ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"05" травня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/330/25
Господарський суд Одеської області
У складі судді Желєзної С.П.
Секретаря судових засідань Босової Ю.С.
За участю представників сторін:
Від позивача: Мінченко Я.В. на підставі ордеру;
Від відповідача: Коновалова Н.О. на підставі довіреності;
Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву фізичної особи-підприємця Хмари Максима Станіславовича (вх. №2-554/25 від 11.04.2025) про розподіл витрат на правову допомогу, подану по справі за позовом фізичної особи-підприємця Хмари Максима Станіславовича до товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-2010» про стягнення 5 399 712,60 грн, -
Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.04.2025 у даній справі позовні вимоги фізичної особи-підприємця Хмари Максима Станіславовича (далі по тексту - Хмара М.С. ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-2010» (далі по тексту - ТОВ «Україна-2010») було задоволено частково шляхом присудження до стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 3 599 400,00 грн, пені у розмірі 428 314,59 грн, 3% річних у розмірі 48 704,66 грн, збитків від інфляції у розмірі 243 473,35 грн, судового збору у розмірі 64 796,77 грн.

11.04.2025 до суду від Хмари М.С. надійшла заява про розподіл витрат на правову допомогу у розмірі 50 000,00 грн.

Ухвалою суду від 14.04.2025 заява позивача була призначена до розгляду в судовому засіданні на 28.04.2025 о 13:45 год.

24.04.2025 до суду від ТОВ «Україна-2010» надійшли заперечення на заяву позивача, згідно яких відповідач просить відмовити Хмарі М.С. у задоволенні заяви про розподіл витрат на правову допомогу.

У судовому засіданні 28.04.2025 судом була звернута увагу представника позивача, що згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розподіл витрат на правову допомогу здійснюється судом на підставі доказів, наданих після ухвалення судового рішення, лише у випадку, якщо сторона зробила про це відповідну заяву (усну або письмову) до закінчення судових дебатів. За результатами проведення 28.04.2025 судового засідання судом було оголошено перерву до 05.05.2025 о 15:15 год.

28.04.2025 представником позивача засобами підсистеми «Електронний суд» було отримано доступ до запису судового засідання від 09.04.2025.

01.05.2025 до суду від ТОВ «Україна-2010» надійшли заперечення на заяву позивача, згідно яких відповідач просить відмовити Хмарі М.С. у задоволенні заяви про розподіл витрат на правову допомогу, посилаючись на відсутність письмової або усної заяви позивача про намір надати докази понесених витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення, господарський суд виходить із наступного.

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Слід зазначити, що Хмарою М.С. у поданій до суду позовній заяві було повідомлено суд, що попередній розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу складає 50 300,00 грн.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1, 2 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Рішенням суду від 09.04.2025 позовні вимоги Хмари М.С. було задоволено частково.

По тексту заяв по суті спору, а також у судових засіданнях, які відбулися 05.03.2025, 24.03.2025, 09.04.2025, тобто до закінчення судових дебатів, Хмарою М.С. не було зроблено заяви (в усній або письмовій формі) про надання доказів витрат на правову допомогу протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

Водночас 11.04.2025 до суду від Хмари М.С. надійшла заява про розподіл витрат на правову допомогу у розмірі 50 000,00 грн.

Верховний Суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, зробив наступні висновки щодо застосування норм процесуального права:

- право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 Господарського процесуального кодексу України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (постанова Верховного Суду від 19.07.2021 у справі №910/16803/19);

- процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (постанови Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №921/221/21 та від 31.05.2022 у справі №917/304/21);

- заяву щодо вирішення питання про стягнення витрат необхідно залишити без розгляду, якщо докази були надані поза межами строку, без клопотання про поновлення цього строку та обґрунтування поважності причин його пропуску (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц);

- потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (постанова Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №161/5317/18)

Вказані висновки також були враховані Верховним Судом у постанові від 19.03.2024 у справі №910/11369/23, яким було залишено без змін, зокрема, додаткове рішення суду та постанову про відмову у задоволенні клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з підстав відсутності до закінчення судових дебатів заяви позивача про необхідність розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

З викладених обставин господарський суд доходить висновку що відсутність до закінчення судових дебатів заяви Хмари М.С., яка могла бути зроблена в усній або письмовій формі, про необхідність розподілу витрат на правову допомогу, а також про подання доказів на підтвердження таких витрат протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, має наслідком відмову у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат.

Керуючись ст. ст. 86, 123, 127, 129, 236 - 238, 244 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити фізичній особі-підприємцю Хмарі Максиму Станіславовичу у задоволенні заяви про розподіл витрат на правову допомогу.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 12.05.2025.

Суддя С.П. Желєзна