.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. ст. 227 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги боржника не є обгрунтованими, але суд апеляційної інстанції не будучи зв`язаним із доводами та підставами апеляційної скарги в силу ч.4 ст. 269 ГПК України, прийшов до висновку про скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні клопотання ініціюючого кредитора про покладення обов`язків керівника боржника на арбітражного керуючого Глеваського В.В.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний господарський суд дійшов висновку стягнення витрат на оплату судового збору за розгляд апеляційної скарги боржника на його користь з ініціюючого кредитора.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 270, 275, 277, 281- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ТОВ «Костанза» задовольнити частково, а оскаржувану ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 21.10.2024 в частині покладення обов`язків керівника боржника на розпорядника майна (арбітражного керуючого) Глеваського В.В. до призначення в порядку, визначеному законодавством та установчими документами, нового керівника боржника та виконавчих органів управління боржника, скасувати.

2. У цій частині прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні такого клопотання ініціюючого кредитора 17.10.2024.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче торгівельне об`єднання «Український національний продукт» (01124, м.Київ, вул. Академіка Богомольця, 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Костанза» (77300, м.Калуш Івано-Франківської області, вул.Промислова, 1, ) суму 3 082 грн 50 коп. витрат по оплаті судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення з урахуванням положень ст. 9 КУзПБ.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду.

Справу повернути до Господарського суду Івано-Франківської області.

Головуючий суддя О.І. МАТУЩАК

Судді І.Ю. ПАНОВА

О.С. СКРИПЧУК