ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2025 року м.Дніпро Справа № 904/364/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чус О.В. (доповідач),

суддів: Дарміна М.О., Кощеєва І.М.

секретар судового засідання: Солодова І.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Семчук Н.В. (в залі суду) самопредставництво

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2025 (повний текст ухвали надіслано судом для оприлюднення 31.01.2025, суддя Дичко В.О.) у справі № 904/364/25

за позовом Дніпровської міської ради (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп.Дмитра Яворницького, буд. 75, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Груп "Істейт" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Мануйлівський, буд. 77-Г, )

про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Дніпровська міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Груп "Істейт" про стягнення безпідставно збережених коштів у сумі 173 722,67 гривень. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Разом із позовом Дніпровською міською радою подано заяву про забезпечення позову.

Дніпровська міська рада просить до набрання рішенням суду законної сили накласти арешт на: - нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Груп "Істейт", а саме: нежитлове приміщення загальною площею 90,2 кв.м, що складається з буділі туалету (літ. А-1), хвіртки, огорожі, тимчасового кіоску (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), що знаходиться за адресою: м. Дніпро, просп. Мануйлівський, 77Г, у межах суми стягнення в розмірі 173 722,67 грн; - грошові кошти, що обліковуються на розрахункових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Груп "Істейт", у сумі 173 722,67 гривень.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2025, у даній справі, у задоволенні заяви Дніпровської міської ради від 27.01.2025 № 7/11-206 про забезпечення позову - відмовлено. Витрати зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову покладено на заявника.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, Дніпровська міська рада звернулась до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу суду від 31.01.2025 у даній справі та ухвалити нове рішення, яким заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване ухвала є необґрунтованою, оскільки винесена за невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, огляду на наступне.

Висновки суду першої інстанції щодо необхідності доказування заявником намірів відповідача про відчуження майна та коштів свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін. Та не узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові 11.12.2023 у справі № 904/1934/23.

Одним із мотивів суду, що стали підставою для відмови у забезпеченні позову стало, відсутність доказів з боку Дніпровської міської ради про намір відповідача дій спрямованих на відчуження майна та виведення коштів з рахунків.

Дніпровська міська рада вважає такий висновок суду першої інстанції необгрунтованим. Оскільки, предметом спору є стягнення безпідставно збережених коштів, накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача у розмірі заявлених позовних вимог, не здатне погіршити його майновий стан, водночас накладення арешту на нерухоме майно, яке розташоване на земельній ділянці, безоплатне користування якою стало підставою позову у справі, мінімально впливатиме на повсякденну роботу відповідача, не ускладнюючи його господарську діяльність.

Таким чином, заявлений позивачем захід забезпечення позову у спосіб накладення арешту на майно та кошти, що належить відповідачу, є обґрунтованим із заявленими позовними вимогами. Оскільки, заходи забезпечення позову прямопропорційні до позовних вимог, і не обмежать використання коштів, які перевищують таку суму.

Позивач зауважує, що виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язано з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом за для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову. Водночас обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є додатковою гарантією для позивача того, що рішення суду у разі задоволення позову, буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог. Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів, боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

Позивач наполягає, що чинним законодавством не передбачено обов`язку доведення заявником наміру вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання в майбутньому рішення.

Згідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 10.02.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді:, Дармін М.О., Чередко А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2025 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/364/25. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 904/364/25.

21.02.2025 матеріали оскарження ухвали ГСД від 31.01.2025 у справі №904/364/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2025 у справі № 904/364/25. Розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 07.05.2025 о 12 год. 30 хв.

Згідно до повторного протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді:, Дармін М.О., Кощеєв І.М.

07.05.2025 відповідач/ТОВ "Інвест Груп "Істейт" наданим процесуальним правом не скористався та не забезпечив явку в судове засідання повноважних представників.

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не надано. Згідно ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні 07.05.2025 проголошено скорочене судове рішення (вступну та резолютивну частини постанови) по справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

Дніпровська міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Груп "Істейт" про стягнення безпідставно збережених коштів у сумі 173 722,67 гривень. Судові витрати просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовної вимоги зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест Груп "Істейт" є власником нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :01:040:0018, власником якої є Дніпровська міська рада. Проте з останньою договір оренди земельної ділянки не укладено, тобто відповідач фактично користується земельною ділянкою комунальної власності без достатньої правової підстави, за рахунок чого зберіг у себе грошові кошти в сумі 173722,67грн, які мав заплатити за користування земельною ділянкою за період з 01.01.2021 до 26.09.2024 року.

Разом із позовом Дніпровською міською радою подано заяву про забезпечення позову.

Дніпровська міська рада просить до набрання рішенням суду законної сили накласти арешт на: - нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Груп "Істейт", а саме: нежитлове приміщення загальною площею 90,2 кв.м, що складається з буділі туалету (літ. А-1), хвіртки, огорожі, тимчасового кіоску (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), що знаходиться за адресою: м. Дніпро, просп. Мануйлівський, 77Г, у межах суми стягнення в розмірі 173 722,67 грн; - грошові кошти, що обліковуються на розрахункових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Груп "Істейт", у сумі 173 722,67 гривень.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову Дніпровська міська рада вказує, що предметом позову є матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 173 722,67 гривень.

