УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

13.05.2025Справа № 910/5797/25

Суддя Господарського суду міста Києва Котков О.В., розглянувши

заяву ОСОБА_1

про вжиття заходів забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_1 (Закарпатська обл., с. Лази)

до 1) Фонду державного майна України (м. Київ)

2) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (м. Львів)

3) Приватного підприємства "Укрелектробуд" (м. Ужгород)

про визнання недійсними результатів електронного аукціону, визнання недійсним договору, витребування майна

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулась ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Фонду державного майна України (далі - ФДМУ, відповідач-1), Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (далі - Регіональне відділення, відповідач-2), Приватного підприємства "Укрелектробуд" (далі - ПП "Укрелектробуд", відповідач-3), в якій просить суд:

- визнати недійсними результати електронного аукціону SPE001-UA-043 щодо продажу групи нежитлових приміщень загальною площею 309,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого об`єкта 100, що відбувся 24.04.2023 і оформлений протоколом про результати електронного аукціону, що затверджений наказом № 00040 від 24.03.2023;

- визнати недійсним договір від 26.05.2023 № 458/2 купівлі-продажу об?єкта малої приватизації - окремого майна - групи нежитлових приміщень загальною площею 309,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 за результатами електронного аукціону (без умов);

- витребувати групу нежитлових приміщень загальною площею 309,3 кв. м., адреса - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого об`єкта 100 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.05.2023 року на користь держави в особі Фонду державного майна України.

Разом з позовом від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій вона просить накласти арешт на групу нежитлових приміщень загальною площею 309,3 кв.м., за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Собранецька, 140, реєстраційний номер нерухомого обєкта: 100.

Заява про вжиття заходів забезпечення позову мотивована тим, що у разі задоволення позову про визнання недійсними результатів електронного аукціону, визнання недійсним договору, витребування майна, ПП "Укрелектробуд" буде позбавлений права власності на групу нежитлових приміщень загальною площею 309,3 кв. м., адреса - Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, 140, а тому, на думку заявника, існує ризик, що ПП "Укрелектробуд" будуть вжиті дії направлені на відчуження цього майна, що ускладнить захист порушених прав позивача.

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, перевіривши викладені позивачем доводи та дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що подана заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 ГПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 137 цього Кодексу заходи забезпечення позову, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (ст. 136, 137 ГПК України).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Суд враховує, що у заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на групу нежитлових приміщень загальною площею 309,3 кв.м., за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Собранецька, 140, водночас, предметом позову, з яким позивач звернувся до суду, є вимоги, зокрема, про визнання недійсними результатів електронного аукціону SPE001-UA-043, а також визнання недійсним договору від 26.05.2023 № 458/2 купівлі-продажу об?єкта малої приватизації.

Тобто, накладення арешту на майно не охоплюється предметом заявлених позовних вимог про визнання недійсними результатів електронного аукціону та договору купівлі-продажу, а, отже, заходи, про які просить позивач не відповідають вимогам, на забезпечення яких вони вживаються.

Крім того, постановою Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" роз`яснено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Разом з тим, подана позивачем заява не містить будь-яких доказів того, що відповідачем-3 вчиняються будь-які дії з відчуження нерухомого майна, на яке позивач просить накласти арешт, тобто, заява позивача грунтується на припущеннях.

Також вказані позивачем обставини не свідчать про те, що виконання прийнятого судового рішення, стане неможливим або буде утрудненим.

Отже, за висновком суду заявник не подав належних та допустимих доказів, у розумінні ст. 76, 77 ГПК України, із якими діюче законодавство пов`язує наявність підстав для застосування заходів щодо забезпечення позову та які б свідчили про вчинення відповідачами дій, направлених на ускладнення виконання рішення господарського суду за поданим позовом.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року № 16 саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

За таких обставин суд вважає заяву позивача необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір за подання заяви про забезпечення позову, у разі відмови у її задоволенні, покладається на заявника.

Керуючись ст. 129, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та з цього часу може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, визначеними ст. 256-259 ГПК України.

Суддя Котков О.В.