ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2025м. ДніпроСправа № 904/5715/24

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П., при секретарі судового засідання Білій К.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК", 03087, м.Київ, вул.Єреванська, 1,

до відповідача 1: Приватного підприємства "АЛЬФАПРОММЕТ", 49024, м.Дніпро, вул.Григорія Граб`янки, буд.1,

відповідача 2: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

Представники сторін:

від позивача: Старенко Тетяна Миколаївна, самопредставництво

від відповідача-1: Неруш Олександр Васильович, ордер №1352240 від 20.01.2025р.

від відповідача-2: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного підприємства "АЛЬФАПРОММЕТ" та ОСОБА_1 , в якій просить суд солідарно стягнути заборгованість за договором про надання кредиту №239/2022/ДнОД-МСБ-ВВКЛ від 21.02.2022р. в розмірі 2 514 180,39,грн., а саме: 2 068 504,92грн. - по кредиту прострочення, 283 408,18грн. - заборгованість по процентах (компенсація ФРП), 162 267,29грн. - заборгованість по гарантіях КМУ та судовий збір в розмірі 21 161,33грн.

В обґрунтування підсудності спору, позивач зазначив, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.03.2019 р. у справі № 904/2526/18 наведено правовий висновок, що до юрисдикції господарських судів належать справи у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи. За таких обставин, хоча договір поруки № 239/2022/ДнОД-МСБ-П від 21.02.2022 року у даному випадку і укладений з поручителем фізичною особою ОСОБА_1 , однак, оскільки даний договір забезпечує основне зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи, позовні вимоги по вказаному договору мають розглядатися в порядку господарського судочинства.

Ухвалою суду від 03.01.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 28.01.2025 о 10:30год.

21.01.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву.

27.01.2025р. через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог.

27.01.2025р. через канцелярію суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

27.01.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача-1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача-1 та відповідача-2 не з`явились, про місце, день та час судового засідання були належним чином повідомлені.

Ухвалою суду від 28.01.2025р. відкладено підготовче засідання по справі на 25.02.2025р. о 11:30год.

03.02.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача-1 надійшли заперечення на відповідь на відзив.

18.02.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли пояснення на заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

В судове засідання з`явились представник позивача та представник відповідача-1. Представник відповідача-2 не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

Ухвалою суду від 25.02.2025р. було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, до 27.03.2025 року та відкладено підготовче засідання по справі на 06.03.2025р. о 15:00год.

04.03.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про долучення.

В судове засідання з`явились представник позивача та представник відповідача-1. Представник відповідача-2 не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

Ухвалою суду від 06.03.2025р. відкладено підготовче засідання по справі на 27.03.2025р. о 10:00год.

В судове засідання з`явились представник позивача та представник відповідача-1. Представник відповідача-2 не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

Ухвалою суду від 27.03.2025р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.04.2025 о 14:00год.

В судове засідання з`явились представник позивача та представник відповідача-1. Представник відповідача-2 не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

В судовому засіданні 28.04.2025р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є наявність підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором № 579/2022/ДнОД-МСБ-ВКЛ про приєднання до Правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого та середнього бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів підприємництва "Доступні кредити 5-7-9%" в АБ "УКРГАЗБАНК" від 21.02.2022, який забезпечений гарантією Кабінету Міністрів України та договором поруки №239/2022/ДнОД-МСБ-П від 21.02.2022.

Як убачається з матеріалів справи, між Публічним акціонерним товариством акціонерним банк "Укргазбанк" та Приватним підприємством «АЛЬФАПРОММЕТ» 21.02.2022 було укладено договір № 239/2022/ДнОД-МСБ-ВВКЛ про приєднання до Правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого та середнього бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» в АБ «УКРГАЗБАНК» (далі - Договір про приєднання).

Зазначений вище Договір є договором на приєднання відповідно до ст. 634 ЦК України. Правила надання кредиту клієнтам мікро-, малого та середнього бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» в АБ «УКРГАЗБАНК» (далі Правила) є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 640-644 ЦК України укласти із Банком договір про надання кредиту за Програмою «Доступні кредити 5-7-9%».

Правилами передбачено, що ці Правила разом із Договором про приєднання до Правил та всіма додатками до них складають Договір про надання кредиту.

Приєднання клієнта до Правил (акцептування публічної пропозиції АБ «УКРГАЗБАНК») здійснюється шляхом підписання Договору про приєднання до Правил. Згідно Правил датою укладення договору про надання кредиту є дата Договору про приєднання - 21.02.2022 року. Договором про приєднання визначено, що Позичальник у повному обсязі акцептує Правила (оферту, що розміщена на сайті http://www.ukrgasbank.com), з якими він ознайомився, погоджується та зобов`язується виконувати, та на підставі ст. 634 ЦК України укладає з Банком Договір про приєднання.

Пунктом 1 Договору про приєднання визначено загальний ліміт кредитної лінії 3 500 000,00 грн. Відповідно до п. 2 Договору про приєднання кредитна лінія відкривається з 21.02.2022 року по 20.02.2025 року (включно). Позичальник погашає кредит у строки дії ліміту відповідного періоду та в сумі перевищення фактичної заборгованості по кредиту цього періоду над лімітом кредитної лінії наступного періоду відповідно до Графіку зменшення ліміту кредитування (додаток № 1 до Договору про приєднання).

Згідно п. 4 Договору про приєднання цільове використання (мета) кредитних коштів: на поповнення обігових коштів з використанням Гарантії Кабінету Міністрів України у розмірі 50% від суми кредиту.

Відповідно до п. 5 Договору про приєднання кредитні кошти надаються Банком Позичальнику шляхом перерахування на поточний рахунок Позичальника у національній валюті № НОМЕР_2 , відкритий в АБ «УКРГАЗБАНК».

Згідно п. 6 Договору про приєднання за кредитами, наданими з цільовим призначенням для запобігання виникненню та поширенню, локалізації та ліквідації спалахів епідемій та пандемії гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, а також для запобігання та подолання її наслідків у тому числі від встановленого Кабінетом Міністрів України карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних з поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, в рамках реалізації пп.2 п. 4 Програми фінансової державної підтримки суб`єктів мікро- та малого підприємництва, яка реалізується Фондом розвитку підприємництва, за користування кредитом в межах строку кредитування Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами, з врахуванням встановленого Графіку зменшення ліміту кредитної лінії (строкова заборгованість):

- при дотриманні Позичальником умов Програми та/або умов цього Договору про приєднання, - у розмірі, що станом на дату укладання цього договору складає 0% річних на період строку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, або обмежувальних заходів, пов`язаних з її поширенням, та протягом 90 днів з дня його (їх) відміни, а після їх скасування 7% річних (далі Компенсаційна процентна ставка). Розмір Компенсаційної процентної ставки переглядається та встановлюється Банком щоквартально згідно з процедурою, визначеною в розділі 7 Правил відповідно до умов Програми;

- при недотриманні Позичальником умов Програми та/або умов цього Договору про приєднання, а також у випадках, передбачених цим договором, у розмірі, який встановлюється та переглядається Банком щоквартально згідно з процедурою, визначеною в розділі 7 Правил, та станом на дату цього Договору про приєднання складає суму значення UIRD3m для національної валюти станом на попередній банківський день, що передує даті укладання кредитного договору, а у випадку відсутності даних за попередній день, за найближчий день, що передує йому, та значення фіксованої маржі в розмірі 7,0 процентних пункти (Базова процентна ставка).

Згідно п. 15 Договору про приєднання та п. 2 Додатку 2 Відповідач 1 сплачує Позивачу комісію за управління кредитними коштами в частині обслуговування позичкового рахунку у розмірі 0,06% від загального ліміту кредитної лінії для перших 12-и місяців дії кредитного ліміту, що складає 2 100,00грн. Сплата здійснюється щомісячно, не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем нарахування.

