ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

по справі про банкрутство

06.05.2025р. Справа № 45/137б

за заявою ініціюючих кредиторів:

1) Управління Пенсійного фонду України в Совєтському районі м.Макіївки (правонаступник - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, ),

2) Макіївської об`єднаної державної податкової інспекції (правонаступник - Головне управління ДПС у Донецькій області, код ЄДРПОУ ВП 44070187)

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ханженковський завод двигунів", ()

про банкрутство, -

ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Вербицький Олексій Вікторович (свідоцтво № 692 від 18.04.2013), -

кредитори:

- Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Совєтському районі м. Макіївки (правонаступник - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, ),

- Макіївський міський центр зайнятості (),

- Товариство з обмеженою відповідальністю „Ханженковський завод ремонту двигунів" (),

- Гр. ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ),

- Відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго" (правонаступник - Акціонерне товариство "ДТЕК Донецькі електромережі", ),

- Публічне акціонерне товариство „Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" (),

- Закрите акціонерне товариство „РЕМДИЗЕЛЬ" (правонаступник - ТОВ "Завод Авторемонт", ),

суддя Величко Н.В.

при секретарі Кравець А.Є.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Господарського суду Донецької області на стадії ліквідаційної процедури знаходиться справа № 45/137б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ханженковський завод двигунів", ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Вербицького О.В.

Ухвалою від 25.03.2025 повідомлено ліквідатора та кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Ханженковський завод двигунів" про відкладення судового засідання на 06.05.2025; визнано явку представників учасників справи не обов`язковою; зобов`язано кредиторів у строк до 30.04.2025 надати суду письмово свої пропозиції щодо порядку, способу та джерел оплати послуг арбітражного керуючого Вербицького О.В. за виконання послуг ліквідатора у справі № 45/137б, щодо можливості та доцільності здійснення подальшої судової процедури ліквідації банкрута у справі, із обґрунтуванням відповідних мотивів; вирішені інші процедурні питання.

Про дату та час судового засідання ліквідатор та кредитори банкрута повідомлені шляхом доставки процесуальних рішень суду в їх зареєстровані електронні кабінети в системі «Електронний суд», що підтверджується відомостями комп`ютерної бази даних «Діловодство спеціалізованого суду». Також для учасників справі на офіційній сторінці Господарського суду Донецької області веб-порталу Судова влада України розміщені відповідні оголошення, роздруківки яких долучені до матеріалів справи.

Станом на 06.05.2025 до суду надійшли наступні документи:

- від Головного управління ДПС у Донецькій області - клопотання від 29.04.2025 (вх.№ 01-41/4363/25 від 29.04.25), за змістом якого повідомляє, що оскільки процедура ліквідації боржника наразі є незавершеною, вважає за доцільне здійснити виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень ліквідатора по факту виконання ним цих повноважень, за результатом відповідної процедури банкрутства та у розмірі, передбаченому КУзПБ, а саме за рахунок коштів, одержаних боржником-юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, створеного кредиторами для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (у разі його створення). Також у цьому клопотанні кредитор вказує, що вважає за можливе здійснення подальшої судової процедури ліквідації у справі № 45/137б про банкрутство ТОВ "ХЗД", бо, як вбачається, ліквідаційна процедура не завершена, а кредиторські вимоги ГУ ДПС у Донецькій області не погашені.

- від арбітражного керуючого Вербицького О.В. - поточний звіт за квітень 2025 року від 30.04.2025 № 02-02-98/298 (вх.№ 01-41/4432/25 від 01.05.25).

- від Публічного акціонерного товариства „Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" - додаткові пояснення у праві (вх.№ 01-41/4546/25 від 05.05.25), за змістом яких зазначає, що ліквідаційна процедура об`єктивно не здійснюється з причин знаходження активів боржника на непідконтрольній території України, з огляду на відсутність доступу до нерухомого та рухомого майна боржника, безрезультатність пошуку рухомого майна боржника, відсутність технічної документації на нерухоме майно та відомостей щодо його стану, пасивну поведінку переважної частини кредиторів боржника, вважає, що такі обставини у їх сукупності перешкоджають успішному завершенню процедури банкрутства боржника у визначений законом строк та позбавляють можливості досягнення легітимної мети в розумінні законодавства про банкрутство і є підставою для закриття провадження у цій справі згідно з п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України. Також, ліквідатором боржника не заявлялись вимоги до суду про субсидіарне чи солідарне стягнення заборгованості з третіх осіб, засновників чи керівника боржника, питання можливості чи неможливості (недоцільності) подання такого позову зборами кредиторів (комітетом кредиторів) не вирішувалось, у цій справі не було вичерпано усі можливості для повернення майна у ліквідаційну масу, надходження коштів від його реалізації та спрямування їх як на погашення вимог кредиторів, так і на погашення витрат у ліквідаційній процедурі, в тому числі й на сплату грошової винагороди і витрат арбітражного керуючого, на переконання ПАТ "Промінвестбанк", є несправедливими умовами сплата винагороди арбітражному керуючому без реального фактичного задоволення вимог кредитора. Також зауважує, що ПАТ "Промінвестбанк" з 25.02.2022 перебуває в особливому становищі ліквідації за рішенням Національного банку України, що проводиться Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, тому виконання банком своїх зобов`язань перед кредиторами та вкладниками, рівно як і здійснення своїх повноважень Фондом, здійснюється виключно в порядку, визначеному Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

У судовому засіданні 06.05.2025 кредитори та ліквідатор участі не приймали, про дату та час розгляду справи повідомлені у встановленому порядку.

Матеріали справи свідчать, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, та надано достатньо часу для надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було дотримано всіх необхідних вимог щодо повідомлення учасників справи про здійснення її розгляду.

Враховуючи, що явка учасників справи обов`язковою не визнана, сторони вважаються повідомленими належним чином про дату та час розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до частини 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

З 21.10.2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ). Зазначений Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Пунктом 4 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу, подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

З дня введення в дію цього КУзПБ визнається таким, що втратив чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (п. 2 Розділу «Перехідні та прикінцеві положення» КУзПБ).

Частиною першою статті 2 КУзПБ визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Процедура банкрутства за своєю суттю є конкурсним процесом, основною метою якого, зокрема, є рівномірне і справедливе задоволення вимог всієї сукупності кредиторів неплатоспроможного боржника. Отже, одним з основних завдань провадження у справі про банкрутство є максимальне задоволення вимог кредиторів.

Водночас, процедури банкрутства як за приписами Закону про банкрутство так і КУзПБ, мають строковий характер.

У відповідності до частини 1 статті 58 КУзПБ у ліквідаційній процедурі ліквідатор зобов`язаний здійснити ліквідацію боржника у строк, що не перевищує 12 місяців.

Провадження у справі № 45/137б про банкрутство ТОВ "Ханженковський завод двигунів" () перебуває на стадії ліквідації з 25.10.2012, тобто ліквідаційна процедура триває більше 12 років.

Ліквідація боржника - це припинення існування суб`єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом. Ліквідаційна процедура, як стадія провадження у справі про банкрутство, є однією з найбільш ймовірних та прогнозованих процедур, які застосовуються до неплатоспроможного боржника та є механізмом виведення з ринку нерентабельних та неперспективних підприємств.

Відповідно до частини другої статті 65 КУзПБ, якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна або майно не виявлено чи відсутнє, господарський суд постановляє ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута. Копія цієї ухвали надсилається державному реєстратору для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи - банкрута, а також власнику майна.

Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника, за результатами розгляду яких суд приймає ухвалу про ліквідацію боржника та закриття провадження у справі.

КУзПБ передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури. Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення.

Звіт та ліквідаційний баланс, як підсумковий документ, що подається ліквідатором господарському суду в зв`язку з закінченням ліквідаційної процедури, не може бути затверджений господарським судом у відсутності доказів аналізу ліквідатором первісної бухгалтерської документації боржника, а також, у відсутності аналізу судом дій ліквідатора щодо виявлення майна банкрута що підлягає включенню до ліквідаційної маси, а також, його дій щодо пошуку нерухомого, рухомого майна банкрута і дебіторської заборгованості (висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.03.2018 у справі №Б-39/134-10, від 26.07.2018 у справі №904/9631/15, від 27.10.2020 у справі № 28/29-б-43/212-2012).

