ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" травня 2025 р. Справа № 907/1080/24

Суддя Західного апеляційного господарського суду Орищин Г.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження

за апеляційною скаргою Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 14.04.2025 (повне рішення складено 15.04.2025, суддя Лучко Р.М.)

у справі №907/1080/24

за позовом Воловецького колективного підприємства «Агрошляхбуд», с. Ялове Мукачівського району Закарпатської області

до відповідача Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», м. Київ

в особі Філії «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», м. Ужгород

про визнання договору про встановлення земельного сервітуту укладеним

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Закарпатської області в рішенні від 14.04.2025 ухвалив: - задоволити частково позов Воловецького колективного підприємства «Агрошляхбуд»; - визнати укладеним між Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» та Воловецьким колективним підприємством «Агрошляхбуд» з дня набрання рішенням суду в цій справі законної сили договір про встановлення земельного сервітуту; - в іншій частині позовних вимог відмовити; - стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України в особі Філії «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь Воловецького колективного підприємства «Агрошляхбуд» 2422,40 грн судового збору.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням місцевого господарського суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Закарпатської області від 14 квітня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Воловецького колективного підприємства «Агрошляхбуд» відмовити в повному обсязі, у зв`язку з недоведеністю порушеного права.

При вивченні матеріалів апеляційної скарги судом встановлено, що в порушення вимог ст. 258 ГПК України скаржником не долучено доказів сплати судового збору та така підписана представником відповідача начальником відділу юридичних та майнових питань філії «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» Костаном О.В., що здійснює свої повноваження відповідно до наказу про призначення від 15.10.2024. Крім того, в додатках до апеляційної скарги зазначена довіреність від 30.12.2024, згідно з якою Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі директора Блоховця Ю.В., який діє на підставі статуту, уповноважує Костана О.В. представляти інтереси підприємства в місцевих та апеляційних судах, Верховному Суді України по всіх категоріях справ; також у додатках до скарги наявне Положення про відділ юридичних та майнових питань філії «Карпатський лісовий офіс», в якому зазначено, що до основних завдань Відділу належить здійснення представництва в судах усіх інстанцій(в порядку самопредставництва). Однак зазначене Положення не містить номеру, дати затвердження та підпису. Аналогічні недоліки має і доданий наказ про затвердження Положення (відсутні дата, номер та підпис уповноваженої особи).

Згідно з ч. 3 ст. 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Тлумачення приписів частини третьої статті 56 ГПК України приводить до висновку, що для визначення особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження (довіреності).

Такі висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №9901/39/20 та постановах Верховного Суду від 22.04.2020 у справі №911/933/19, від 09.06.2020 у справі №904/92/20, від 17.09.2020 у справі №910/3850/19 та інших.

Необхідно зазначити, що формування в Положенні (про юридичне управління, департамент тощо) тези про можливість представлення інтересів органу (установи, підприємства) в судах за дорученням керівництва виключають можливість представництва інтересів цього органу на підставі такого Положення в порядку самопредставництва, оскільки для визначення особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідне чітке визначення її права діяти без додаткового уповноваження.

Відповідно до п. 8 ч.3 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, а також дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи. Проте, у законодавстві відсутня вимога щодо необхідності внесення до Єдиного державного реєстру переліку усіх повноважень таких осіб, які вони можуть вчиняти від імені юридичної особи.

З огляду на наведене, скаржнику слід подати суду докази на підтвердження повноважень Костана О.В. на підписання апеляційної скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарг.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відтак, скаржнику слід подати суду докази сплати судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 3633,60 грн за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК Львів/Личаківський р-н/22030101; ; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA2013954, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Отже, керуючись ст. 234, 260 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», подану на рішення Господарського суду Закарпатської області від 14.04.2025 у справі №907/1080/24, залишити без руху.

2. Апелянту усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки. Протягом 10 днів з дня вручення йому цієї ухвали надати суду апеляційної інстанції докази наявності повноважень представника скаржника на підписання апеляційної скарги та докази сплати судового збору.

3. В разі невиконання вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Орищин Г.В.