Відповідно до п. 10 Договору про приєднання у забезпечення виконання зобов`язань за цим договором прийнято:

- поруку ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- Гарантію Кабінету Міністрів України.

Пунктом 16 Договору про приєднання зазначено, що інші умови надання кредитних коштів, не передбачені Договором про приєднання, регулюються положеннями Правил.

Додатковою угодою № 1 від 26.06.2023 року до Договору про приєднання сторони погодили, зокрема:

- що на дату підписання цієї додаткової угоди загальна сума заборгованості Позичальника становить 3 393 065,58 грн. та включає:

заборгованість перед Банком в розмірі 2 571 532,79 грн.;

заборгованість перед Міністерством фінансів України за оплаченою Гарантією становить 821 532,79 грн (п. 1 Додаткової угоди до Договору про приєднання);

- внести зміни до пп. 10.1 Договору про приєднання, яким із складу забезпечення зобов`язань Відповідача 1 виключено Гарантію Кабінету Міністрів України. Залишено поруку Відповідача 2 (п. 3 Додаткової угоди до Договору про приєднання);

- встановити графік погашення заборгованості перед Міністерством фінансів України за виплаченою гарантією: рівними частинами щомісячно до кінця терміну дії Договору про приєднання (п. 5 Додаткової угоди до Договору про приєднання);

- що будь-який платіж, сплачений Позичальником за Договором про приєднання перераховується на рахунок Гаранта в сумі, пропорційній Ставці індивідуальної гарантії за цим договором та зараховується насамперед у рахунок погашення заборгованості перед Гарантом (п. 6 Додаткової угоди до Договору про приєднання);

- внести зміни в Додаток 1 Договору про приєднання та викласти його в новій редакції (п. 8 Додаткової угоди до Договору про приєднання).

Пунктом 1.1 Правил визначено, що вони регулюють відносини, які виникають між Банком та Позичальниками протягом строку дії Договору про надання кредиту.

Підписанням Договору про приєднання Позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з усіма умовами Правил, а також своє волевиявлення стосовно приєднання до Правил та отримання кредиту на умовах, визначених у Правилах та Договорі про приєднання (п. 1.2 Правил). Приєднуючись до Правил, Позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених договором про надання кредиту (п. 1.3 Правил).

Згідно п. 2.1 Правил Банк надає Позичальнику кредит у розмірі та на умовах, визначених Договором про надання кредиту, а Позичальник зобов`язується повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами та комісії у порядку та на умовах, визначених Договором про надання кредиту. Основні умови кредитування зазначаються в Договорі про приєднання (п. 2.3 Правил).

На виконання умов кредитного договору Банком було надано Позичальнику кредитні кошти в суми 3 500 000,00 грн., шо підтверджується меморіальним ордером № TR.20664994.58489.11630 від 21.02.2022 року, випискою по рахунках Позичальника.

Таким чином, Банк повністю виконав свої договірні зобов`язання.

Відповідач-1 свої зобов`язання виконував з порушенням умов договору. Фонд розвитку підприємництва частково компенсував Банку нараховані проценти за користування Відповідачем-1 кредитом різницю між розміром процентів за Базовою процентною ставкою та Компенсаційною процентною ставкою, останнє перерахування 02.11.2023 року.

У подальшому, відповідно до п. 2.23 Правил, оскільки Відповідач 1 порушив умови щодо сплати кредиту згідно встановленого Графіку, Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі як Компенсаційної процентної ставки, так і базової процентної ставки. Проте, ці зобов`язання він не виконав, заборгованість за процентами за користування кредитом станом на 14.11.2024 року складає 283 403,18 грн., яку Відповідач 1 зобов`язаний сплатити Позивачу.

Між Позивачем (банк-кредитор) та Кабінетом Міністрів України в особі Міністра фінансів України, який діє від імені держави за дорученням Кабінету Міністрів України (Гарант), 03.12.2021 року був укладений договір про надання державної гарантії на портфельній основі № 13110-05/553 (далі Договір гарантії). Згідно п. 6 Договору гарантії Гарант на умовах цього договору та в межах ліміту гарантії надає на користь банку-кредитора безвідкличну гарантію з метою гарантування виконання позичальниками частини своїх грошових зобов`язань перед банком-кредитором. Гарантія надається за кредитами, включеними до портфеля (п. 7 Договору гарантії).

