ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07 травня 2025 року Справа № 903/686/24

Суддя Господарського суду Волинської області Бідюк С.В., розглянувши матеріали по справі

за позовом Фермерського господарства З відокремленою садибою - Ніка, с. Скобелка, Луцький район, Волинська область

до відповідача: Приватного підприємства Макс Ком, м. Горохів, Луцький район, Волинська область

треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, Горохівська міська рада Луцького району Волинської області

про витребування з чужого незаконного володіння земельних ділянок

в с т а н о в и л а:

26.07.2024 Фермерське господарство З відокремленою садибою - Ніка звернулося до Господарського суду Волинської області із позовною заявою до Приватного підприємства Макс Ком, в якій просить витребувати з чужого незаконного володіння у Приватного підприємства Макс Ком на користь Фермерського господарства З відокремленою садибою-Ніка шляхом вилучення та передачі земельних ділянок.

Ухвалою суду від 31.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі третіми особами на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, Горохівську міську раду Луцького району Волинської області. Призначено підготовче засідання у справі на 29.08.2024 на 12:00 год.

Ухвалою суду від 07.10.2024 призначено у справі №903/686/24 земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено: Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (Волинська область, місто Луцьк, вулиця Червоного Хреста, будинок 16, ).

26.02.2025 на адресу суду надійшов висновок експерта від 27.12.2024 №4397 за результатами призначеної ухвалою суду від 07.10.2024 земельно-технічної експертизи.

Ухвалою суду від 03.03.2025 поновлено провадження у справі. Розгляд справи призначено у підготовчому засіданні на 12 березня 2025 року на 11:00 год. Встановлено учасникам справи строк для подання пояснень по суті спору з врахуванням висновку експерта від 27.12.2024 до 07.03.2025.

Позивач у поясненнях від 11.03.2025 зазначає, що формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб. - з дотримання вимог статті 388 ЦК України майно може бути витребуване від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування не потрібно визнавати недійсними рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскаржувати весь ланцюг договорів та інших правочинів щодо спірного майна. - право на витребування майна із чужого незаконного володіння може мати як власник, так і законний користувач майна. - рішення суду про витребування земельної ділянки у відповідача на користь позивача у постійне користування, з урахуванням положень ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", є підставою для внесення до Державного реєстру прав речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем іншого речового права на земельну ділянку, зареєстрованого у цьому реєстрі за відповідачем. - задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. Оскільки спірні земельні ділянки передані у власність відповідачу незаконно, з порушенням права позивача на постійне користування земельною ділянкою, що виникло у позивача з моменту державної реєстрації та набуття прав юридичної особи, останні підлягають витребуванню з чужого незаконного володіння та передачі законному землекористувачу, яким є позивач. Сторона позивача не оспорювала факт передачі земельної ділянки з державної власності у комунальну, а неодноразово наголошувала, що при передачі такої ділянки та вчиненні подальших дій щодо неї не було враховано право постійного користування, яке належить ФГ З відокремленою садибою-Ніка. Об`єктивна можливість дізнатися про порушення права постійного користування землею у позивача виникла лише у жовтні 2023 року, коли спадкоємці змогли офіційно приступити до управління ФГ З відокремленою садибою-Ніка. Спори щодо користування землями фермерського господарства, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, з іншими юридичними особами, мають розглядатися господарськими судами незалежно від того, чи отримувала фізична особа раніше земельну ділянку для створення фермерського господарства і того, чи створила вона це фермерське господарство.

