ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" травня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/514/23

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Рога Н.В., розглянув подання заступника начальника Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вх.№2-708/25 від 07.05.2025р.) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника-юридичної особи у справі №916/514/23

За позовом: заступника керівника Одеської обласної прокуратури (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд.3, , електронна адреса: ) в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд.24, , електронна адреса: ); Департаменту аграрної політики, продовольства та земельних відносин Одеської обласної військової адміністрації (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд.5, , електронна пошта: )

До відповідача: Фермерського господарства «АДЕЛІНА» (67561, Одеська область, Лиманський р-н, с. Кубанка, 1-й км дороги Кубанка-Кремидівка, буд.1, код ЄДРПОУ - 41963372)

про стягнення

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Одеської області перебувала справа за позовом заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України, Департаменту аграрної політики, продовольства та земельних відносин Одеської обласної військової адміністрації до Фермерського господарства (далі ФГ) «АДЕЛІНА» про стягнення 235 000 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 16.05.2023р. у справі №916/514/23 позов заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України, Департаменту аграрної політики, продовольства та земельних відносин Одеської обласної військової адміністрації до Фермерського господарства «АДЕЛІНА» про стягнення 235 000 грн задоволено, стягнуто з Фермерського господарства «АДЕЛІНА» на користь Департаменту аграрної політики, продовольства та земельних відносин Одеської обласної військової адміністрації грошові кошти у розмірі 235 000 грн, стягнуто з Фермерського господарства «АДЕЛІНА» на користь Одеської обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 525 грн.

09 червня 2023р. вищезазначене рішення набрало законної сили, у зв`язку з чим видано відповідні накази про примусове стягнення.

07 травня 2025р. до Господарського суду Одеської області надійшло подання заступника начальника Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вх.№2-708/25 від 07.05.2025р.) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи- керівника ФГ «АДЕЛІНА» () громадянина України ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до повного виконання зобов`язань, покладених на нього як керівника боржника наказом №916/514/23, виданим Господарським судом Одеської області 09.06.2023р. про стягнення з Фермерського господарства «АДЕЛІНА» на користь Департаменту аграрної політики, продовольства та земельних відносин Одеської обласної військової адміністрації грошових коштів у розмірі 235 000 грн.

Обгрунтовуючи подання, заявник зазначає, що на виконанні у Доброславському відділі державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження №72425594 з виконання наказу по справі № 916/514/23, виданого 09.06.2023р. Господарським судом Одеської області про стягнення з ФГ «АДЕЛІНА» на користь Департаменту аграрної політики, продовольства та земельних відносин Одеської обласної військової адміністрації грошових коштів у розмірі 235 000 грн.

За вищевказаним виконавчим документом боржником є ФГ "АДЕЛІНА", , керівником якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 від 29.11.2021р., виданий Доброславським відділом ГУ ДМС України в Одеській області, який згідно матеріалів виконавчого провадження є громадянином Україна

08 серпня 2023р. державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Однак, станом на даний час декларацію боржником не надано, будь яких дій спрямованих на її виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Заявник зазначає, що під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити Міністерством внутрішніх справ України №170732733 від 04.08.2023р., №189154982 від 23.01.2024р., №203458068 від 08.05.2024р., №236949154 від 04.11.2024р., №252185146 від 18.02.2025р., №255672545 від 07.03.2025р., № 260522169 від 01.04.2025р. рухоме майно належне боржнику на праві власності відсутнє.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, об`єктів нерухомого майна за ФГ "АДЕЛІНА" () не зареєстровано (№ інформаційної довідки 425786035 від 07.05.2025р.).

Також заявником встановлено, що відповідно до договору іпотеки, серія та номер: 796, виданий 06.09.2019р., видавник: Чос О.П., приватний нотаріус Лиманського районного нотаріального округу Одеської області, укладеному між ФГ «АДЕЛІНА» () та Українським державним фондом підтримки фермерських господарств, керівник ФГ «АДЕЛІНА» - ОСОБА_1 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_3 , виданий 10.12.2007, видавник: Комінтернівський РВ УМВС України в Одеській області, країна громадянства: Україна) виступає майновим поручителем, предметом іпотеки є земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Заявник також зазначає, що згідно інформації на запити до Державної фіскальної служби України №170732734 від 04.08.2023р., №203454957 від 08.05.2024р. №253571859 від 25.02.2025р. №257608594 від 17.03.2025р. №260521468 від 01.04.2025р. встановлено, що у боржника є відкриті банківські рахунки, на які постановою про арешт коштів боржника від 04.08.2023 р. (вих № 21.13-28618) на було накладено арешт, однак кошти на арештованих рахунках відсутні та у період з 04.08.2023р. по 07.05.2025р. надходжень коштів на рахунки боржника не було.

Згідно інформації Головного управління ДПС в Одеській області на запит № 21.13-15479 від 17.03.2025 р., встановлено, що остання фінансова звітність подана ФГ «АДЕЛІНА» () за 2019 рік, дебіторська заборгованість відсутня.

Згідно акту державного виконавця від 02.10.2024 р. за адресою, вказаною у виконавчому документів Одеська область, Одеський район, с. Кубанка 1-й км дороги Кубанка-Кремидівка, будинок 1, ФГ «АДЕЛІНА» () та його майно відсутнє.

Заявник зазначає, що виконавцем 17.03.2025р. за вих.№21.13-15758 на адресу керівника боржника - ФГ «АДЕЛІНА» () Назаренко Михайла Івановича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 місце реєстрації АДРЕСА_3 ) надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак керівник ФГ "АДЕЛІНА" - ОСОБА_1 на виклики не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Заявник зазначає, що боржник не вживає заходів щодо виконання рішення суду за рахунок належного йому майна і доходів.

Враховуючи зазначене, заступник начальника Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України фізичну особу керівника та засновника боржника ФГ "АДЕЛІНА" (, адреса Одеська обл., Одеський р., с. Кубанка, 1-Й КМ ДОРОГИ КУБАНКА-КРЕМИДІВКА будинок 1) громадянина України - ОСОБА_1 до повного виконання зобов`язань, покладених на нього як керівника боржника наказом №916/514/23, виданим Господарським судом Одеської області 09.06.2023р. про стягнення з Фермерського господарства «АДЕЛІНА» на користь Департаменту аграрної політики, продовольства та земельних відносин Одеської обласної військової адміністрації грошових коштів у розмірі 235 000 грн.

Розглянув матеріали справи, подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника у справі №916/514/23, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами п.п. 1-2 ч.1 ст.3 Закону України Про виконавче провадження відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 5 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що 03.08.2023р. (вх.№5313/21.13-31) Департамент аграрної політики, продовольства та земельних відносин Одеської обласної військової адміністрації звернувся з заявою до Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду Одеської області від 09.06.2023р. у справі №916/514/23.

На підставі зазначеної заяви, постановою державного виконавця Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 04.08.2023р. відкрито виконавче провадження №72425594.

Разом з тим, постановою державного виконавця про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 08.05.2024р., виконавчі провадження №72106794 та №72425594 об`єднано у зведене виконавче провадження №74957916.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України Про виконавче провадження боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

За приписами ч. 1, 2 ст. 13 Закону України Про виконавче провадження під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Згідно ч. 1, п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

З матеріалів справи вбачається, що в межах виконавчого провадження державним виконавцем Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

було здійснено наступні дії: постановою про арешт коштів боржника від 04.08.2023р. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику: ФГ «АДЕЛІНА», у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у розмірі 258 769 грн.; отримано відповідь на запити №170732734 від 04.08.2023р., №203454957 від 08.05.2024р., №253571859 від 25.02.2025р. №257608594 від 17.03.2025р., №260521468 від 01.04.2025р. Державної фіскальної служби України; отримано відповідь на запити №189154982 від 23.01.2024р., №236949154 від 04.11.2024р., №252185146 від 18.02.2025р., №255672545 від 07.03.2025р., №260522169 від 01.04.2025р. від Міністерства внутрішніх справ.

При цьому, державним виконавцем не виявлено жодного майна (у тому числі, нерухомого та будь-якого рухомого майна), за рахунок якого можливо виконати рішення суду, кошти на арештованих рахунках відсутні, у період з 04.08.2023р. по 07.05.2025р. надходжень коштів на рахунки боржника не було.

