ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року м. ОдесаСправа № 915/501/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богацької Н.С.

суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Закладу професійної (професійно-технічної) освіти Миколаївський центр професійної освіти

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.01.2025, ухвалене суддею Ковалем С.М., м. Миколаїв

у справі № 915/501/24

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго»

до відповідача: Закладу професійної (професійно-технічної) освіти Миколаївський центр професійної освіти

про: стягнення 33978,83 грн,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (далі ДПЗД «Укрінтеренерго») звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Закладу професійної (професійно-технічної) освіти Миколаївський центр професійної освіти (далі Заклад освіти), в якому просило суд стягнути з останнього загалом 33978,83 грн, з яких: 17147,40 грн основного боргу, 2460,30 грн пені, 7398,07 грн 15% річних та 6973,06 грн інфляційних втрат, як заборгованості за споживання у березні 2021 року електричної енергії, наданої постачальником «останньої надії».

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 15.01.2025 у справі № 915/501/24 позовні вимоги задоволено повністю, а саме: стягнуто з Закладу освіти на користь ДПЗД «Укрінтеренерго» 17147,40 грн основного боргу, 2460,30 грн пені, 7398,07 грн 15% річних та 6973,06 грн інфляційних втрат. Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що позовні вимоги стосуються юридичної особи Державного навчального закладу «Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв», реорганізація якого була закінчена 20.12.2022.

Скаржник зазначає, що при реорганізації, ліквідаційною комісією був складений Акт (додаток № 11) про приймання передачу балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів по міському бюджету Державного навчального закладу «Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв», який не містить жодної інформації щодо боргу за постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» за березень 2021 року, а також не містить даних про не виконання зобов`язань з боку споживача. В Балансі станом на 01.02.2021, наданого до фінансового звіту Державним навчальним закладом «Вище професійне училище №7 м. Миколаїв» за 2021, у відповідних розділах також зазначено відсутність такої заборгованості.

З вищевикладеного, на думку скаржника, вбачається, що боргові зобов`язання у Державного навчального закладу «Вище професійне училище №7 м. Миколаїв» на момент припинення були відсутні, відповідачу як правонаступнику вони не передавалися та ним не приймалися.

Крім того, скаржник вказує, що при ухваленні рішення про повне задоволення позову, судом не було враховано, що відповідач є державним закладом, який фінансується за рахунок місцевого бюджету та не здійснює комерційної діяльності. В матеріалах цієї справи відсутні докази погіршення фінансового стану позивача, виникнення ускладнень у здійсненні ним господарської діяльності чи завдання останньому збитків в результаті прострочення відповідача. Стягнення з відповідача у повному обсязі пені, 15% річних та інфляційних втрат не забезпечує баланс інтересів сторін та покладає на відповідача додатковий тягар. Судом не врахована суспільна значимість закладу професійної (професійно-технічної) освіти, що забезпечує безперебійний навчальний процес і фінансується за рахунок місцевого бюджету і виключно на потреби закладу.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи визначено судову колегію у складі головуючого судді Богацької Н.С., Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 витребувано у Господарського суду Миколаївської області матеріали цієї справи, вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відкладено до надходження матеріалів до суду апеляційної інстанції.

17.02.2025 матеріали даної справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2025 за апеляційною скаргою Закладу освіти на рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.01.2025 у справі № 915/501/24 відкрито апеляційне провадження, вирішено здійснювати її розгляд в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, встановлено ДПЗД «Укрінтеренерго» строк до 14.03.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право в цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань.

13.03.2025 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про її безпідставність та необґрунтованість, зокрема, що позов стосується заборгованості за поставлену електричну енергію постачальником «останньої надії» за березень 2021 року. Позивач має ще один позов до відповідача, як правонаступника Державного навчального закладу «Вище професійне училище №7 м. Миколаїв», за попередні місяці (січень-лютий 2021 року, справа №915/500/24. Водночас, даний позов вже не стосується особи, що припинена, адже всі рахунки були вже виставлені відповідачу, правонаступнику Державного навчального закладу «Вище професійне училище №7 м. Миколаїв» згідно даних (листа) ОСР АТ «Миколаївобленерго» від 11.03.2021 № 01/26-2593.