Відповідач у поясненнях від 07.03.2025, 12.03.2025 зазначає, що повернення земельних ділянок у володіння власника - держави (титульного володільця) шляхом задоволення позовної вимоги про повернення спірного майна в повній мірі не відбувається з огляду на те, що спірна земельна ділянка втратила статус об`єкта цивільних прав, 30 земельних ділянок, що утворені із зазначеної земельної ділянки зареєстровані в Державному земельному кадастрі з цільовим призначенням 01.03. Для ведення особистого селянського господарства. Землі сільськогосподарського призначення, форма власності приватна. Задоволення позовної вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння, заявленої нібито постійним користувачем земельної ділянки, призведе до прогалини в Державному реєстрі прав у частині належності права власності на спірне майно. Позивач просить передати йому новостворені об`єкти, а не той яким він користувався до того. Як вбачається з висновку експерта ряд земельних ділянок виходить за межі первинної земельної ділянки. У такому випадку передача об`єкту в частині, яка не належала позивачу не відповідатиме закону. До розгляду даної справи, попри вплив на їхні права та інтереси, не було залучено проміжних власників земельних ділянок, до яких в результаті задоволення даного позову можуть бути звернення стягнення щодо відшкодування шкоди та застосування наслідків недійсності укладених правочинів. Більше того, до розгляду даної справи не залучено власника частини першочергової земельної ділянки, хоча факти, встановлені у цій справі, можуть стати преюдиційними для правовідносин щодо земельної ділянки останнього. Таким чином, наявні підстави вважати, що позивачем навмисно не залучено вказаних фізичних осіб до розгляду даної справи з метою уникнення розгляду даної справи у цивільній юрисдикції. Покладення на відповідача певних обов`язків, зокрема таких як обв`язок з перевірки дотримання органом місцевого самоврядування законодавства при наданні у власність земельної ділянки, є надмірним тягарем, що покладається на приватну особу у правовідносинах з органом, який наділений владними повноваженнями та який має відповідні інструменти і зобов`язаний діяти відповідно до вимог закону. Позивач фактично припинив будь-яку свою діяльність, пов`язану зі спірними земельними ділянками, що свідчить не лише про факт обізнаності про вибуття земельної ділянки з постійного користування позивача, а й про згоду на таке вибуття. Звіт експерта підготовано з використанням невірних значень координат для перетворення, що виключає можливість використання перетворених координат. Крім цього, це також свідчить про те, що експерт у висновку не проводив жодних власних досліджень чи обрахунків, а також не звернув увагу на невідповідності Звіту, що також свідчить про недопустимість використання висновку експерта.

ГУ Держгеокадастру у Волинській області у клопотанні від 11.03.2025 розгляд справи просить здійснювати без участі його представника.

Заслухавши думку учасників судового процесу, з метою повного та всебічного розгляду справи, суд протокольною ухвалою від 12.03.2025 долучив подані пояснення сторін до матеріалів справи.

У судовому засіданні представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з поданими поясненнями сторін, технічним звітом експерта та необхідністю підготовки клопотання про виклик спеціаліста у галузі земельних відносин для подання пояснень щодо виявлених у висновку експерта недоліків.

Інші учасники проти відкладення підготовчого засідання не заперечили.

Враховуючи вищевикладене, клопотання представника відповідача, відсутність заперечень інших учасників судового процесу, з метою повного та всебічного розгляду справи, виконання мети підготовчого провадження, суд протокольною ухвалою від 12.03.2025 підготовче засідання відклав на 20.03.2025 о 10 год 30 хв.

У клопотанні від 17.03.2025 ГУ Держгеокадастру у Волинській області розгляд справи просить здійснювати без участі його представника.

20.03.2025 через підсистему Електронний суд надійшла заява (сформована 19.03.2025) Приватного підприємства Макс Ком про виклик експерта Волинського відділення НДІСЕ Назара Мисковця, який проводив судову земельно-технічну експертизу по справі та склав висновок експерта №4397 від 27.12.2024.

Також 20.03.2025 на адресу суду надійшло клопотання Фермерського господарства З відокремленою садибою - Ніка, в якому просить поновити процесуальний строк на подання письмових доказів у справі та приєднати до матеріалів справи документи, а саме: пояснення ФОП Савочки В.В. щодо підготовки та виконання Технічного звіту з перерахунку координат спірної земельної ділянки; ліцензію на право легального використання програмного забезпечення; графічні матеріали з вихідними координатами земельної ділянки; Технічний звіт з перерахунку координат спірної земельної ділянки, складеного ФОП Гончар Д.О. від 18.03.2025.

У судовому засіданні позивач та його представник, а також третя особа проти задоволення заяви відповідача про виклик експерта не заперечили.

Суд протокольною ухвалою від 20.03.2025 задовольнив заяву відповідача про виклик експерта, у порядку ч. 5 ст. 98 ГПК України викликав в судове засідання по розгляду справи судового експерта Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Мисковця Назара Олександровича для надання усних пояснень щодо висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №4397 від 27.12.2024.

Щодо задоволення клопотання позивача від 20.03.2025 представники відповідача та третьої особи не заперечили. Водночас просили відкласти підготовче засідання для надання часу на ознайомлення із новими доказами та висловлення щодо них відповідних міркувань.

З метою повного та всебічного розгляду справи, суд протокольною ухвалою від 20.03.2025 клопотання позивача задовольнив, поновив строк для подання письмових доказів та долучив подані позивачем докази до матеріалів справи, підготовче засідання відклав на 25.03.2025 на 14:30 год.