Заявник вважає, що у разі задоволення позовної заяви виконання рішення в даній справі буде пов`язано з наявністю у Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Груп "Істейт" присудженої до стягнення суми грошових коштів.

Накладення арешту на нерухоме майно, не обмежуючись грошовими коштами, Дніпровська міська рада вважає додатковою гарантією того, що в разі задоволення позову рішення суду буде виконано та позивач захистить своє порушене право.

Зазначає також, що умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2025, у даній справі, у задоволенні заяви Дніпровської міської ради від 27.01.2025 № 7/11-206 про забезпечення позову - відмовлено. Витрати зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову покладено на заявника.

Судове рішення мотивоване тим, що Дніпровською міською радою не наведено конкретних обставин та не долучено до заяви про забезпечення позову будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідачем вчиняються дії, спрямовані на ухилення від майбутнього виконання рішення суду, а невжиття заходів щодо забезпечення позову в даній справі може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Наведені в заяві про забезпечення позову доводи Дніпровської міської ради ґрунтуються лише на припущеннях. При цьому такі припущення щодо можливості вчинення дій Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвест Груп "Істейт" з метою уникнення відповідальності позивачем документально не підтверджені. Крім того, серед наданих до суду документів відсутні будь-які докази, які би свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам позивача до ухвалення рішення у справі.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Предметом апеляційного розгляду є ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2025 щодо відмови у задоволенні заяви Дніпровської міської ради про забезпечення позову.

Предметом позову у цій справі є стягнення безпідставно збережених коштів (у сумі 173 722,67 гривен) за використання земельної ділянки.

Згідно зі ст. 136 ГПК України господарський, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 ГПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 137 ГПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 910/9498/19, від 17.09.2020 у справі № 910/72/20, від 15.01.2021 у справі № 914/1939/20, від 16.02.2021 у справі № 910/16866/20, від 15.04.2021 у справі № 910/16370/20, від 24.06.2022 у справі № 904/3783/21, від 26.09.2022 у справі № 911/3208/21).

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у Відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частини 3 ст. 13 ГПК України).

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у п. 23 постанови від 03.03.2023 у cправі № 905/448/22 звернув увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість Відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

У п. 24. вказаної постанови, Верховний Суд не погодився з висновком суду апеляційної інстанції про те, що накладення арешту на майно має стосуватися саме майна, яке належить до предмета спору, з таких підстав.

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

При цьому, обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами Відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для Позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та Позивач отримає задоволення своїх вимог.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із Позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

До того ж, подібні висновки про те, що у справах, де предметом спору є стягнення грошових коштів, накладення арешту на нерухоме майно є належним видом забезпечення позову, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 910/12404/21).

Разом з тим, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову про накладення арешту на нерухоме майно та грошові кошти у сумі 173 722,67 грн. помилково не звернув увагу на те, що обраний Позивачем вид забезпечення позову не призводить до невиправданого обмеження майнових прав Відповідача, оскільки майно фактично залишиться у володінні та користуванні титульного власника (Відповідача), а буде обмежено лише можливість розпоряджатися ним.

Заявлений позивачем захід забезпечення позову у спосіб накладення арешту на майно та кошти, що належить відповідачу, є обґрунтованим із заявленими позовними вимогами.

За таких обставин, з метою забезпечення реального захисту порушених прав та інтересів Позивача у майбутньому, заява Дніпровської міської ради підлягає задоволенню частково.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття процесуального документу - знайшли своє підтвердження.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Судові витрати за розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову розподіляються за наслідками розгляду справи по суті.

Оскільки судом апеляційної інстанції остаточного рішення зі спору у даній справі не приймається, то розподіл судових витрат за перегляд справи в апеляційному порядку підлягає здійсненню судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Суд наголошує, що за приписами частин 7, 8, 9, 10 ст.145 ГПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Також Суд наголошує, що постанова є виконавчим документом в частині вжиття заходів забезпечення позову та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження (частина 1 статті 144 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2025 у справі № 904/364/25 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2025 у справі № 904/364/25 - скасувати.

Заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Груп "Істейт" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Мануйлівський, буд. 77-Г, ), а саме нежитлове приміщення загальною площею 90,2 кв.м, що складається з буділі туалету (літ. А-1), хвіртки, огорожі, тимчасового кіоску (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), що знаходиться за адресою: м. Дніпро, просп. Мануйлівський, 77Г та грошові кошти, що обліковуються на розрахункових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Груп "Істейт" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Мануйлівський, буд. 77-Г, ), в межах ціни позову, у розмірі 173 722,67 грн до набрання рішення по справі законної сили.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова є виконавчим документом відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» може бути пред`явлена до виконання у строк до 07.05.2028.

Стягувач: Дніпровська міська рада ( 49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд.75, )

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест Груп "Істейт" ( 49000, м. Дніпро, просп. Мануйлівський, буд. 77-Г, )

Повна постанова виготовлена 14.05.2025.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв