ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Черкаси справа № 925/203/25
Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Вовчанській К.Ю., позивача адвоката Березенка Є.А., відповідача адвоката Татаранова О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, заяву Фізичної особи-підприємця Харченка Павла Володимировича про розподіл судових витрат у справі № 925/203/25 за позовом Фізичної особи-підприємця Харченка Павла Володимировича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Черкаської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про стягнення 394270 грн. 41 коп.,
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 01.05.2025 року розгляд заяви Фізичної особи-підприємця Харченка Павла Володимировича про розподіл судових витрат призначено на 08.05.2025 року.
В судовому засіданні 08.05.2025 року представник позивача підтримав подану позивачем заяву про розподіл судових витрат, просив її задовольнити, представник відповідача заперечив проти задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат, просив відмовити у її задоволенні, у разі задоволення заяви позивача просив зменшити розмір судових витрат.
Згідно з ст.ст. 233, 240 ГПК України, у судовому засіданні 08.05.2025 року судом було проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши заяву позивача про розподіл судових витрат (вх. № 6585/25 від 28.04.2025 року), матеріали справи № 925/203/25 в частині, що її стосуються, та оцінивши їх у сукупності суд залишив без задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат, як необґрунтоване належними доказами, заяву позивача про розподіл судових витрат задовольняє частково з таких підстав.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 21.03.2025 року, після усунення недоліків встановлених ухвалою суду від 06.03.2025 року, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 925/203/25 за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 15.04.2025 року.
Відповідач в особі свого представника подав суду:
07.04.2025 року відзив на позовну заяву (вх. № 5399/25, а.с. 55-56), в якому заперечив обґрунтованість позовних вимог, вказав про невідповідність оформлення позивачем документів, неналежність доказів фактичного обсягу наданих послуг, що вважає обґрунтованою підставою несплати наданих послуг, просив відмовити у задоволенні позову повністю;
15.04.2025 року клопотання про доручення додаткових доказів, а саме акту від 26.11.2024 року погодженого сторонами (вх. № 5857/25, а.с.68-69).
В судовому засіданні 15.04.2025 року суд долучив подані відповідачем докази, оголосив перерву до 24.04.2025 року.
В судовому засіданні 24.04.2025 року представник позивача повідомив про намір подання суду доказів судових витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 24.04.2025 року у справі № 925/203/25 позов Фізичної особи-підприємця Харченка Павла Володимировича задоволено повністю, стягнено з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Черкаської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» 382590 грн. боргу, 9465 грн. 96 коп. інфляційних втрат, 2214 грн. 45 коп. 3 % річних, 5914 грн. 06 коп. судових витрат.

28.04.2025 року представник позивача подав суду заяву про розподіл судових витрат (вх. № 6585/25), яка є предметом розгляду, до заяви додав копії: договору про надання правової допомоги від 21.01.2025 року; додаткової угоди від 21.01.2025 року; квитанцій: №152853 від 24.01.2025 року про сплату позивачем на користь адвоката Березенка Є.А. 12500 грн; №152854 від 25.02.2025 року про сплату позивачем на користь адвоката Березенка Є.А. 12700 грн; №152855 від 28.04.2025 року про сплату позивачем на користь адвоката Березенка С.А. 5000 грн; акту приймання-передачі наданих послуг від 28.04.2025 року на суму 30200 грн.

Із доданих до позовної заяви і заяви про розподіл судових витрат документів вбачається, що 21.01.2025 року між позивачем, як замовником, та адвокатом Березенко Євгеном Анатолійовичем, укладено договір про надання правової допомоги, в якому сторони погодили зокрема наступне:

п. 3.1. договір набирає чинності з моменту його підписання. Термін дії договору 6 місяців;

п. 4.1. на визначення розміру гонорар адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь складності справи, обсяг правових та представницьких послуг, що необхідні для досягнення бажаного результату замовника. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару;

п. 4.2. розмір гонорару визначається адвокатом за погодженням із замовником;

п. 4.3. за прийняття доручення до виконання, згідно цього договору, замовник виплачує суму гонорару (авансовий внесок) в строки та на умовах, зазначених в додатковій угоді до договору.

Того ж дня 21.01.2025 року сторонами погоджено до договору про надання правової допомоги додаткову угоду, в якому визначено наступне:

- сума винагороди за надання професійної правничої допомоги у справі щодо стягнення заборгованості по договору про надання послуг №ЧкФ/100/22-Р-НД-77/24 від 16.10.2024 року складає 25200 грн;

оплата послуг адвоката у розмір 50% від суми передбаченої абзацом 2 додатку здійснюється замовником протягом 3-х днів від дати укладення цього договору. Залишок гонорару виплачується замовником до подачі відповідного позову до суду;

- вартість участі адвоката у 1 судовому засіданні у справі щодо стягнення заборгованості по договору про надання послуг №ЧкФ/100/22-Р-НД-77/24 від 16.10.2024 року становить 2500 грн;

- оплата участі адвоката у судовому засіданні здійснюється замовником за 1 добу до дати судового засідання.

Із квитанцій: №152853 від 24.01.2025 року на суму 12500 грн; №152854 від 25.02.2025 року на суму 12700 грн; №152855 від 28.04.2025 року на суму 5000 грн про сплату загалом позивачем на користь адвоката Березенка С.А. 30200 грн за надані послуги за договором про надання правової допомоги від 21.01.2025 року.

28.04.2025 року між позивачем та адвокатом Березенко Є.А. складено та підписано акт про прийняття-передачу наданих послуг на суму 30200 грн., який містить перелік наданих адвокатом Березенко Є.А. послуг в межах виконання договору про надання правової допомоги від 21.01.2025 року, з яких:

Консультація клієнта - 1 год;

Вивчення законодавства, формування правової позиції щодо ефективного захисту порушених прав клієнта 3год;

Моніторинг судової практики з аналогічних правовідносин 3 год;

Вжиття заходів досудового врегулювання спору , підготовка справи для подачі до суду 3 год;

Складення позовної заяви, надіслання її копії стороні спору 5год;

Підготовка до судових засідань 2 год;

Ознайомлення з відзивом та додатковими доказами 1год;

Формування правової позиції, з урахуванням відзиву та додаткових доказів, наданих відповідачем 1год;

Участь адвоката у судових засіданнях 3 год;

Складення заяви про ухвалення додаткового рішення, надіслання її копії стороні 3 год. Всього затрачено 25 годин.

Також в акті визначено, що позивачем квитанціями: №152853 від 24.01.2025 року; №152854 від 25.02.2025 року; №152855 від 28.04.2025 року здійснено розрахунок з адвокатом Березенко Є.А. на загальну суму 30200 грн.

Отже, предметом розгляду є вимога позивача про стягнення з відповідача 30200 грн судових витрат, за надану позивачу адвокатом Березенко Є.А. правничу допомогу у даній справі і постановлення додаткового рішення про це.

Згідно з ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 п. 3, ч. 3 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У статті 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України, представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з ч. 1 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

При цьому ч. 8 ст. 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За обставин даної справи суд вбачає, що заява про розподіл судових витрат з доданням доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи були подані у строк, передбачений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Із матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача у справі № 925/203/25 представляв адвокат Березенко Є.А.

21.01.2025 року позивачем і адвокатом Березенко Є.А. укладено договір про надання правової допомоги, п.п. 4.1.-4.3. якого визначено, що на визначення розміру гонорар адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь складності справи, обсяг правових та представницьких послуг, що необхідні для досягнення бажаного результату замовника. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару;розмір гонорару визначається адвокатом за погодженням із замовником;за прийняття доручення до виконання, згідно цього договору, замовник виплачує суму гонорару (авансовий внесок) в строки та на умовах, зазначених в додатковій угоді до договору.

Того ж дня, 21.01.2025 року сторонами складено до договору про надання правової допомоги додаткову угоду, в якій сторони визначили, що сума винагороди за надання професійної правничої допомоги у справі щодо стягнення заборгованості по договору про надання послуг №ЧкФ/100/22-Р-НД-77/24 від 16.10.2024 року складає 25200 грн; оплата послуг адвоката у розмір 50% від суми передбаченої абзацом 2 додатку здійснюється замовником протягом 3-х днів від дати укладення цього договору. Залишок гонорару виплачується замовником до подачі відповідного позову до суду; вартість участі адвоката у 1 судовому засіданні у справі щодо стягнення заборгованості по договору про надання послуг №ЧкФ/100/22-Р-НД-77/24 від 16.10.2024 року становить 2500 грн.

04.03.2025 року позивач Фізична особа-підприємець Харченко Павло Володимирович звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Черкаської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», про стягнення, на підставі договору про надання послуг №ЧкФ/100/22-Р-НД-77/24 від 16.10.2024 року, 382590 грн. боргу, 9465 грн. 96 коп. інфляційних втрат, 2214 грн. 45 коп. 3% річних, що разом становить 394270 грн. 41 коп.

21.03.2025 року судом позовну заяву, після усунення недоліків встановлених ухвалою суду від 06.03.2025 року, прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/203/25 і рішенням суду від 24.04.2025 року позов у цій справі задоволено повністю.

28.04.2025 року між позивачем та адвокатом Березенко Є.А. складено та підписано акт приймання-передачі послуг на суму 30200 грн., який містить перелік наданих адвокатом Березенко Є.А. послуг в межах виконання договору про надання правової допомоги від 21.01.2025 року.

Того ж дня, 28.04.2025 року представником позивача складено заяву про розподіл судових витрат з відповідними доказами, яку подано суду, зареєстровано Господарським судом Черкаської області за вх. №6585/25.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази надання адвокатом Березенко Є.А. позивачу професійної правничої допомоги у даній справі, з урахуванням погоджених розцінок за послуги з надання правничої допомоги, дають суду достатні підстави для покладення витрат позивача на отримання професійної правничої допомоги адвоката на відповідача. При розгляді заяви позивача суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 28.12.2020 року у справі № 640/18402/19, відповідно до якої розмір винагороди за надання правової допомоги, що визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, якщо інше не зазначене у договорі, а також враховує позицію об`єднаної палати Верховного Суду, викладену у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, відповідно до якої за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Разом з тим суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність наданих послуг адвокатом Кравчуком С.І. до справи відповідач не надав. Дослідивши додані до позову і заяви про розподіл судових витрат доказів, суд недотримання позивачем (його представником) вимог частини третьої статті 126 ГПК України також не встановив.

Поряд з цим, аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 ГПК України, а також частини п`ятої статті 129 цього Кодексу дає суду підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом враховано, що у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 Господарського процесуального кодексу України.

У пункті 4.16 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 Верховний Суд вказав, що висновки суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони та суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Разом з цим, за наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи, через призму критеріїв, встановлених частиною четвертою статті 126 та частиною п`ятою статті 129 ГПК України, та враховуючи обсяг виконаних адвокатом Березенко Є.А. робіт, послуг, предмет позову, суд доходить висновку про наявність підстав для не покладення на відповідача усіх витрат на професійну правничу допомогу позивача, на користь якого ухвалено судове рішення.

Підставою для цього суд вважає непропорційність розміру цих витрат до предмета спору з урахуванням ціни позову, а відтак і їх необґрунтованість, не співмірність.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Черкаської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» судових витрат Фізичної особи-підприємця Харченка Павла Володимировича на професійну правничу допомогу у справі № 925/203/25 лише частково у розмірі 10000 грн., про що ухвалює додаткове рішення.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 221, 236-240, 244, 256 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Заяву Фізичної особи-підприємця Харченка Павла Володимировича про розподіл судових витрат вх. № 6585/25 від 28.04.2025 року задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Черкаської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», ідентифікаційний код юридичної особи 45314134, місцезнаходження: 18028, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. М. Залізняка, буд. 142, на користь Фізичної особи-підприємця Харченка Павла Володимировича, ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 10000 грн. судових витрат.

У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Харченка Павла Володимировича в частині вимог про стягнення 20200 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складене 12.05.2025 року.

Суддя В.М. Грачов