У відповідності до п.п. 17, 18 Договору гарантії банк-кредитор формує реєстр з кредитів, які відповідають під час першого включення таких кредитів до реєстру критеріям прийнятності. Включення кредитів до реєстру свідчить про те, що зобов`язання за такими кредитами є такими, що частково забезпечені гарантією з дати першого включення таких кредитів до реєстру.

Відповідно до п. 38 Договору гарантії у разі здійснення Гарантом виплати суми виплати за гарантією за будь-яким проблемним кредитом банк-кредитор зобов`язується відобразити в обліку (позабалансовий рахунок 9819) виникнення заборгованості позичальника перед бюджетом на суму здійсненої Гарантом виплати суми сплати за гарантією та застосувати інструменти врегулювання заборгованості за таким проблемним кредитом.

Пунктом 39 Договору гарантії передбачено, що з метою реалізації зворотної вимоги (регресу) Гаранта до позичальника та на виконання ст. 17 Бюджетного кодексу України та вимог, передбачених пунктами 38 і 40 цього договору, на банк-кредитор покладено зобов`язання, зокрема, здійснювати заходи щодо стягнення суми, сплаченої Гарантом, з усіма процесуальними правами, що надаються позивачу (крім права підпису заяви про повну або часткову відмову від заяви про порушення (відкриття провадження у справі про банкрутство, підпису заяви про відмову від заяви з грошовими вимогами до боржника; підпису заяви про повне або часткове визнання позову, про повну або часткову відмову від позову, про зменшення розміру позовних вимог) в судах.

Відповідно до п. 40 Договору гарантії кошти, отримані внаслідок застосування інструментів врегулювання заборгованості за проблемним кредитом, перераховуються на рахунок Гаранта в сумі, пропорційній ставці індивідуальної гарантії за таким проблемним кредитом (але не більше загальної суми всіх сум сплати за гарантією, яка сплачена за таким проблемним кредитом), та зараховується Гарантом насамперед у рахунок погашення простроченої заборгованості перед бюджетом, у зв`язку з чим банк-кредитор робить відповідний бухгалтерський запис та зменшує заборгованість позичальника перед державним бюджетом.

Пунктом 47 Договору гарантії (пп. 7) передбачено, що, з метою виконання вимог розділу «Відшкодування Гаранту сум сплати за гарантією» цього договору на Позивача покладено обов`язок, під час укладання кредитних договорів з позичальниками передбачати в них такі умови:

- кошти, отримані від звернення стягнення щодо забезпечення або в результаті інших заходів щодо стягнення з позичальника простроченої заборгованості, спрямовуються, зокрема, в рахунок відшкодування (в порядку регресу) сплачених Гарантом суми сплати за гарантією (у співвідношенні, визначеному в п. 40 цього договору) та нарахованої пені, до моменту повного повернення (відшкодування) Гаранту сплачених сум сплати за гарантією та нарахованої пені;

- позичальник визнає та підтверджує, що банк-кредитор має всі повноваження стягувати прострочену перед державою заборгованість та застосовувати інші інструменти врегулювання заборгованості (в т.ч. за рахунок реалізації предмета забезпечення) за кредитом з метою погашення простроченої заборгованості перед бюджетом.

На виконання вищезазначених зобов`язань, п.п. 3.2.9, 3.2.10 Правил, які є складовою частиною укладеного між Позивачем та Відповідачем 1 кредитного договору, передбачені аналогічні умови.

Також відповідно до ч. 9 ст. 17 Бюджетного кодексу України прострочена заборгованість суб`єктів господарювання перед державою та перед банком-кредитором за кредитами, залученими під державну гарантію на портфельній основі, стягується з таких суб`єктів господарювання банком-кредитором у порядку, встановленому законодавством щодо управління проблемними активами в банках України та відповідним правочином щодо надання державної гарантії на портфельній основі, з подальшим перерахуванням пропорційної частки в рахунок погашення заборгованості перед державою.