25.03.2025 надійшло клопотання відповідача про виключення з числа доказів у даній справі та визнати недопустимими докази: технічний звіт від 20.11.2024, висновок експерта №4397 від 27.12.2024 із доданими матеріалами.

У судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про долучення свідоцтва про підвищення кваліфікації інженера-геодезиста, накази про зупинення та поновлення дії кваліфікованих сертифікатів інженерів-геодезистів. Вказав про необхідність додаткового часу з метою подання пояснень по суті клопотання відповідача.

Суд протокольною ухвалою від 25.03.2025 долучив подані відповідачем матеріали клопотання; долучив подані позивачем у судовому засіданні докази; встановив позивачу строк для подання пояснень по суті клопотання відповідача протягом 5 днів; закрив підготовче провадження, призначив розгляд справи по суті на 09.04.2024 о 14 год 30 хв.

03.04.2025 на адресу суду надійшло клопотання ГУ Держгеокадастру у Волинській області розгляд справи просить проводити без участі його представника.

08.04.2025 надійшло клопотання відповідача про повернення до стадії підготовчого провадження, зупинення провадження у справі до закінчення перегляду ВП ВС судового рішення у подібних правовідносинах №911/906/23.

У клопотанні від 09.04.2025 відповідач розгляд справи просить відкласти у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю представника.

У судовому засіданні представник позивача подав заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі. Щодо клопотання відповідача про відкладення судового засідання не заперечив.

Ураховуючи вищевикладене, клопотання відповідача, відсутність заперечень позивача, з метою повного та всебічного розгляду справи, суд протокольною ухвалою від 09.04.2025 розгляд справи по суті відклав на 16.04.2025 о 15 год 00 хв.

ГУ Держгеокадастру у Волинській області у клопотанні від 14.04.2025 розгляд справи просить проводити без участі його представника.

Щодо клопотання відповідача про повернення до стадії підготовчого провадження, зупинення провадження у справі до закінчення перегляду ВП ВС судового рішення у подібних правовідносинах №911/906/23, суд зазначає таке.

В постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21 зроблено висновок, що відповідно до практики Верховного Суду, яку колегія суддів враховує на підставі ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Разом з тим, такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

Повернення до стадії підготовчого провадження зумовлене необхідність зупинення її розгляду.

В той же час, клопотання про зупинення провадження у справі обґрунтоване тим, що на даний час до розгляду Великої Палати Верховного Суду передано справу № 911/906/23, у якій вирішується правова проблема щодо комплексного застосування норм матеріального права, а саме статей 15, 16, 387, 388 ЦК України, статей 18, 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», частини 10 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» з урахуванням статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у контексті належного / ефективного способу захисту прав власника при вирішенні спорів про витребування земельної ділянки (яка внаслідок поділу/об`єднання, включає як земельні ділянки, що належать позивачу, так і земельні ділянки, що належать відповідачу, а рішення суду про витребування первісної земельної ділянки, державна реєстрація якої скасована внаслідок її об`єднання, не може бути виконане), припинення за відповідачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації новоствореної земельної ділянки. Причиною неможливості виконання судового рішення Верховний Суд визнав те, що такі обставини як поділ первісної земельної ділянки роблять неможливим виконання судового рішення щодо витребування первісної земельної ділянки з огляду на те, що судове рішення про витребування первісної земельної ділянки вже не може бути підставою для внесення запису про право власності позивача на витребувану земельну ділянку, оскільки кадастровий номер первісної земельної ділянки скасований, а відповідний розділ в Державному реєстрі прав закритий. У справі № 903/686/24 за версією позивача ділянки нібито незаконно вибули з власності держави через незаконні дії ГУ Держгеокадастру, тоді незаконно вибули з комунальної власності через дії Горохівської міської ради, а набувачі фізичні особи відчужили поділені земельні ділянки відповідачу. Справи є подібними у механіці виникнення спору, та формування витребовуваного об`єкта, проте, основний акцент хочу зробити на отримання відповіді про ефективний спосіб захисту у даних правовідносинах, та, відповідно, можливість виконання судового рішення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Виходячи зі змісту вказаних положень ГПК України, зупинення провадження у справі обумовлено саме необхідністю досягнення правової визначеності у правозастосуванні відносно конкретної категорії справ.

Крім того слід зауважити, що зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 904/3935/18, від 10.06.2019 у справі № 914/1983/17, від 16.01.2020 у справі № 908/1188/19).

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де є схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Такий правовий висновок викладено у п. 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №696/1693/15-ц.

Судом встановлено, що в межах справи №911/906/23 наявна виключна правова проблема щодо відсутності висновку Великої Палати Верховного Суду, який би визначав належний / ефективний спосіб захисту прав позивача у випадку, коли предмет спору внаслідок незаконних дій володільців зазнав змін і став частиною нового об`єкта речових прав, що включає поряд із належним позивачу майном інше майно, законність набуття якого позивачем не оспорюється. Водночас такі обставини (поділ первісної земельної ділянки) роблять неможливим виконання судового рішення щодо витребування первісної земельної ділянки з огляду на те, що судове рішення про витребування первісної земельної ділянки вже не може бути підставою для внесення запису про право власності позивача на витребувану земельну ділянку, оскільки кадастровий номер первісної земельної ділянки скасований, а відповідний розділ в Державному реєстрі прав - закритий.

В той же час, в межах даної справи предметом позовних вимог є земельні ділянки, які на праві приватної власності належать ПП «Макс Ком», не були об`єднані з іншими земельними ділянками, законність набуття прав яких не оспорюється.

Тобто предмет спору в даній справі, зокрема 14-ть земельних ділянок, не стали частиною нового об`єкта речових прав, що включає поряд із належними, на думку позивача, ФГ «З відокремленою садибою-Ніка» майном, інше майно, у зв`язку з чим правовідносини в межах даної справи №903/686/24 та справи №911/906/23, до якої відповідач просить зупинити провадження у справі, не є аналогічними, а тому провадження у справі №903/686/24 не підлягає зупиненню.

Крім того, судом враховано, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку. При цьому, порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейського суду з прав людини у справах проти України. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається насамперед на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Окрім того, суд зазначає, що згідно із статтею 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява №32053/13) констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Заслухавши пояснення представників сторін, суд протокольною ухвалою від 16.04.2025 відмовив у задоволенні клопотань відповідача про повернення до стадії підготовчого провадження, зупинення провадження у справі до закінчення перегляду ВП ВС судового рішення у подібних правовідносинах №911/906/23, розгляд справи по суті відклав на 29.04.2025 об 11 год 30 хв.

ГУ Держгеокадастру у Волинській області у клопотанні від 28.04.2025 розгляд справи просить здійснювати без його представника.

У судовому засіданні представники сторін дали свої пояснення, доводи, висловили думку з питань, які виникли під час розгляду справи.

Суд протокольною ухвалою від 20.03.2025 задовольнив заяву відповідача про виклик експерта, у порядку ч. 5 ст. 98 ГПК України викликав в судове засідання по розгляду справи судового експерта Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Мисковця Назара Олександровича для надання усних пояснень щодо висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №4397 від 27.12.2024.

Згідно ч. 5 ст. 98 ГПК України суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку.

За правилами п.4 ч. 5 ст. 13 ГПК України суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

За правилами п. 8 ч. 2 ст. 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд вирішує запитання про виклик у судове засідання експертів.

Відповідно до частини 4 статті 69 Господарського процесуального кодексу України експерт зобов`язаний з`явитися до суду за його викликом та роз`яснити свій висновок і відповісти на питання суду та учасників справи.

Ураховуючи вищевикладене, з метою повного та всебічного розгляду справи, виконання завдань господарського судочинства, суд протокольною ухвалою від 29.04.2025 викликав судового експерта Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Мисковця Назара Олександровича у судове засідання для надання пояснень щодо наданого ним висновку, розгляд справи по суті відклав на 07.05.2025 о 12 год 00 хв.

У судовому засіданні судовий експерт надав відповідні пояснення на запитання учасників справи. Представники сторін заявили клопотання про відкладення розгляду справи по суті для надання часу для підготовки до судових дебатів.

З огляду на клопотання представників сторін, суд протокольною ухвалою від 07.05.2025 відклав розгляд справи по суті на 08.05.2025 о 14:30 год.

Згідно з ч. 2 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Відтак, суд вважає за необхідне постановити ухвалу про повідомлення учасників справи про відкладення розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 120, 195, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Повідомити учасників справи про відкладення розгляду справи по суті на 08 травня 2025 року на 14:30 год.

2. Явку учасників справи у судове засідання визнати не обов`язковою.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 07.05.2025.

Ухвали суду підлягають оскарженню до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256 ГПК України.

Суддя С. В. Бідюк