ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"06" травня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1438/25

Суддя Рябцева О.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Олга-Логістик» (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 37-41, код 36001805) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Москаленко Людмили Петрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1740,72 грн боргу за договором № 201 від 22.03.2024 р. поставки

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Олга-Логістик» звернулось через систему «Електронний суд» до господарського суду Київської області з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Москаленко Людмили Петрівни 1740,72 грн боргу за договором № 201 від 22.03.2024 р. поставки, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Олга-Логістик» та Фізичною особою-підприємцем Москаленко Людмилою Петрівною.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Згідно з ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З поданої заяви вбачається, що вимоги про стягнення заборгованості заявлені до Москаленко Людмили Петрівни як фізичної особи. Заявник зазначає, що спірний договір був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Олга-Логістик» та Фізичною особою-підприємцем Москаленко Людмилою Петрівною, проте згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 09.01.2025р. було здійснено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності Фізичної особи-підприємця Москаленко Людмили Петрівни.

Обґрунтовуючи звернення саме до господарського суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу з фізичної особи, заявник посилається на висновки, зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.10.2019 р. у справі № 127/23144/18, а саме: «За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати».

Згідно зі ст. 51 Цивільного кодексу України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 9 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Згідно з інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Москаленко Людмили Петрівни здійснено 09.01.2025 р., про що здійснено відповідний запис № 002476208 в Реєстрі.

Судом враховані правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі № 910/8729/18 та від 09.10.2019 р. у справі № 127/23144/18, відповідно до яких, якщо правовідносини заявника та боржника виникли з господарського договору, то зобов`язання за таким договором у боржника з втратою його статусу як фізичної особи-підприємця не припинились.

З 15.12.2017 р. господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини 1 статті 20 ГПК України спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем (Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 у справі № 338/180/17).

Натомість, справи № 910/8729/18 та № 127/23144/18 розглядалась судами в порядку позовного, а не наказного провадження.

Разом з тим, ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку із втратою нею статусу підприємця.

Проте, звертаючись з заявою про видачу судового наказу в порядку наказного провадження, та визначаючи в якості боржника саме фізичну особу Москаленко Людмилу Петрівну, з посиланням на те, що вона втратила статус фізичної особи-підприємця, заявником не прийнято до уваги, що процедура наказного провадження застосовується виключно по відношенню до суб`єктів господарювання, та що наказне провадження має чіткі, формальні межі, які не дозволяють врахувати наведені вище обставини, а припинення статусу підприємця унеможливлює застосування до розглядуваних правовідносин процедури наказного провадження.

Суд зазначає, що визначаючись із подальшими заходами за для захисту своїх прав, заявнику варто врахувати викладену позицію Великої Палати Верховного Суду у взаємозв`язку з сутністю правовідносин, що існували, як під час здійснення боржником підприємницької діяльності, так і після припинення у боржника статусу підприємця та звернутися до суду в межах відповідної форми позовного провадження.

За таких обставин, враховуючи що Товариство з обмеженою відповідальністю «Олга-Логістик» звернулось до господарського суду Київської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з Москаленко Людмили Петрівни, яка з 10.01.2025 р. не має статусу фізичної особи-підприємця та припинила свою підприємницьку діяльність, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Олга-Логістик» про стягнення з Москаленко Людмили Петрівни 1740,72 грн боргу за договором № 201 від 22.03.2024 р. поставки, не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України).

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст. 147, 148, 150, п. 4 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Олга-Логістик» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Москаленко Людмили Петрівни 1740,72 грн боргу за договором № 201 від 22.03.2024 р. поставки.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.О. Рябцева