Разом з тим, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу є судовим актом, який не тільки встановлює обставини відсутності майна боржника для задоволення вимог кредиторів, дає оцінку повноті дій ліквідатора в ході ліквідаційної процедури, але також підсумовує хід процедури банкрутства та закриває провадження у справі про банкрутство. В зв`язку з цим, у підсумковому засіданні суду необхідно дати оцінку в цілому здійсненій процедурі банкрутства.

Ухвалою від 18.07.2023 суд призначив ліквідатором у справі № 45/137б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ханженковський завод двигунів" арбітражного керуючого Вербицького Олексія Вікторовича.

Станом на 06.05.2025 ліквідатором банкрута не подано суду звіт та ліквідаційний баланс, як підсумковий документ, що подається ліквідатором господарському суду в зв`язку з закінченням ліквідаційної процедури.

З матеріалів справи відомо і сторонами не оспорюється, що ліквідатором ТОВ "Ханженковський завод двигунів" арбітражним керуючим Вербицьким О.В. подавались комітету кредиторів звіти про свою діяльність, запропоновано вирішити питання порядку, способу та джерел оплати послуг арбітражного керуючого за виконання функцій ліквідатора банкрута, а також щодо можливості та доцільності здійснення подальшої судової процедури ліквідації у справі № 45/137б.

Згідно наданого протоколу зборів кредиторів № 4 від 29.11.2024, проведеного ліквідатором відповідно до ч. 4 ст. 48 КУзПБ в режимі відеоконференції, встановлено, що комітет кредиторів більшістю голосів вирішив:

- схвалити наданий поточний звіт арбітражного керуючого Вербицького О.В., а виконану роботу прийняти до відома (третє питання порядку денного);

- вирішено не створювати фонд про оплату послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого Вербицького О.В. за виконання обов`язків ліквідатора, також вирішено можливим та доцільним здійснювати подальшу процедуру ліквідації (четверте питання порядку денного);

- вирішено утриматися від схвалення звіту арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди за період з 17.07.2023 по 30.11.2024 в сумі 356477,42 грн. та витрат в сумі 1948,80 грн., у зв`язку з передчасним вирішенням питання (п`яте питання порядку денного).

З матеріалів справи вбачається, що про скликання зборів кредиторів на 29.11.2024 та про порядок денний таких зборів ліквідатор повідомив у встановленому порядку кредиторів ТОВ "Ханженковський завод двигунів".

Участь у зборах кредиторів від 29.11.2024 прийняв лише один конкурсний кредитор з правом голосу - Головне управління ДПС у Донецькій області (код ЄДРПОУ ВП 44070187), та ліквідатор з правом дорадчого голосу, що відображено у відповідному протоколі зборів.

Відповідно до ч. 5 ст. 48 КУзПБ до компетенції зборів кредиторів належить прийняття рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про введення наступної процедури у справі про банкрутство, інші питання, передбачені цим Кодексом.

Засідання комітету кредиторів скликається та проводиться за правилами, визначеними для зборів кредиторів (ч.11 ст. 48 КУзПБ).

Частиною 1 статті 48 КУзПБ унормовано, що учасниками зборів кредиторів боржника є конкурсні кредитори з правом вирішального голосу, вимоги яких визнані господарським судом за результатами попереднього засідання.

У зборах кредиторів боржника можуть брати участь із правом дорадчого голосу, зокрема, кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання; арбітражний керуючий.

Відповідно до ч.9 ст.48 КУзПБ рішення зборів (комітету) кредиторів вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість голосів кредиторів, присутніх на зборах (комітеті) кредиторів.

Долучений до матеріалів справи протокол зборів кредиторів містить чітко висловлену позицію кредиторів з питань порядку денного, яка відображає їх волевиявлення, збори кредиторів вважаються повноважними, тому суд приймає протокол зборів кредиторів № 4 від 29.11.2024 в якості доказу прийнятих рішень.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується і кредиторами не спростовано, що в ході виконання ліквідаційної процедури у справі № 45/137б арбітражним керуючим Вербицьким О.В. вживались всі необхідні для пошуку та виявлення майна ТОВ "Ханженковський завод двигунів" заходи, що підтверджується долученими до матеріалів справи запитами, листами та іншими документами; ліквідні активи банкрута не виявлені.

Суд бере до уваги, що виявлене нерухоме майно банкрута знаходиться на тимчасово окупованій території України, ліквідатор-арбітражний керуючий Вербицький О.В. позбавлений можливості провести його обстеження та інвентаризацію на місці. Також, місцезнаходження рухомого майна банкрута не відомо.

Комітетом кредиторів не приймалось рішень про виключення з ліквідаційної маси банкрута нерухомого майна ТОВ "Ханженковський завод двигунів", що знаходиться на тимчасово окупованій території України, а також рухомого майна, місцезнаходження якого невідомо.

При цьому, в ліквідаційній процедурі боржник не здійснював господарської діяльності, у нього не було виявлено майна для розрахунку з кредитором та здійснення оплати послуг арбітражного керуючого за виконання ним обов`язків ліквідатора.

Отже, оплату грошової винагороди за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника, здійснити неможливо.

Комітетом кредиторів не створено фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Грошова винагорода ліквідатора за 21 повний місяць виконання повноважень у справі № 45/137б про банкрутство ТОВ "Ханженковський завод двигунів" арбітражному керуючому не виплачувалась, доказів протилежного матеріали справи не містять і сторонами не оспорюється.

Процедура банкрутства є процесом, який характеризуються як специфічним складом учасників, кожен з яких вступаючи в провадження у справі наділяється особливим процесуальним правами та обов`язками, зумовленим характером відносин неплатоспроможності. Передусім це зумовлено особливістю провадження у справах про банкрутство, яка полягає у застосуванні специфічних способів захисту її суб`єктів, особливостях процедури, учасників, стадій та інших елементів, які відрізняють це провадження від позовного.

Участь кредитора у такому проваджені не може бути формальною. Будучи учасником провадження у справі про банкрутство кредитор наділений широким обсягом прав та повноважень, в тому рахунку правом на звернення до суду в межах провадження у справі про банкрутство із заявою про визнання недійсними правочинів боржника, звернення зі скаргою на дії (бездіяльність) ліквідатора, визнання недійсним правочину, вчиненого з порушенням порядку підготовки та проведення аукціону, тощо, реалізуючи які він має діяти своєчасно та у належний спосіб.

Тобто, під час здійснення провадження у справі про банкрутство кредитор в силу наявних у нього прав не може безумовно покладатися у здійсненні дій з оскарження правочинів чи інших дій направлених на виявлення, повернення майна банкрута, лише на ліквідатора. Як особа зацікавлена у задоволені наявних в нього грошових вимог до боржника у повному обсязі, кредитор має діяти розсудливо та проявляти уважність щодо стану своїх прав.

На дату судового засідання від кредиторів ТОВ "Ханженковський завод двигунів" не надходило скарг на дії чи бездіяльність ліквідатора-арбітражного керуючого Вербицького О.В.

Суд вважає, що наведені вище обставини у сукупності унеможливлюють успішне завершення процедури банкрутства боржника та позбавляють можливості досягнення легітимної мети Кодексу України з процедур банкрутства у встановлений строк.

Специфіка правовідносин у процедурі банкрутства полягає у необхідності комплексного та збалансованого регулювання приватно-правових та публічно-правових інтересів щодо неплатоспроможної особи, що вимагає застосування приватно-правових та публічно-правових механізмів у ході провадження у справі про банкрутство.

Тобто, процедура банкрутства щодо боржника переслідує не лише приватний, але й публічний інтерес.

Отже, однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство є дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції, учасником якої є Україна, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сюрмелі проти Німеччини" від 08.06.2006 визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції тривалість судового провадження, яке продовжувалося у судах понад 16 років та відсутність ефективних засобів оскарження затяжного характеру триваючого розгляду цивільної справи в національному законодавстві Німеччини.

Також, у рішенні від 10.10.2024 у справі Фесенко проти України (заява № 18693/16) Європейський суд з прав людини визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод тривалість судового провадження у справі про банкрутство, яке продовжувалося у суді в одній інстанції понад 14 років, несумісною з вимогою розумного строку, та повторив, що саме держава повинна організувати свою правову систему таким чином, щоб дати можливість своїм судам дотримуватися вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції, навіть якщо процесуальна ініціатива покладається на сторони провадження, а той факт, що причина затримки полягає не в поведінці конкретного суду, а у самому національному законодавстві, не змінює цю оцінку.

Отже, у разі тривалого здійснення провадження у справі про банкрутство через неможливість його завершення із застосуванням спеціальних норм законодавства про банкрутство суд має право застосувати загальні процесуальні норми з метою забезпечення права на справедливий суд в розумінні строків розгляду справи і забезпечення балансу інтересів кредиторів та боржника під час судового провадження.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Водночас на державні органи покладено обов`язок щодо дотримання принципу ''належного урядування'' і ті з них, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення ЄСПЛ від 20.11.2011 у справі ''Рисовський проти України'').

Предметом провадження у справі про банкрутство є досягнення легітимної мети визначеної Кодексом України з процедур банкрутства, якими встановлено умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Як вже зазначалось, у частині 1 статті 58 КУзПБ унормовано, що суд визначає строк, протягом якого ліквідатор зобов`язаний здійснити ліквідацію боржника. Цей строк не може перевищувати 12 місяців.

Приймаючи до уваги, що провадження у справі № 45/137б про банкрутство ТОВ "Ханженковський завод двигунів" перебуває на стадії ліквідації з 25.10.2012, тобто ліквідаційна процедура триває більше 12 років, нерухоме майно банкрута знаходиться на окупованій з 2014 року території і перевірити його стан та фізичне існування на даний час неможливо, місцезнаходження рухомого майна банкрута не відомо, протягом тривалого часу ліквідаційна процедура об`єктивно не здійснюється, комітетом кредиторів не створено фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, суд дійшов висновку, що вказані вище обставини в їх сукупності унеможливлюють успішне завершення процедури банкрутства боржника та позбавляють можливості досягнення легітимної мети Кодексу України з процедур банкрутства у встановлений законом строк.

У даному випадку подальша процедура ліквідації у цій справі є недоцільною, оскільки призведе до невиправданого затягування судового процесу та витрат, пов`язаних з оплатою винагороди арбітражного керуючого за час виконання повноважень ліквідатора, що є несумісним з принципом розгляду справи впродовж розумного строку судом та правової певності кредиторів, вимоги яких є визнаними. Також суд бере до уваги, що грошова винагорода ліквідатора за 21 повний місяць виконання повноважень у справі № 45/137б про банкрутство ТОВ "Ханженковський завод двигунів" арбітражному керуючому не виплачувалась, доказів протилежного матеріали справи не містять і сторонами не оспорюється.

Відтак, на думку суду, слід закрити провадження у справі 45/137б про банкрутство ТОВ "Ханженковський завод двигунів".

Порядок та підстави закриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) встановлені ст 90 КУзПБ.

Суд враховує, що Кодекс України з процедур банкрутства не встановлює відповідної підстави для закриття провадження у справі про банкрутство в такому випадку, проте не визначає й вичерпного переліку підстав для закриття провадження, суд вбачає наявність правових підстав для закриття провадження у цій справі про банкрутство на підставі приписів пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України - з причин відсутності предмету спору.

При цьому, суд приймає до уваги правові позиції Верховного Суду викладені у постанові від 10.12.2019 у справі № 906/1290/15 та у постанові від 07.10.2020 у справі № 917/1230/15, за змістом яких - "відсутність предмета спору" у розумінні п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України означає припинення існування спірних правовідносин внаслідок певних обставин (оплати боргу, знищення предмета спору, скасування оспорюваного акта).

Також суд враховує правову позицію щодо закриття провадження у справі про банкрутство у зв`язку з об`єктивною неможливістю здійснити розгляд справи упродовж розумного строку та неможливістю досягнення легітимної мети законодавства про банкрутство, що викладена в постановах Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 10.12.2019 у справі № 906/1290/15, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.04.2024 у справі № 5006/27/116б/2012, від 10.10.2024 у справі № 5/104б.

Таким чином, для забезпечення принципів розгляду справи впродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, для правової певності кредиторів, вимоги яких є визнаними за судовими рішеннями та не можуть задовольнятися через існуючий мораторій у справі про банкрутство, суд вважає за необхідне прийняти у даній справі рішення про закриття провадження у справі про банкрутство, керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною 17.07.1997, зазначеною судовою практикою Європейського суду з прав людини, яка зобов`язує органи національної юрисдикції вживати належних заходів до бездіяльності та затягування розгляду справ, а також пунктом 2 частини 1 статті 231 ГПК України та ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства.

Також слід зазначити, що з метою вирішення у майбутньому проблеми банкрутства підприємств, майно яких перебуває наразі на тимчасово окупованій території України, у КУзПБ впроваджено положення, яке передбачає можливість поновлення провадження у справі про банкрутство.

Так, у разі, якщо після закриття провадження у справі буде виявлено майно банкрута, достатнє для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі, суд за клопотанням учасника справи може поновити провадження у справі (абз. 2 ч. 3 ст. 65 КУзПБ).

Слід також зауважити на тому, що факт закриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Ханженковський завод двигунів" із указаних вище підстав, у свою чергу, не є підставою для списання/прощення наявної у боржника заборгованості, не припиняє господарську діяльність боржника, не перешкоджає виконанню боржником своїх наявних грошових зобов`язань, не позбавляє як фізичних так і юридичних осіб на подальше ведення господарської діяльності із боржником, та у разі порушення підприємством відповідних зобов`язань, на судових захист.

Норми ст. 90 КУзПБ, які визначають порядок та підстави закриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), як і інші положення цього Кодексу, не містять окремого визначення такої підстави для закриття провадження у справі про банкрутство як-то відсутність предмета спору (знищення предмета спору), однак протилежний підхід, тобто продовження провадження у справі за цих умов, матиме наслідком порушення прав та інтересів боржника, його кредиторів та в цілому суперечитиме спрямованості законодавства про банкрутство.

Суд також враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 07.03.2023 у справі №908/1946/15-г, про те, що кредитори, які очікують на результат діяльності арбітражного керуючого, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий, в свою чергу, правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, а оплата грошової винагороди, у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел, має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника. За відсутності у боржника будь-яких майнових активів, покладення оплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого та його витрат у справі на кредиторів боржника є правильним, як у разі створення ними фонду для авансування таких витрат відповідно до частини п`ятої статті 30 КУзПБ, так і за ухвалою суду пропорційно сумам визнаних вимог, адже залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу платності послуг арбітражного керуючого у відповідності до приписів статті 43 Конституції України та статті 30 КУзПБ.

З матеріалів справи не вбачається, що ліквідатор звертався до кредиторів з вимогою про оплату суми грошової винагороди. Також, ліквідатор у цій справі не звертався до суду з клопотанням про стягнення з кредиторів грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого за час виконання ним повноважень ліквідатора у справі 45/137б про банкрутство ТОВ "Ханженковський завод двигунів", звіт та розрахунок відповідних вимог не надавав. Отже суд не вирішує питання оплати грошової винагороди арбітражного керуючого Вербицького О.В.

Також суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів, які свідчать про наявність невирішених судом спорів, які підлягали розгляду в межах справи № 45/137б на підставі ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 28, 30, 48, 60, 90 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 231-235, 255-257 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі № 45/137б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ханженковський завод двигунів" ().

2. Скасувати дію мораторію у справі № 45/137б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ханженковський завод двигунів" () на задоволення вимог кредиторів.

3. Державному реєстратору внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про закриття провадження у справі № 45/137б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ханженковський завод двигунів" ().

4. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі про банкрутство, державному органу з питань банкрутства, суб`єкту державної реєстрації для внесення відповідної інформації до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

5. Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття 06.05.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки передбачені ГПК України.

Суд вручає будь-які документи особі, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС, у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Суддя Н.В. Величко