Також, як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №425786035 від 07.05.2025р., відповідно до договору іпотеки, серія та номер: 796, виданий 06.09.2019р., видавник: Чос О.П., приватний нотаріус Лиманського районного нотаріального округу Одеської області, укладеному між ФГ «АДЕЛІНА» () та Українським державним фондом підтримки фермерських господарств, керівник ФГ «АДЕЛІНА» - ОСОБА_1 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_3 , виданий 10.12.2007, видавник: Комінтернівський РВ УМВС України в Одеській області, країна громадянства: Україна) виступає майновим поручителем, предметом іпотеки є земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Крім того, державним виконавцем здійснювались виклики №2113/30463 від 08.05.2024р., №2113/15758 від 17.03.2025р. керівника ФГ «АДЕЛІНА» Назаренка М.І. до виконавця, однак останнім їх було проігноровано.

Водночас, не дивлячись на вищенаведені заходи, вжиті у межах виконавчого провадження №72425594, а потім зведеного виконавчого провадження №74957916 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 09.06.2023р. у справі №916/514/23, судове рішення боржником так і не було виконано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання, боржником не здійснено.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права від 16.12.1966 р. передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Положеннями ст. 313 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За приписами ч. ч. 1-4 ст. 337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

При цьому, враховуючи, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є виключним заходом забезпечення виконання судового рішення, виконавець повинен довести суду факт вжиття всіх достатніх та своєчасних заходів з метою примусового виконання судового рішення, встановлених чинним законодавством.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Верховним Судом у постанові від 19.08.2020р. по справі №910/8130/17 наголошено, що Закон України Про виконавче провадження є спеціальною нормою права, якою врегульовано умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню. Тобто, вказаним Законом врегульовано права та обов`язки осіб, на правовідносини яких розповсюджується дія такої норми права. Відтак, якщо спеціальною нормою права (п. 19 ч.3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження) передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів, то обмеження виконавця у такому праві означатиме порушення прав виконавця, які визначені спеціальною нормою права, а саме Законом України Про виконавче провадження. Також, зазначено, що ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням, може полягати як в активних діях (нез`явлення на виклики державного виконавця, приховування майна, доходів тощо), так і в пасивних діях (невжиття будь-яких заходів для виконання обов`язку сплатити кошти).

Враховуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку про наявність у державного виконавця Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) права на звернення до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи до виконання зобов`язань за судовим рішенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно із ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 326 ГПК України встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013р. у справі №1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 р. N 11-рп/2012).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №2-р(ІІ)/2019 від 15.05.2019р. у справі №3-368/2018(5259/18) Конституційний Суд України, беручи до уваги ст.ст. 3, 8, ч.ч.1,2 ст. 55, ч.ч.1, 2 ст. 129-1 Конституції України, свої юридичні позиції щодо визначення виконання судового рішення складовою конституційного права на судовий захист, вважає, що держава, створюючи належні національні організаційно-правові механізми реалізації права на виконання судового рішення, повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене обов`язкове судове рішення, у разі, якщо це рішення не виконується, у тому числі державним органом.

Також, у вищевказаному рішенні Конституційний Суд України наголошує, що визначений у законі порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист; невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність.

Господарським судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно є керівником ФГ «АДЕЛІНА» згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08.05.2025р.

Таким чином, виходячи з того, що станом на даний час боржник ФГ «АДЕЛІНА», ухиляється від виконання рішення суду у справі №916/514/23, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення подання заступника начальника Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вх.№2-708/25 від 07.05.2025р.) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи - керівника ФГ «АДЕЛІНА» () громадянина України ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до повного виконання зобов`язань, покладених на нього як керівника боржника наказом №916/514/23, виданим Господарським судом Одеської області 09.06.2023р. про стягнення з Фермерського господарства «АДЕЛІНА» на користь Департаменту аграрної політики, продовольства та земельних відносин Одеської обласної військової адміністрації грошових коштів у розмірі 235 000 грн.

Керуючись ст.ст. 234, 337 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Подання Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вх.№2-708/25 від 07.05.2025р.) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника ФГ «АДЕЛІНА» у справі №916/514/23 - задовольнити.

2. Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон фізичну особу керівника та засновника Фермерського господарства «АДЕЛІНА» () громадянина України ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до повного виконання зобовязань, покладених на нього як керівника боржника наказом №916/514/23, виданим Господарським судом Одеської області 09.06.2023р. про стягнення з Фермерського господарства «АДЕЛІНА» на користь Департаменту аграрної політики, продовольства та земельних відносин Одеської обласної військової адміністрації грошових коштів у розмірі 235 000 грн.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя Рога Наталія Василівна