Позивач зазначає, що відповідач в апеляційній скарзі сам собі суперечить, зазначаючи, що реорганізація Державного навчального закладу «Вище професійне училище №7 м. Миколаїв» завершена 20.12.2020, розподільчий баланс станом на 01.02.2021 та передавальний акт станом на 01.01.2021 не містить даної заборгованості. Так, з об`єктивних причин заборгованості за березень 2021 року не може міститись в розподільчому балансі, датованому лютим 2021 року. Крім того, рахунки за березень 2021 року були виставлені вже відповідачу, а не Державному навчальному закладу «Вище професійне училище №7 м. Миколаїв».

Щодо пені, відсотків річних, та інфляційних витрат позивач зазначив, що відповідач не звертався до суду першої інстанції з будь-якою заявою чи клопотанням про зменшення чи розстрочення пені, 15 % річних, інфляційних втрат, а лише зазначення про фінансування відповідача з місцевого бюджету не є доказом скрутного фінансового становища відповідача.

Будь-яких інших заяв чи клопотань від учасників справи не надходило.

Справа розглянута у розумний строк, достатній для забезпечення можливості реалізації учасниками процесу відповідних процесуальних прав з урахуванням запровадженого в Україні воєнного стану, з метою повного та всебічного розгляду апеляційної скарги, з забезпеченням принципу змагальності та надання учасникам справи необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи, а також правильного застосування законодавства.

Дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія зазначає наступне.

Згідно із ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів зазначає, що відповідач не спростовує та не заперечує: наявність у ДПЗД «Укрінтеренерго» статусу постачальника «останньої надії»; факт знаходження Державного навчального закладу «Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв» на постачанні електричної енергії у постачальника «останньої надії» з 01.01.2021 (як вказано у листі АТ «Миколаївобленерго» від 11.03.2021 № 01/26-2593) в зв`язку з необранням споживачем іншого електропостачальника; факт споживання у березні 2021 року електричної енергії, наданої постачальником «останньої надії»; арифметичної правильності заявлених до стягнення сум; а також, що він (відповідач) є правонаступником Державного навчального закладу «Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв».

Фактично, доводи скаржника зводяться лише до того, що оскільки у балансі станом на 01.02.2021, наданого до фінансового звіту Державним навчальним закладом «Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв» за 2021 рік, у відповідних розділах були відсутні дані про наявність заборгованості зі споживання електричної енергії, наданої постачальником «останньої надії», і на момент припинення Державного навчального закладу «Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв» правонаступнику не передавались та правонаступником не приймалися жодні зобов`язання, підстави для задоволення позову до Закладу освіти відсутні.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника та зазначає наступне.

Факт споживання електричної енергії без укладення договору з іншим електропостачальником свідчить про приєднання до публічного договору постачання електричної енергії від постачальника «останньої надії», тобто 01.01.2021 Державний навчальний заклад «Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв» (споживач) приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» відповідно до приписів ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, ч. 8 ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 1.2.9, 3.4.4 ПРРЕЕ.

Судом встановлено, що на виконання умов договору позивач у березні 2021 року відпустив Миколаївському професійному ліцею будівництва і сфери послуг активну електричну енергію на загальну суму 17147,40 грн, про що позивачем на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії споживачем, отриманих від ОС, було складено відповідний акт купівлі-продажу електроенергії № 011852, які разом з рахунком на оплату направлено на електронну адресу споживача та на поштову адресу споживача.

Відповідно до наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення кореспонденція отримана адресатом.

Також судом встановлено, що 20.12.2022 юридичну особу Державний навчальний заклад «Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв» припинено (ч. 5 ст. 104 ЦК України), а правонаступником останнього є Миколаївський професійний ліцей будівництва та сфери послуг (), найменування якого змінено на Заклад професійної (професійно-технічної) освіти «Миколаївський центр професійної освіти» ().

Так, як вбачається з матеріалів цієї справи, п. 1 наказу Міністерства освіти і науки України № 815 від 17.06.2020 «Про реорганізацію Державного навчального закладу «Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв» та зміну типу і назви Миколаївського професійного ліцею будівництва та сфери послуг» припинено Державний навчальний заклад «Вище професійне училище №7 м. Миколаїв» () (далі Училище) шляхом приєднання до Миколаївського професійного ліцею будівництва та сфери послуг () (далі Заклад).

Підпунктом 1 пункту 2 наказу встановлено, що Заклад є правонаступником всього майна, прав і обов`язків Училища.

Пунктом 3, 4 наказу утворено комісію з припинення Державного навчального закладу «Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв» у складі згідно з додатком. Установлено, що відповідно до ч. 4 ст. 105 ЦК України з моменту призначення Комісії до неї переходять повноваження щодо управління справами Училища, повноваження Секкер Г.О., як виконуючої обов`язки керівника Державного навчального закладу «Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв», припиняються.

При цьому, п. 7 наказу змінено тип і назву Миколаївського професійного ліцею будівництва і сфери послуг на Заклад професійної (професійно-технічної) освіти «Миколаївський центр професійної освіти».

Додатком до наказу затверджено склад комісії з припинення Державного навчального закладу «Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв».

В матеріалах цієї справи міститься відповідний Акт приймання-передачі балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів по міському бюджету Державного навчального закладу «Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв» до правонаступника Миколаївського професійного ліцею будівництва та сфери послуг станом на 01.01.2021.

За таких обставин, колегія суддів цілком погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідно до пунктів 2, 7 наказу Міністерства освіти і науки України від 17.06.2020 № 815, Заклад професійної (професійно-технічної) освіти «Миколаївський центр професійної освіти» є правонаступником всього майна, права і обов`язків училища Державного навчального закладу «Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв».

Щодо тверджень відповідача відносно відсутності інформації про наявність заборгованості Державного навчального закладу «Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв» перед ДПЗД «Укрінтеренерго» у вказаному Акті, колегія суддів зазначає, що він (акт) складено комісією станом на 01.01.2021, а спірні правовідносини виникли з 01.03.2021.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем не спростовано належними і допустимими доказами у справі факт споживання електричної енергії, не спростовано факт заборгованості у вищевказаному розмірі, не подано доказів укладення договору про постачання електричної енергії з іншим постачальником у спірний період, а також не подано доказів сплати заборгованості перед позивачем, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 17147,40 грн.

Щодо стягнення пені, відсотків річних, та інфляційних витрат, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника в цій частині фактично зводяться до того, що суд мав зменшити відповідні нарахування, оскільки: відповідач є державним закладом, який фінансується за рахунок місцевого бюджету та не здійснює комерційної діяльності; в матеріалах цієї справи відсутні докази погіршення фінансового стану позивача, виникнення ускладнень у здійсненні ним господарської діяльності чи завдання останньому збитків в результаті прострочення відповідача; стягнення з відповідача у повному обсязі пені, відсотків річних та інфляційних втрат не забезпечує баланс інтересів сторін та покладає на відповідача додатковий тягар.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу скаржника на приписи ч. 4 ст. 165 ГПК України, відповідно до якої якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Колегія суддів зазначає, що вказані підстави не були предметом дослідження судом першої інстанції, адже відповідач жодного не посилався на них під час розгляду спору в суді першої інстанції.

Більш того, лише посилання відповідача на фінансування з місцевого бюджету не є доказом скрутного фінансового становища відповідача та не може бути єдиною та безумовною підставою для зменшення розміру пені.

Згідно з ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують наявність обставин, які згідно зі ст. 277 ГПК України визначені в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з апеляційним переглядом, підлягають віднесенню на скаржника.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закладу професійної (професійно-технічної) освіти Миколаївський центр професійної освіти залишити без задоволення, рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.01.2025 у справі № 915/501/24 - без змін.

Постанова суду є остаточною і не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Н.С. Богацька

Судді Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська