СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Харків Справа №922/831/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І., суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.,

за участю представників учасників справи:

арбітражний керуючий Артюх Ю.В.,

від боржника Виноградов В.О.,

від кредитора АТ «Мегабанк» - Бондаренко М.Г.,

від ТОВ «ФК Вінстар» - Черкасов І.Р.,

інші учасники провадження не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства «Житлокомсервіс» (вх.№2675Х від 11.11.2024) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.08.2024 (за результатами розгляду грошових вимог кредитора - АТ «Мегабанк») (м.Харків, суддя Усатий В.О., повний текст ухвали складено та підписано 02.09.2024) та на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.10.2024 (за результатами попереднього засідання в частині вимог кредитора АТ «Мегабанк») (м. Харків, суддя Усатий В.О., повний текст ухвали складено та підписано 05.11.2024) у справі №922/831/23

за заявою Фізичної особи-підприємця Шевцова Олега Станіславовича,

до Комунального підприємства «Житлокомсервіс», м. Харків,

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство КП «Жилкомсервіс», визнано вимоги ініціюючого кредитора - ФОП Шевцова О.С. до боржника у розмірі 1399068,89 грн основного боргу та 26840,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання до суду заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство, введено мораторій на задоволенні вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна КП «Жилкомсервіс» призначено арбітражного керуючого Артюха Ю.В., призначено попереднє засідання суду на 04.05.2023.

24.03.2023 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство КП «Жилкомсервіс» №70274.

27.04.2023 до Господарського суду Харківської області від Акціонерного товариства «Мегабанк» надійшла заява з грошовими вимогами до боржника (вх.№10464), направлена на адресу суду 21.04.2023, про що свідчать відомості на конверті та поштовий штемпель на описі вкладення у цінний лист, адресований суду.

У поданій заяві АТ «Мегабанк» просив суд: 1) прийняти заяву до розгляду; 2) визнати вимоги АТ «Мегабанк» до КП «Жилкомсервіс» на загальну суму 1400822,77 грн, з яких: - 5368,00 грн - витрати зі сплати судового збору з їхнім включенням до першої черги задоволення вимог кредиторів; - 14003154,77 грн (з яких: 12004517,50 грн - основний борг за кредитним договором №20-31/2021 від 27.07.2021, 1998637,27 грн - відсотки).

В обґрунтування поданої заяви Акціонерне товариство «Мегабанк» посилалося на неналежне виконання Комунальним підприємством «Жилкомсервіс» умов кредитного договору №20-31/2021 від 27.07.2021.

До Господарського суду Харківської області від АТ «Мегабанк» надійшли ідентичні пояснення (вх.№12816 від 22.05.2023, вх.№13477 від 29.05.2023), які за своїм змістом є уточненнями до грошових вимог банку, в яких АТ «Мегабанк» зазначав про те, що заявлені грошові вимоги в розмірі 14003154,77 грн підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів окремо, як вимоги, забезпечені заставою майна боржника; також заявник зазначає про те, що станом на 27.07.2021 (на момент укладання договорів - кредитного договору №20-21/2021 від 27.07.2021, договору №20-31/2021-з застави майнових прав від 27.07.2021 та договору про відступлення права вимоги від 27.07.2021) за боржником обліковувалася заборгованість у розмірі 16361544,20 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.08.2024 задоволено заяву Акціонерного товариства «Мегабанк» з грошовими вимогами до боржника (вх.№10464 від 27.04.2023), з урахуванням уточнень. Визнано грошові вимоги Акціонерного товариства «Мегабанк» до боржника в розмірі 14 003 154,77 грн основного боргу, які забезпечені заставою майна боржника, та 5368,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.10.2024 постановлено, що до реєстру вимог кредиторів Комунального підприємства «Житлокомсервіс» підлягають включенню визнані судом вимоги, зокрема, вимоги Акціонерного товариства «Мегабанк» у розмірі 5368,00 грн витрат зі сплати судового збору. Окремо до реєстру вимог кредиторів КП «Житлокомсервіс» підлягають внесенню вимоги Акціонерного товариства «Мегабанк» до боржника в розмірі 14003154,77 грн як забезпечені заставою майна боржника. Окремо до реєстру вимог кредиторів КП «Житлокомсервіс» підлягають внесенню відомості про майно боржника, яке є предметом застави Акціонерного товариства «Мегабанк» відповідно до договору застави майнових прав від 27.07.2021 №20-31/2021-з. Зобов`язано розпорядника майна за результатами попереднього засідання внести до реєстру вимог кредиторів відомості про кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги. Належним чином складений та підписаний реєстр вимог кредиторів надати суду. Зобов`язано розпорядника майна відповідно до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства організувати та провести збори кредиторів та комітету кредиторів, визначивши час та місце проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів. Зобов`язано розпорядника майна надати суду протокол зборів кредиторів боржника, на яких обрати комітет кредиторів, прийняти рішення щодо схвалення плану санації боржника або щодо звернення до господарського суду з клопотанням про введення наступної процедури у справі про банкрутство, а також надати протокол зборів комітету кредиторів, на яких вирішити питання щодо призначення ліквідатора або керуючого санацією боржника. Призначено підсумкове засідання суду на « 05» грудня 2024 р. о 10:40.

