ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2025 Справа № 917/368/25

Суддя Мацко О.С., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін матеріали справи

за позовною заявою Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго», 37500, Полтавська обл., м. Лубни, вул. Захисників України, 17, ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вершина ЮА», 37500, Полтавська обл., м. Лубни, вул. Метеорологічна, 37, ,

про стягнення 27 957,65 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 25.02.2025р. відкрито провадження у даній справі в порядк спрощеногопозовного провадження без виклику сторін, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті спору. 10.03.2025р. від відповідача надійшла заява про визнання позову, підписана директором товариства Рудь А.М.

Інших заяв від учасників процесу до суду не надходило.

Судом встановлено наступне:

Відповідно до статуту Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» (далі - позивач, виконавець, ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго») це підприємство засноване на майні спільної (комунальної) власності територіальних громад сіл, селищ і міст Полтавської області та є виконавцем послуг з постачання теплової енергії споживачам міст Лубни і Пирятин.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулює Закон України від 09.11.2017 № 2189 «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 2189).

До житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води (п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону № 2189).

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону (ч. 2 ст. 12 Закону № 2189).

Згідно ч. 5 ст. 13 Закону № 2189 у разі, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Індивідуальний договір вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги (пункт 13 Правил № 830).

На вебсайті ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» http:lubnvteplo.com.ua 01.10.2021 опубліковано текст індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії. Тобто, договір набрав чинності 01.11.2021р. , а відповідач є індивідуальним споживачем в розумінні Закону .

Пприписами частини 5 статті 13 Закону № 2189 та пункту 30 індивідуального договору плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з:

- плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;

- плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір визначений Кабінетом Міністрів України.

Рішеннями Полтавської обласної ради від 30.09.2022 № 476 встановлено для ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» тариф на послугу з постачання теплової енергії для категорії «Інші споживачі» (усі інші особи, які не підпадають під категорії «Населення «Бюджетні установи») в розмірі 2636,76 грн/Гкал з ПДВ ; від 28.07.2023р. №668 (зі змінами) - 3257,39 грн/Гкал з ПДВ (умовно-змінна частина); 183229.25 грн /Гкал/год в місяць з ПДВ - умовно-постійна частина.

Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги з постачання теплової енергії є гігакалорія (Гкал) (пункт 11 індивідуального договору; пункт 18 Правил № 830).

Як вказує позивач, приміщення знаходиться в оренді у відповідача згідно договору оренди від 22.03.2022р. 75. Оскільки відповідач не вносив у повному обсязі оплату вартості послуг теплопостачання та інших складових, не звертався до позивача із заявами/претензіями щодо якості, кількості або вартості наданої послуги, позивач реалізував своє право, передбачене пп. 5 п. 42 індивідуального договору, щодо звернення до суду в разі порушення споживачем умов договору.

При прийнятті рішення по справі судом приймається до уваги наступне.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Приписами ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України унормовано, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються Законом України "Про теплопостачання" та іншими нормативно-правовими актами.

За положеннями ст. 1 даного Закону, теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого законом режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено:

- житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг;

- виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору;

- споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач;

- індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;

- внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення.

Відповідно до п. 8 Правил надання послуги з постачання теплової енергії постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Рішення про початок та закінчення опалювального сезону приймається органами місцевого самоврядування.

Частиною 6 ст. 276 Господарського кодексу України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

За приписами ст. 1 Закону України № 2633-ІV від 02.06.2005 "Про теплопостачання" (із змінами та доповненнями, далі - Закон України "Про теплопостачання") тариф (ціна) на теплову енергію - грошовий вираз витрат на виробництво, транспортування, постачання одиниці теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових, що визначаються згідно із методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Відповідно до п. 37 ч. 1 ст. 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги, які надаються підприємствами, що перебувають у спільній власності територіальних громад, представництво інтересів яких здійснює відповідна районна чи обласна рада, віднесено до повноважень районних чи обласних рад.

Згідно з пунктом 24 Правил № 830 розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджена наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 (далі - Методика розподілу).

Розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду (календарного місяця).

Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом); (п. 3 розділу І Методики розподілу).

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої між споживачами пропорційно до площі їх приміщень, та складається з:

обсягу теплової енергії на опалення житлових і нежитлових приміщень безпосередньо;

обсягу спожитої теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення;

сумарного обсягу спожитої теплової енергії на опалення приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення, через які проведені транзитні трубопроводи внутрішньо будинкових мереж опалення.

Термін «плата за абонентське обслуговування» визначена пунктом 11 частини 1 статті 1 Закону № 2189, відповідно до якого це - платіж, який споживач сплачує виконавцю для відшкодування витрат виконавця пов`язаних з укладенням договору, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг, нарахуванням та стягненням плати за послуги, обслуговуванням та заміною вузла комерційного обліку теплової енергії.

Плата за послугу та плата за абонентське обслуговування вноситься споживачем виконавцю щомісяця однією сумою не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (пункти 30, 34 Договору, пункт 35 Правил № 830).

Як вказує позивач, він свої зобов"язання за договором виконав у повному обсязі, натомість за відповідачем рахується заборгованість:

- за опалення приміщення та загальнобудинкові потреби на опалення (умовно-змінна частина) у сумі 15938,38 грн;

- різниці в нарахуваннях у сумі 2770.13 грн;

- місячної абонентської плати (умовно-постійна частина) у сумі 8608.08 грн;

- плати за абонентське обслуговування - 641.06 грн.

Відповідач позов визнав. Згідно ст.46 ГПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу. Згідно ст.191 ГПК України, Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

На підставі матеріалів справи суд дійшов до висновку, що визнання позову в цій справі не суперечить законодавству та не порушує будь-чиїх прав та інтересів, тож приймає визнання позову відповідачем, що має наслідком постановлення рішення про задоволення позову.

Згідно ст.130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 129, 232-233,237-238 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вершина ЮА» ( 37500, Полтавська обл., м. Лубни, вул. Метеорологічна, 37, ) на користь

Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» (37500, Полтавська обл., м. Лубни, вул. Захисників України, 17, ) 27 957,65 грн заборгованості, 1514,00 грн судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Повернути Обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Лубнитеплоенерго» (37500, Полтавська обл., м. Лубни, вул. Захисників України, 17, ) 1514,00 грн судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви платіжною інструкцією № від 17.02.2025р.

5. Роз"яснити позивачу, що з 07.01.2025 року набув чинності наказ Міністерства фінансів України від 26.11.2024 № 606 "Про внесення змін до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10.12.2024 за № 1888/43233. Даним наказом внесено зміни до механізму повернення судового збору у випадках, визначених статтею 7 Закону України "Про судовий збір".

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України).

Повне рішення складено 07.05.2025р.

Суддя О.С.Мацко