Договір про надання кредиту №239/2022/ДнОД-МСБ-ВВКЛ від 21.02.2022 року, що укладений між Позивачем та Відповідачем 1, включений до портфеля згідно п. 7 Договору гарантії, що підтверджується анкетою кредиту, реєстром за портфелем кредитів станом на 01.03.2022 року.

На виконання своїх зобов`язань Гарантом 05.05.2023 року було перераховано гарантійне покриття в сумі 841 432,79 грн. Таким чином, Відповідач 1 зобов`язаний повернути грошові кошти, сплачені Гарантом. Частково грошові кошти були повернуті Відповідачем 1. Залишок несплаченої заборгованості станом на 21.01.2025 року складає 112 567,29 грн.

Таким чином, сума 112 567,29 грн., що сплачена Мінфіном України за гарантією, підлягає стягненню з Відповідача 1, з наступним перерахуванням її Позивачем на рахунок Гаранта.

21 лютого 2022 року між АБ «УКРГАЗБАНК», Відповідачем 1 та Поручителем ОСОБА_1 було укладено договір поруки (далі Договір поруки), яким забезпечено виконання зобов`язань Позичальника Договором про надання кредиту №239/2022/ДнОД-МСБ-ВВКЛ від 21.02.2022 року.

Відповідно до п. 1.1 Договору поруки Поручитель зобов`язався перед Банком, відповідати за виконання Позичальником зобов`язань по Договору про надання кредиту, а також договорів про внесення змін та додаткових договорів до нього, укладеному між Банком та Позичальником, згідно якого Позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у цьому договорі, не пізніше 20.02.2025 року: повернути кредит у розмірі 3 500 000, 00 грн., сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 Договору поруки Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Банком за виконання зобов`язань по кредитному договору. Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором у тому ж обсязі, що і Позичальник.

Згідно п. 5.1 Договору поруки він набирає чинності з моменту підписання сторонами (за наявності) та діє по 20.02.2035 року (включно).

З метою позасудового врегулювання ситуації, Поручителю та Позичальнику, було направлено листи з вимогою погасити заборгованість за Договором про надання кредиту у повному обсязі. Проте зазначені вимоги не виконані, заборгованість не погашена.

За таких обставин та з урахуванням умов Договору поруки Позивач набув право вимоги до поручителя як солідарного відповідача щодо погашення заборгованості за кредитним договором у сумі заявлених позовних вимог.

Внаслідок укладення Договору № 579/2022/ДнОД-МСБ-ВКЛ про приєднання до Правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого та середнього бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів підприємництва "Доступні кредити 5-7-9%" в АБ "УКРГАЗБАНК" від 21.02.2022, між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору (ст. 634 ЦК україни).

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України (далі - ГК України), кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 346 ГК України, кредити надаються банком під відсоток, ставка якого, як правило, не може бути нижчою від відсоткової ставки за кредитами, які бере сам банк, і відсоткової ставки, що виплачується ним по депозитах. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 10561 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Статею 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (ст. 554 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 528 ЦК України, виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. У разі невиконання або неналежного виконання обов`язку боржника іншою особою цей обов`язок боржник повинен виконати сам.

Частиною 1 ст. 618 ЦК України передбачено, що боржник відповідає за порушення зобов`язання іншими особами, на яких було покладено його виконання (стаття 528 цього Кодексу), якщо договором або законом не встановлено відповідальність безпосереднього виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 540 ЦК України, якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Згідно з ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Частинами 1 та 2 статті 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Суд не погоджується з твердженнями представника Відповідача-1, що надані до позовної заяви Правила не є складовою частиною договору, враховуючи наступне.

Правилами передбачено, що ці Правила разом із Договором про приєднання до Правил та всіма додатками до них складають Договір про надання кредиту.

Приєднання клієнта до Правил (акцептування публічної пропозиції АБ «УКРГАЗБАНК») здійснюється шляхом підписання Договору про приєднання до Правил. У преамбулі Договору про приєднання зазначено, що Відповідач 1 приєднався до Правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого та середнього бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» в АБ «УКРГАЗБАНК». А також що Відповідач 1 в повному обсязі акцептував Правила (оферту, що розміщена на сайті http://www.ukrgasbank.com), з якими він ознайомився, погоджується та зобов`язується виконувати, та на підставі ст. 634 ЦК України укладає з Банком Договір про приєднання.

Правила надання кредиту клієнтам мікро-, малого та середнього бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» в АБ «УКРГАЗБАНК» розміщені на сайті АБ «УКРГАЗБАНК» за посиланням: http://www.ukrgasbank.com.

Посилання представника Відповідача 1 на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року № 342/180/17 є безпідставним, оскільки правовідносини у цій справі не є подібними правовідносинам у справі, що розглядається.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм. Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

При цьому, під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, необхідно розуміти, зокрема, такі, де аналогічними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин. З`ясування подібності правовідносин у рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається з урахуванням обставин кожної конкретної справи.

У справі № 342/180/17 розглядався спір про стягнення заборгованості за споживчим кредитом, наданим фізичній особі. У справі, що розглядається, спір виник з кредитного договору між суб`єктами господарювання.

У зазначеній справі № 342/180/17 судами встановлено, що у заяві позичальника від 18 лютого 2011 року процентна ставка не зазначена. Велика палата Верховного Суду зазначила, що «За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин».

Разом з тим, у справі, що розглядається, Договір про приєднання, який підписаний сторонами, містить основні умови кредитування - суму кредиту, розмір процентів за користування кредитом та комісій, порядок видачі та погашення кредиту, сплати платежів за користування кредитом, забезпечення виконання зобов`язань Відповідача 1, а отже, наведене свідчить, що у цій справі відсутня подібність змісту та матеріально-правового регулювання спірних правовідносин зі справою, вказаною представником Відповідача 1.

Щодо заперечень Представника Відповідача-1 стосовно відсутності обов`язку ПП «АЛЬФАПРОММЕТ» щодо сплати процентів за користування кредитними коштами суд їх відхиляє у зв`язку з наступним.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 р. N 28 затверджено Порядок надання фінансової державної підтримки суб`єктам підприємництва (далі Програма), яка визначає умови, критерії та механізм надання фінансової державної підтримки суб`єктам підприємництва шляхом здешевлення вартості кредитів.

Згідно п.п. 3, 4 Програми в редакції, що діяла на час укладання кредитного договору з Відповідачем 1, надання фінансової державної підтримки суб`єктам підприємництва здійснюється Фондом розвитку підприємництва з метою, зокрема, запобігання виникненню та поширенню, локалізації та ліквідації спалахів епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, а також для запобігання та подолання їх наслідків, у тому числі від встановленого Кабінетом Міністрів України карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних з поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (пп. 2 п. 4 Програми).

Згідно п. 5 Програми суб`єкти підприємництва можуть звернутися за отриманням державної підтримки за кредитом, що надається на цілі, визначені пп. 2 та 3 п. 12, протягом строку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, або обмежувальних заходів, пов`язаних з її поширенням, та протягом 90 днів з дня його (їх) відміни.

Згідно пп. 2 п. 12 Програми для реалізації мети надання державної підтримки, визначеної підпунктом 2 пункту 4 цієї Програми, кредит може бути наданий на фінансування оборотного капіталу суб`єкта підприємництва.

Тобто реалізація Програми фінансової державної підтримки суб`єктам підприємництва шляхом здешевлення вартості кредитів здійснюється через фінансування оборотного капіталу суб`єкта підприємництва поповнення обігових коштів.

Відповідач 1 скористався таким правом та подав 12.01.2022 до АБ «УКРГАЗБАНК» заяву на отримання кредиту за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» в АБ «УКРГАЗБАНК» для запобігання виникненню та поширенню, локалізації та ліквідації спалахів епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, а також для запобігання та подолання її наслідків у тому числі від встановленого Кабінетом Міністрів України карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних з поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, в рамках реалізації пп. 2 п. 4 Програми, на поповнення обігових коштів з використанням гарантії Кабінету Міністрів України.

Таким чином, твердження представника Відповідача 1 стосовного того, що цільове призначення наданого кредиту відрізняється від цільового призначення кредиту, зазначеного в п. 6 Договору про приєднання, за яким передбачений розмір процентів за користування кредитом, є хибним. Сторонами в п. 6 Договору про приєднання погоджений розмір процентів за користування наданим кредитом.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору і закону, а за відсутності таких вимог і угод - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Крім того, згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Виходячи із положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одночасно з цим, як вбачається зі статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Стаття 13 ГПК України передбачає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, враховуючи, що в порушення умов Договору № 239/2022/ДнОД-МСБ-ВВКЛ про приєднання до Правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого та середнього бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» в АБ «УКРГАЗБАНК» від 21.02.2022 та додаткової угоди № 1 від 26.06.2023 до нього, ПП «АЛЬФАПРОММЕТ» не виконало свої договірні зобов`язання перед АБ "УКРГАЗБАНК" і вказане зобов`язання не було виконано й ОСОБА_1 , який виступив перед АБ "УКРГАЗБАНК" поручителем відповідно до Договору поруки, суд дійшов висновку про задоволення позову про солідарне стягнення з ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «АЛЬФАПРОММЕТ», ОСОБА_1 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНОГО БАНКУ «УКРГАЗБАНК» заборгованості за Договором про надання кредиту № 239/2022/ДнОД-МСБ-ВВКЛ від 21.02.2022 року станом на 21.01.2025 року в сумі 2 414 780,39 грн., в т.ч.: 2 018 804,92 грн. заборгованість по кредиту прострочена; - 283 408,18 грн. заборгованість по процентах; 112 567,29 грн. заборгованість по гарантії КМУ.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір").

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в сумі 2 414 780,39грн. (з урахуванням заяви Позивача про зменшення розміру позовних вимог), а також враховуючи часткове визнання Відповідачем-1 позовних вимог в сумі 1 970 934,58 грн. до початку розгляду справи по суті, судові витрати у справі по сплаті судового збору у розмірі 17 151,76грн. покладаються на відповідачів у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України 50% судового збору підлягає поверненню Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк "Укргазбанк" з Державного Бюджету України у розмірі 11 825,61 грн. (1 970 934,58 грн. х 1,5% х 0,8 х 50%).

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути солідарно з ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «АЛЬФАПРОММЕТ» (49024, м. Дніпро, вул. Григорія Граб`янки, буд. 1, кв. 1, ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНОГО БАНКУ «УКРГАЗБАНК» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, ) заборгованість за Договором про надання кредиту № 239/2022/ДнОД-МСБ-ВВКЛ від 21.02.2022 року станом на 21.01.2025 року в сумі 2 414 780,39грн. (два мільйони чотириста чотирнадцять тисяч сімсот вісімдесят гривень 39коп.), в т.ч.: 2 018 804,92грн. заборгованість по кредиту прострочена; - 283 408,18грн. заборгованість по процентах; 112 567,29грн. заборгованість по гарантії КМУ.

Стягнути з ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «АЛЬФАПРОММЕТ» (49024, м. Дніпро, вул. Григорія Граб`янки, буд. 1, кв. 1, ) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНОГО БАНКУ «УКРГАЗБАНК» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, ) 8 575,88грн. (вісім тисяч п`ятсот сімдесят п`ять гривень 88коп.) витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНОГО БАНКУ «УКРГАЗБАНК» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, ) 8 575,88грн. (вісім тисяч п`ятсот сімдесят п`ять гривень 88коп.) витрат по сплаті судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08.05.2025

Суддя С.П. Панна