Комунальне підприємство «Житлокомсервіс» з вказаними ухвалами суду першої інстанції не погодилося та звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства, просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.08.2024 у справі №922/831/23, якою задоволено заяву Акціонерного товариства «Мегабанк» з грошовими вимогами до боржника, з урахуванням уточнень та визнано грошові вимоги до боржника в розмірі 14 003 154,77 грн основного боргу, які забезпечені заставою майна боржника, та 5368,00 грн витрат зі сплати судового збору; скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.10.2024 у справі №922/831/23: - в частині, якою вирішено, що до реєстру вимог кредиторів Комунального підприємства «Житлокомсервіс» підлягають включенню грошові вимоги Акціонерного товариства «Мегабанк» у розмірі 5368,00 грн витрат зі сплати судового збору; - в частині, якою вирішено, що окремо до реєстру вимог кредиторів Комунального підприємства «Житлокомсервіс» підлягають внесенню вимоги Акціонерного товариства «Мегабанк» до боржника в розмірі 14003154,77 грн як забезпечені заставою майна боржника; - в частині, якою вирішено, що до реєстру вимог кредиторів Комунального підприємства «Житлокомсервіс» підлягають внесенню відомості про майно боржника, яке є предметом застави Акціонерного товариства «Мегабанк» відповідно до договору застави майнових прав від 27.07.2021 №20-31/2021-з; прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Мегабанк» з грошовими вимогами до боржника та відхилити грошові вимоги Акціонерного товариства «Мегабанк» до Комунального підприємства «Житлокомсервіс» у повному обсязі; судові витрати покласти на Акціонерне товариства «Мегабанк».

В обґрунтування апеляційної скарги Комунальне підприємство «Житлокомсервіс» зазначає наступне:

- судом першої інстанції не надано належної оцінки тому факту, що 27.07.2021 між КП «Жилкомсервіс» (первісний кредитор) та АТ «Мегабанк» (новий кредитор) укладено Договір про відступлення права вимоги (далі Договір про відступлення);

- оскільки прострочення зобов`язань за кредитним договором виникло з 28.02.2022, то саме з цієї дати Договір про відступлення набрав чинності, а відтак, АТ «Мегабанк» з цієї дати в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором отримав право вимоги на загальну суму 57 969 836,38 грн;

- за вказаних обставин, як станом на дату відкриття провадження у справі про банкрутство, так і станом на дату подання заяви АТ «Мегабанк» з грошовими вимогами до боржника заборгованість КП «Житлокомсервіс» у сумі 14 003 154,77 грн була погашеною, що безпідставно не враховано судом першої інстанції при прийнятті ухвали від 27.08.2024;

- з 28.02.2022 предмет застави реалізовано шляхом відступлення майнових прав, що унеможливлює віднесення кредиторських вимог АТ «Мегабанк» до забезпечених заставою Боржника;

- за доводами АТ «Мегабанк», у період з 27.07.2021 (дата укладання договору застави) по сьогодні, йому не було передано, ані документів, що підтверджують право вимоги КП «Житлокомсервіс» на суму 57 969 836,38 грн, ані будь-якої іншої інформації, яка б дозволила персоніфікувати споживачів, право вимоги до яких начебто передано у заставу. Зважаючи на наведене, суд першої інстанції мав би констатувати, що АТ «Мегабанк» так і не було передано майнові права у заставу, що виключає можливість віднесення АТ «Мегабанк» до забезпечених кредиторів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.11.2024 апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житлокомсервіс» (вх.№2675Х від 11.11.2024) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.08.2024 (за результатами розгляду грошових вимог кредитора - АТ «Мегабанк») та на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.10.2024 (за результатами попереднього засідання в частині вимог кредитора АТ «Мегабанк») у справі №922/831/23 залишено без руху.

В строк, наданий судом, від апелянта надійшла заява (вх.№14774 від 18.11.2024) про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання вимог ухвали суду від 15.11.2024. Зокрема, апелянтом надано докази направлення копії апеляційної скарги з додатками учасникам провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Житлокомсервіс» (вх.№2675Х від 11.11.2024) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.08.2024 (за результатами розгляду грошових вимог кредитора - АТ «Мегабанк») та на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.10.2024 (за результатами попереднього засідання в частині вимог кредитора АТ «Мегабанк») у справі №922/831/23. Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/831/23.

29.11.2024 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/831/23 (вх.№15281).

Від Акціонерного товариства «Мегабанк» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№15730 від 09.12.2024), в якому останнє просить апеляційну скаргу КП «Житлокомсервіс» залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.08.2024 у справі №922/831/23 залишити без змін.

В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу Акціонерне товариство «Мегабанк» зазначає наступне:

- заставодержатель (у даному разі кредитор, банк) має право на реалізацію свого права на звернення стягнення на предмет застави, але не зобов`язаний це робити, і у даному випадку кредитор (банк) не реалізував своє право на звернення стягнення на предмет застави, не звертався до судових органів із відповідними позовами про стягнення заборгованості з фізичних осіб та у будь-який інший спосіб не реалізував свої права за Договором про відступлення;

- при дослідженні матеріалів кредитної справи встановлено, що в ній відсутні документи, що засвідчують права вимоги, що виникли на підставі надання первісним кредитором послуг фізичним особам з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, та інформація, яка є важливою для її здійснення, а саме як самі вказані документи (інформація), так і акти приймання-передачі таких документів (інформації) відповідно до п.2.1. Договору про відступлення права вимоги. А відтак відсутні всі підстави стверджувати, що кредитор міг би скористатися (чи скористався) відповідним правом щодо звернення стягнення на предмет застави;

-відповідно до п. 3.1. Договору про відступлення саме первісний кредитор (боржник) несе відповідальність перед новим кредитором (банком) за недійсність переданої за цим договором вимоги;

- боржником не здійснено жодних заходів як на виконання даного Договору про відступлення (шляхом надання вказаних документів, що засвідчують права вимоги), так і на визнання будь-якого з положень даного договору (чи його в цілому) недійсним (або не чинним), що у свою чергу свідчить про чинність даного Договору відступлення, а тому суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заяву кредитора з грошовими вимогами до боржника.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.12.2024 призначено апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житлокомсервіс» (вх.№2675Х від 11.11.2024) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.08.2024 (за результатами розгляду грошових вимог кредитора - АТ «Мегабанк») та на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.10.2024 (за результатами попереднього засідання в частині вимог кредитора АТ «Мегабанк») у справі №922/831/23 до розгляду на «20» лютого 2025 р. о 10:30 год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.02.2025 задоволено клопотання представника Акціонерного товариства «Мегабанк» - адвоката Беринді О.О. про його участь у судових засіданнях Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №922/831/23 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника. Судове засідання у справі №922/831/23, яке призначено на 20.02.2025 о 10:30 год та подальші судові засідання у даній справі постановлено провести за участю представника Акціонерного товариства «Мегабанк» - адвоката Беринді О.О. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2025 задоволено клопотання арбітражного керуючого Артюха Ю.В. про його участь у судових засіданнях Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №922/831/23 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів. Судове засідання у справі №922/831/23, яке призначено на 20.02.2025 о 10:30 год та подальші судові засідання у даній справі постановлено провести за участю арбітражного керуючого Артюха Ю.В. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вінстар» надійшла заява (вх.№2286 від 20.02.2025), в якій останнє просить замінити кредитора у справі про банкрутство №922/831/23 Акціонерне товариство «Мегабанк» (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВІНСТАР» (місцезнаходження: 04073, м. Київ, вул. Скляренка Семена, б. 1, оф.2, ); надати доступ представнику ТОВ «Фінансова компанія «ВІНСТАР» адвокату Черкасову І.Р. до електронної справи №922/831/23 в підсистемі «Електронний суд»; відкласти розгляд справи на іншу дату.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.02.2025 оголошено перерву у розгляді справи №922/831/23 до « 13» березня 2025 р. о 10:00 год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань №132.

Від Акціонерного товариства «Мегабанк» надійшов інформаційний лист щодо укладення Договору №GL18N1126568 про відступлення прав вимоги від 14.11.2024 (вх.№3085 від 11.03.2025).

Від Комунального підприємства «Житлокомсервіс» надійшли заперечення на заяву про заміну сторони кредитора (вх.№3126 від 12.03.2025).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.03.2025 розгляд справи №922/831/23 відкладено на 27 березня 2025 року о 10:30 год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань №132.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вінстар» надійшли додаткові пояснення (вх.№3803 від 25.03.2025), в яких останнє просило врахувати їх під час розгляду Заяви про заміну сторони кредитора АТ «Мегабанк» його правонаступником у справі №922/831/23.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.03.2025 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вінстар» (вх.№2286 від 20.02.2025) про заміну кредитора правонаступником у справі №922/831/23 з Акціонерного товариства «Мегабанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВІНСТАР». Залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВІНСТАР» (04073, м. Київ, вул. Скляренка Семена, будинок 1, офіс 2; ) до участі у справі про банкрутство №922/831/23. Оголошено перерву у розгляді справи №922/831/23 до « 10» квітня 2024 р. о 10:30 год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.04.2025 оголошено перерву у розгляді справи №922/831/23 до « 01» травня 2025 р. о 09:45 год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань №132.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.04.2025 задоволено клопотання представника Акціонерного товариства «Мегабанк» адвоката Бондаренко М.Г. про її участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №922/831/23, яке відбудеться 01.05.2025 о 09:45 год у залі судового засідання №132 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника. Судове засідання у справі №922/831/23, яке відбудеться 01.05.2025 о 09:45 год постановлено провести за участю представника Акціонерного товариства «Мегабанк» адвоката Бондаренко М.Г. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника.

До судового засідання Східного апеляційного господарського суду 01.05.2025 з`явилися арбітражний керуючий Артюх Ю.В., представники КП «Житлокомсервіс», АТ «Мегабанк» та ТОВ ФК «Вінстар». Інші учасники провадження у справі про банкрутство до судового засідання не з`явилися. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином шляхом доставлення ухвали про призначення справи до розгляду в електронні кабінети учасників справи в системі «Електронний Суд» та направлення рекомендованим повідомленням про вручення.

Ураховуючи те, що суд не визнавав обов`язковою явку учасників справи, судом здійснено дії щодо їх належного повідомлення про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, забезпечення судом реалізації учасниками судового процесу права приймати участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, сприяння у наданні їм достатнього часу для належної підготовки своєї позиції та поданні процесуальних документів, констатуючи достатність матеріалів для апеляційного перегляду справи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи в даному судовому засіданні.

Присутні у судовому засіданні представник боржника та арбітражний керуючий підтримали вимоги апеляційної скарги, просили скаргу задовольнити, скасувати оскаржувані ухвали та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви АТ «Мегабанк» з грошовими вимогами до боржника. Представники АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Вінстар» проти вимог скарги заперечили, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані ухвали суду без змін.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство КП «Жилкомсервіс», визнано вимоги ініціюючого кредитора - ФОП Шевцова О.С. до боржника у розмірі 1399068,89 грн основного боргу та 26840,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання до суду заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство, введено мораторій на задоволенні вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна КП «Жилкомсервіс» призначено арбітражного керуючого Артюха Ю.В., призначено попереднє засідання суду на 04.05.2023.

24.03.2023 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство КП «Жилкомсервіс» №70274.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з абз. абз. 1, 3 ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

27.04.2023 до суду від Акціонерного товариства «Мегабанк» надійшла заява з грошовими вимогами до боржника (вх.№10464), направлена на адресу суду 21.04.2023, про що свідчать відомості на конверті та поштовий штемпель на описі вкладення у цінний лист, адресований суду.

У поданій заяві, з урахуванням пояснень (вх.№12816 від 22.05.2023, вх.№13477 від 29.05.2023), які за своїм змістом є уточненнями до грошових вимог банку, АТ «Мегабанк» просить суд визнати його грошові вимоги до боржника в розмірі 5368,00 грн витрат зі сплати судового збору з їхнім включенням до першої черги реєстру вимог кредиторів та на суму 14003154,77 грн (з яких: 12004517,50 грн - основний борг за кредитним договором №20-31/2021 від 27.07.2021, 1998637,27 грн - відсотки), які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів окремо, як вимоги, забезпечені заставою майна боржника.

В обґрунтування поданої заяви АТ «Мегабанк» посилається на неналежне виконання КП «Жилкомсервіс» умов кредитного договору №20-31/2021 від 27.07.2021, а також зауважує на укладеному між сторонами договорі застави майнових прав №20-31/2021-з від 27.07.2021.

Зі змісту заяви АТ «Мегабанк» з грошовими вимогами до боржника (вх.№10464 від 27.04.2023) та наданих банком документів вбачається наступне.

27.07.2021 між АТ «Мегабанк» (кредитор, кредитодавець) та КП «Жилкомсервіс» (позичальник) укладено кредитний договір №20-31/2021 (далі - кредитний договір).

Згідно з п. 1.1. кредитного договору кредитодавець надає грошові кошти (відкриває відновлювальну кредитну лінію) (далі - кредит) позичальнику в розмірі 20 000 000,00 грн в строк з 27.07.2021 до 31.12.2021 на поповнення обігових коштів, погашення кредитної заборгованості, виплату заробітної плати та пов`язаних з нею платежів; позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити 21,00% річних на умовах, передбачених договором. Тип процентної ставки за цим договором - фіксована процентна ставка.

Відповідно до п. 4.2.1 кредитного договору позичальник зобов`язався повернути отриманий кредит в повному обсязі до 16 години 00 хвилин 31 грудня 2021 року.

Додатковою угодою №1 від 29.12.2021 до кредитного договору п. 1.1 розділу 1 «Предмет договору» викладено в наступній редакції: « 1.1. Кредитодавець надає грошові кошти (відкриває відновлювальну кредитну лінію) (далі - кредит) позичальнику в розмірі 20000000,00 грн у строк з 27 липня 2021 року до 28 лютого 2022 року, на поповнення обігових коштів, погашення кредитної заборгованості, виплату заробітної плати та пов`язаних з нею платежів, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити 21,00% річних на умовах, передбачених договором. Тип процентної ставки за цим договором - фіксована процентна ставка».

Цією ж додатковою угодою пункт 4.2.1 кредитного договору викладено в наступній редакції: « 4.2.1. Повернути отриманий кредит в повному обсязі до 16 години 00 хвилин 28 лютого 2022 року».

27.07.2021 між КП «Жилкомсервіс» (заставодавець) та АТ «Мегабанк» (заставодержатель) укладено договір №20-31/2021-з застави майнових прав, згідно з п. 1.1 якого договір забезпечує виконання заставодавцем всіх, у повному обсязі, зобов`язань, які визначні у кредитному договорі №20-31/2021 від 27.07.2021 та/або у будь-яких додаткових угодах до нього (далі - основне зобов`язання), укладеному між заставодержателем та заставодавцем, за умовами якого заставодержателем було надано заставодавцю кредит у розмірі 20 000 000,00 грн, строком з 27 липня 2021 року до 31 грудня 2021 року, зі сплатою 21,00%.

Згідно з п. 1.2 договору застави предметом застави є майнові права заставодавця в розмірі 57 969 863,38 грн, що виникли станом на 01.07.2021 на підставі надання заставодавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, згідно відкритих особових рахунків в загальній кількості 129259 споживачів відповідно до публічного договору про надання житлово-комунальних послуг м. Харків.

Договором №1 від 29.12.2021 про внесення змін до договору застави сторони внесли відповідні зміни п. 1.1 «Предмет договору» щодо зміни строку укладення Договору застави, а саме - з 27 липня 2021 року до 28 лютого 2022 року.

Крім того, 27.07.2021 між КП «Жилкомсервіс» (первісний кредитор) та АТ «Мегабанк» (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги (далі - договір про відступлення права вимоги).

Згідно з п. 1.1 договору про відступлення права вимоги первісний кредитор передає новому кредитору свої права вимоги на дебіторську заборгованості фізичних осіб (далі - боржники), що виникла станом на 01.07.2021 на підставі надання первісним кредитором послуг з утримання будинків, споруд, та прибудинкових територій згідно відкриття особових рахунків в загальній кількості 129 259 споживачів, відкритих на підставі публічного договору про надання житлово-комунальних послуг, надрукованого в газеті «Слобода» 28.11.2006.

Відповідно до п. 1.2 договору про відступлення права вимоги за цим договором до нового кредитора переходять права первісного кредитора до боржників в обсязі та на умовах, що виникла на підставі публічного договору та існують на момент підписання цього договору, зокрема: право вимоги сплати дебіторської заборгованості у розмірі 57 969 836,38 грн, що виникла на підставі особових рахунків, відкритих на кожного споживача послуг з утримання будинків, споруд, та прибудинкових територій, в загальній кількості 129 259 споживачів, станом на 01.07.2021.

Згідно з п. 3.3 договору про відступлення права вимоги цей договір набуває чинності з дня невиконання первісним кредитором обов`язків за кредитним договором № 20-31/2021 від 27.07.2021, а також у разі виникнення у будь-якої особи прав звернення стягнення на предмет застави та/або якщо договір застави буде визнано недійсним.

Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі та надав боржнику грошові кошти згідно з умовами договору на загальну суму 160986182,37 грн, поряд із цим, як стверджує АТ «Мегабанк», боржник порушив умови кредитного договору в частині своєчасної сплати основної суми кредиту та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого загальна сума заборгованості боржника станом на 24.03.2023 за кредитним договором склала 14003154,77 грн, з яких: 12004517,50 грн основної заборгованості за кредитом та 1998637,27 грн заборгованість за відсотками.

За результатом розгляду грошових вимог АТ «Мегабанк» розпорядником майна зазначено про відхилення вимог АТ «Мегабанк» до КП «Жилкомсервіс» у процедурі банкрутства у справі № 922/831/23 на загальну суму 14003154,00 грн, що складається з суми основної заборгованості за кредитом у розмірі 12004517,50 грн та суми заборгованості зі сплати відсотків (у тому числі прострочених) у розмірі 1998637,27 грн.

Боржник та розпорядник майна не скористалися своїм правом на подання власного розрахунку розміру кредиторських вимог.

Доказів, які б свідчили про погашення КП «Житлокомсервіс» заборгованості перед АТ «Мегабанк» за кредитним договором №20-31/2021 від 27.07.2021 матеріали справи не містять.

В оскаржуваній ухвалі від 27.08.2024 (за результатами розгляду грошових вимог кредитора - АТ «Мегабанк») місцевий господарський суд встановив, що заявлені АТ «Мегабанк» грошові вимоги до КП «Житлокомсервіс» у розмірі 14003154,77 грн підтверджені належними доказами. Суд вказав, згідно зі ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Суд також зазначив, що абзацом 3 частини 2 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Суд першої інстанції встановив, що доказів того, що АТ «Мегабанк» відмовилося від забезпечення, визначеного договором застави майнових прав №20-31/2021-з від 27.07.2021, матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене в сукупності, приймаючи до уваги, що грошові вимоги АТ «Мегабанк» підтверджені належними та допустимими доказами, беручи до уваги те, що банк, маючи альтернативний варіант забезпечення своїх вимог (як відповідно до договору застави майнових прав №20-31/2021-з від 27.07.2021, так і відповідно до договору про відступлення права вимоги від 27.07.2021), обрав забезпечення згідно з договором застави майнових прав №20-31/2021-з від 27.07.2021 та від даного забезпечення не відмовився, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви АТ «Мегабанк» з грошовими вимогами до боржника (вх.№10464 від 27.04.2023), з урахуванням уточнень, та визнав грошові вимоги Акціонерного товариства «Мегабанк» до боржника в розмірі 14 003 154,77 грн основного боргу, які забезпечені заставою майна боржника, та 5368,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Оскаржуваною ухвалою від 22.10.2024 (за результатами попереднього засідання) постановлено включити до реєстру вимог кредиторів Комунального підприємства «Житлокомсервіс») вимоги, зокрема, Акціонерного товариства «Мегабанк» у розмірі 5368,00 грн витрат зі сплати судового збору; окремо до реєстру вимог кредиторів КП «Житлокомсервіс» підлягають внесенню вимоги Акціонерного товариства «Мегабанк» до боржника в розмірі 14003154,77 грн як забезпечені заставою майна боржника; окремо до реєстру вимог кредиторів КП «Житлокомсервіс» підлягають внесенню відомості про майно боржника, яке є предметом застави Акціонерного товариства «Мегабанк» відповідно до договору застави майнових прав від 27.07.2021 №20-31/2021-з.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

Частиною першою статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

З моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом (пункт 1 частини першої статті 120 КУзПБ).

Згідно із статті 1 КУзПБ кредитор - це юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство юридичних осіб та порядок розгляду судом відповідних заяв регламентовані, зокрема, статтями 45, 46, 47 КУзПБ.

Відповідно до частини першої статті 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Частиною 2 статті 45 КУзПБ визначено, що кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

Забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.

За частиною третьою статті 45 КУзПБ заява кредитора має містити виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, їх обґрунтування та до неї в обов`язковому порядку додаються документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

Отже, реалізація кредитором права на пред`явлення кредиторських вимог до боржника як будь-якого права на судовий захист майнових прав та визнання цих вимог судом обумовлена обов`язком доказування кредитором таких вимог, адже саме він повинен надати суду докази на підтвердження наявності у нього права, яке підлягає захисту, та навести (викласти) обставини, що підтверджують заявлені ним вимоги до боржника.

Заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (подібний висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №914/1126/14, від 05.03.2019 у справі №910/3353/16, від 07.11.2019 у справі №904/9024/16, від 02.06.2022 у справі №917/1384/20, від 09.06.2022 у справі №922/313/20 (922/3069/21)).

Суд звертає увагу, що провадження у справі про банкрутство на відміну від позовного, призначенням якого є визначення та задоволення індивідуальних вимог кредиторів, одним із завдань має задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника.

Тож визнання кредиторських вимог у справі про банкрутство має своїм наслідком вплив не лише на права та інтереси самого кредитора (заявника) та боржника, а й на права та інтереси інших кредиторів у справі, адже в залежності від результату визнання їх судом перебуває можливість та обсяг розміру задоволення вимог таких кредиторів.

За цих умов, використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, що як наслідок порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами, а також права боржника у справі про банкрутство.

Тому важливе значення під час розгляду судом заявлених у справі про банкрутство (неплатоспроможність) грошових вимог до боржника має застосування правил доказування та встановлення обґрунтованості таких вимог, що унеможливлюють визнання безпідставних вимог та включення їх до реєстру вимог кредиторів.

Системний аналіз статей 45 - 47 КУзПБ свідчить про те, що законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника - потенційного кредитора, а предметом розгляду в цьому випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог.

Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України).

Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення.

У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (див. постанови Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №914/2404/19, від 28.01.2021 у справі №910/4510/20, від 01.06.2021 у справі №911/2581/14).

Отже, задля запобігання необґрунтованих вимог до боржника та порушень цим прав його кредиторів до доведення обставин, пов`язаних із виникненням заборгованості боржника - банкрута, пред`являються підвищені вимоги (підвищений стандарт доказування таких вимог).

Сутність підвищеного стандарту доказування у справах про банкрутство полягає, зокрема, в такому:

- перевірка обґрунтованості та розміру вимог кредиторів здійснюється судом незалежно від наявності розбіжностей щодо цих вимог між боржником та особами, які мають право заявляти відповідні заперечення, з одного боку, та кредитором, що заявив грошові вимоги до боржника, з іншого боку;

- при визнанні вимог кредиторів у справі про банкрутство слід виходити з того, що визнаними можуть бути лише вимоги, щодо яких подано достатні докази наявності та розміру заборгованості;

- під час розгляду заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство визнання боржником або арбітражним керуючим обставин, якими кредитор обґрунтовує свої вимоги (частина перша статті 75 ГПК України), саме по собі не звільняє іншу сторону від необхідності доведення таких обставин в загальному порядку (див. висновок, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.12.2022 у справі №910/14923/20).

Запроваджений законодавцем підвищений стандарт доказування у справах про банкрутство для кредиторів у разі ненадання заявником - кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог зумовлює прийняття судом рішення про відмову у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів.

Правовий висновок про обґрунтованість відмови суду у визнанні грошових вимог до боржника внаслідок неподання заявником належних і достатніх документальних доказів відповідного зобов`язання при поданні заяви про визнання таких вимог сформульований Верховним Судом, зокрема, у постановах від 23.04.2019 у справі №910/21939/15, від 28.07.2020 у справі №904/2104/19, від 22.12.2022 у справі №910/14923/20. Така судова практика є сталою, адже сформована як при застосуванні статті 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», так і статті 45 КУзПБ.

Колегія суддів вказує, що заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги до боржника можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (аналогічні висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №915/535/17, від 25.06.2019 у справі №922/116/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17, від 10.02.2020 у справі №909/146/19, від 27.02.2020 у справі №918/99/19, від 23.09.2021 №910/866/20, від 21.10.2021 у справі №913/479/18, від 02.06.2022 у справі № 917/1384/20).

За визначенням, наведеним у частині 1 статті 1 Закону про банкрутство, грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Зокрема, згідно з положеннями статей 1048, 1049, 1054 ЦК України на підставі кредитного договору у позичальника виникає обов`язок з повернення наданих йому банком грошових коштів (кредиту) та сплати процентів у встановлені договором строки (терміни).

Приписами частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Водночас невиконання зобов`язання або виконання його з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушеннями зобов`язання, що зумовлюють настання правових наслідків, встановлених договором або законом: зміни умов зобов`язання, сплати неустойки, зокрема пені, тощо (статті 549, 610, 611 Цивільного кодексу України).

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (частини 1, 3 статті 510 Цивільного кодексу України). Зокрема, згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України сторонами кредитного договору є позичальник і кредитодавець, яким може бути банк або інша фінансова установа.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись із заявою, АТ «Мегабанк» обґрунтовує свої грошові вимоги наявністю непогашеної заборгованості Боржника - КП «Жилокомсервіс» у зобов`язаннях, які виникли на підставі Кредитного договору №20-31/2021 від 27.07.2021, укладеного між боржником і банком. Грошові вимоги АТ «Мегабанк» підтверджені належними та допустимими доказами. При цьому, в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним Кредитним договором, укладено Договір №20-31/2021-з застави майнових прав від 27.07.2021.

За змістом статті 1 Закону України «Про заставу», застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання або в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до частини першої статті 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; реалізації предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

Нормами ст.ст. 589, 590 Цивільного кодексу України визначені правові наслідки невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою (заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави), а також порядок звернення стягнення на предмет застави (за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом; заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом; у разі ліквідації юридичної особи - заставодавця заставодержатель набуває право звернення стягнення на заставлене майно незалежно від настання строку виконання зобов`язання, забезпеченого заставою).

Аналогічні положення містить ст. 20 Закону України «Про заставу».

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Наявність майна банкрута, яке обтяжене заставою/іпотекою, є основною умовою для визнання кредитора заставним та задоволення його вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, АТ «Мегабанк» є заставодержателем майнових прав боржника, переданих в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, а відтак є забезпеченим кредитором.

Абзацом 3 частини 2 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення.

У даному випадку АТ «Мегабанк» з урахуванням уточненої заяви зазначив, що його грошові вимоги у сумі 14003154,77 грн забезпечені заставою майна боржника. Матеріали справи не містять доказів, що свідчать про відмову АТ «Мегабанк» від забезпечення, визначеного договором застави майнових прав №20-31/2021-з від 27.07.2021, про що вірно зазначив суд першої інстанції.

Водночас апелянт наполягає на тому, що з огляду на умови Договору про відступлення права вимоги від 27.07.2021 предмет застави реалізовано шляхом відступлення майнових прав, що унеможливлює віднесення кредиторських вимог АТ «Мегабанк» до забезпечених заставою. З цього приводу колегія суддів вказує про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між АТ «Мегабанк» та боржником укладено Договір про відступлення права вимоги від 27.07.2021.

Відповідно до п. 1.1. Договору про відступлення первісний кредитор передає новому кредитору свої права вимоги на дебіторську заборгованості фізичних осіб (далі боржники), що виникла станом на 01.07.2021 на підставі надання первісним кредитором послуг з утримання будинків, споруд, та прибудинкових територій згідно відкриття особових рахунків в загальній кількості 129 259 споживачів, відкритих на підставі публічного договору про надання житлово-комунальних послуг, надрукованого в газеті «Слобода» 28.11.2006.

Згідно з п. 1.2. Договору про відступлення за цим договором до нового кредитора переходять права первісного кредитора до боржників в обсязі та на умовах, що виникла на підставі публічного договору а існують на момент підписання цього договору, зокрема: - право вимоги сплати дебіторської заборгованості у розмірі 57 969 836,38, що виникла на підставі особових рахунків, відкритих на кожного споживача послуг з утримання будинків, споруд, та прибудинкових територій в загальній кількості 129 259 споживачів, станом на 01.07.2021; -інші вимоги, визначені Публічним договором.

Як вбачається із матеріалів справи, Кредитний договір №20/31/2021, Договір застави майнових прав №20/31/2021-з та зазначений Договір про відступлення права вимоги укладено в один день 27.07.2021.

При цьому, відповідно до п.3.3. Договору про відступлення цей Договір набуває чинності з дня невиконання первісним кредитором (КП «Житлокомсервіс») обов`язків за Кредитним договором №20-31/2021 від 27.07.2021, а також у разі виникнення у будь-якої особи прав звернення стягнення на предмет застави та/або якщо договір застави буде визнано недійсним.

Пунктом 3.6. Договору про відступлення визначено, що відступлення права вимоги за цим Договором здійснюється з метою реалізації майнових прав за Договором застави майнових прав №20-31/2021-з від 27.07.2021.

Положенням п.3.1. Договору застави визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання заставодавцем основного зобов`язання та/або порушення справи про банкрутство заставодавця, а також з інших підстав, передбачених чинним законодавством України, заставодержатель має право безперечного контролю та доступу до грошових коштів, майнові права на отримання яких є предметом застави, а також має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом самостійного звернення стягнення на предмет застави. Реалізація заставлених майнових прав проводиться шляхом уступки заставодацем заставодержателю права вимоги на предмет застави.

Боржник вважає, що починаючи з 28.02.2022 у зв`язку з простроченням зобов`язань за кредитним договором з боку КП «Жилкомсервіс», АТ «Мегабанк» на підставі п. 3.3. Договору про відступлення, звернув стягнення на предмет застави.

Суд вказує, що з огляду на вищезазначені договірні та нормативні положення, заставодержатель (АТ «Мегабанк») має право, але не обов`язок реалізувати звернення стягнення на предмет застави.

Колегія суддів звертає увагу на предмет застави, що становить майнові права заставодавця у розмірі 57 969 863,38 грн на дебіторську заборгованість фізичних осіб, що виникла станом на 01.07.2021 на підставі надання заставодавцем послуг з утримання будинків, споруд, та прибудинкових територій згідно відкритих особових рахунків в загальній кількості 129 259 споживачів, згідно публічного договору про надання житлово-комунальних послуг. Тобто, розмір застави визначено як дебіторська заборгованість 129 259 споживачів житлово-комунальних послуг станом на конкретно визначену дату (01.07.2021). Відповідна заборгованість споживачів за житлово-комунальні послуги може зменшуватися внаслідок її погашення останніми, що свідчить про те, що розмір майнових прав у даному випадку не є сталою величиною. У зв`язку з чим реалізація предмету застави не відбувається з визначеного у п.3.3. Договорі про відступлення моменту.

Матеріали справи не містять доказів реалізації АТ «Мегабанк» права на звернення стягнення на предмет застави визначеним законодавством шляхом. А тому з урахуванням обставин укладення Договору про відступлення та особливостей предмету застави, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість доводів скаржника про погашення грошових вимог АТ «Мегабанк» станом на момент звернення із заявою до суду.

Доводи учасників справи щодо не передання документів, які стосуються предмета застави, можуть бути підставою для звернення до суду із відповідними вимогами щодо їх передання, проте не спростовують вищенаведених висновків суду.

Колегія суддів зазначає, що передбачені КУзПБ наслідки, що настають з моменту відкриття справи про банкрутство, полягають, зокрема в обмеженні прав заставодержателя майна боржника вільно обирати способи та процедуру звернення стягнення на передане в заставу (іпотеку) майно, а також в особливостях задоволення вимог забезпечених кредиторів до боржника - лише в порядку, передбаченому КУзПБ, та в межах провадження у справі про банкрутство.

За статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кредитор самостійно обирає спосіб захисту порушеного права. Звернення конкурсного кредитора із заявою з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство є одним із таких способів.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для внесення до реєстру вимог кредиторів Комунального підприємства «Житлокомсервіс» вимог Акціонерного товариства «Мегабанк», а саме 5368,00 грн витрат зі сплати судового збору, окремого внесення вимог в розмірі 14003154,77 грн як забезпечених заставою майна боржника та відомостей про майно боржника, яке є предметом застави Акціонерного товариства «Мегабанк» відповідно до договору застави майнових прав від 27.07.2021 №20-31/2021-з та відхиляє протилежні аргументи скаржника як такі, що не знайшли свого підтвердження.

З огляду на те, що місцевим господарським судом за результатом розгляду грошових вимог АТ «Мегабанк» прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо грошових вимог, які підлягають визнанню, за результатом чого постановлена ухвала Господарського суду Харківської області від 27.08.2024 (щодо грошових вимог кредитора - АТ «Мегабанк») відсутні підстави і для зміни чи скасування ухвали Господарського суду Харківської області від 22.10.2024, постановленої за результатом попереднього засідання в частині вимог кредитора АТ «Мегабанк».

Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при прийнятті судом першої інстанції оскаржуваних ухвал, не знайшли свого підтвердження. А тому суд залишає скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даному випадку суд апеляційної інстанції вважає, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

Ураховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені апелянтом, у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до частини 3 статті 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу, постанову суду першої інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 06.08.2025 (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.04.2025 № 4356-IX).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

З огляду на поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого статтею 273 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житлокомсервіс» залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.08.2024 (за результатами розгляду грошових вимог кредитора - АТ «Мегабанк») залишити без змін.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.10.2024 (за результатами попереднього засідання в частині вимог кредитора АТ «Мегабанк») залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 12.05.2025.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Склярук

Суддя В.С. Хачатрян