ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2025 р. Справа № 910/11212/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Мельничука О.С.

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Подобєд О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "С.Енерджі-Кіровоград"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2025 (повний текст додаткового рішення складений 18.02.2025)

у справі № 910/11212/24 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "С.Енерджі-Кіровоград"

до Держаного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення 9 597 997,78 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення

10.12.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "С.Енерджі-Кіровоград" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/11212/24, в якій просило суд ухвалити додаткове рішення в даній справі щодо розподілу судових витрат та стягнути з Державного підприємства "Гарантований покупець" (відповідач) на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн. До заяви додано докази понесення відповідних витрат.

Короткий зміст додаткового рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 13.02.2025 у справі № 910/11212/24 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "С.Енерджі-Кіровоград" у задоволенні заяви про прийняття додаткового рішення.

Додаткове рішення мотивовано тим, що на момент ухвалення судом рішення додані позивачем до заяви про ухвалення додаткового рішення докази були наявні у позивача. Об`єктивних та непереборних обставин неподання цих доказів до ухвалення судом рішення позивач не навів, а тому у суду відсутні підстави для задоволення заяви.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 13.02.2025 у справі № 910/11212/24, Товариство з обмеженою відповідальністю "С.Енерджі-Кіровоград" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову, якою задовольнити заяву позивача щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн.

Скаржник, зокрема, зазначає, що зі змісту ст. 124, 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не слідує обов`язок сторони подати всі докази понесених витрат на професійну правничу допомогу саме до закінчення дебатів, одночасно стороні надано право надати такі докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2025 (колегія суддів у складі: головуючого Демидової А.М., суддів Ходаківської І.П., Владимиренко С.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "С.Енерджі-Кіровоград" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2025 у справі № 910/11212/24; розгляд апеляційної скарги призначено на 08.04.2025 о 10:40; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 28.03.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 продовжено строк розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "С.Енерджі-Кіровоград" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2025 у справі № 910/11212/24; оголошено перерву в судовому засіданні до 29.04.2025 об 11:30.

Позиції учасників справи

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу проти апеляційної скарги заперечує і просить суд залишити її без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.

24.04.2025 позивачем подано до Північного апеляційного господарського суду заяву про розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "С.Енерджі-Кіровоград" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2025 у справі № 910/11212/24 без участі сторони позивача. У поданій заяві позивач просить суд апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "С.Енерджі-Кіровоград" задовольнити, оскаржуване додаткове рішення суду скасувати та ухвалити постанову, якою задовольнити заяву позивача щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн.

Явка представників учасників справи

У судове засідання 29.04.2025 з`явився представник відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з`явився.

Разом із тим, суд враховує заяву позивача про розгляд апеляційної скарги без його участі, яка подана до Північного апеляційного господарського суду 24.04.2025.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а неявка в судове засідання представника позивача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи аргументи апеляційної скарги і доказове наповнення матеріалів справи, а також те, що в судовому засіданні 08.04.2025 представник позивач надавав свої пояснення у справі, колегія суддів вважає за можливе здійснити перегляд оскаржуваного судового акта в апеляційному порядку без участі в судовому засіданні представника позивача.

У судовому засіданні представник відповідача (скаржника) проти вимог апеляційної скарги заперечував і просив суд залишити її без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції і перевірені судом апеляційної інстанції

У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "С.Енерджі-Кіровоград" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" та з урахуванням заяв про зменшення розміру позовних вимог просило стягнути з відповідача на користь позивача борг у розмірі 9 177 167,47 грн, 3 % річних у розмірі 90 410,33 грн та інфляційні втрати в розмірі 330 419,98 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором 1278/01 від 13.12.2019 в частині своєчасної та повної оплати поставленої позивачем електричної енергії.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.12.2024 у справі № 910/11212/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "С.Енерджі-Кіровоград" задоволено частково та стягнуто з Держаного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "С.Енерджі-Кіровоград" 9 016 707,78 грн боргу, 83 906,30 грн 3 % річних, 277 357,79 грн інфляційних втрат, 140 669,58 грн судового збору. Провадження в частині стягнення 160 459,69 грн закрито. Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "С.Енерджі-Кіровоград" з Державного бюджету України 33 270,37 грн судового збору. Відмовлено в частині стягнення 6 504,03 грн 3 % річних, 53 062,19 грн інфляційних втрат.

10.12.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "С.Енерджі-Кіровоград" подано до Господарського суду міста Києва заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/11212/24, в якій позивач просив суд ухвалити додаткове рішення в даній справі щодо розподілу судових витрат та стягнути з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн. До заяви додано докази понесення відповідних витрат.

Державне підприємство "Гарантований покупець", у свою чергу, 10.02.2025 подало до Господарського суду міста Києва письмові заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України однією з підстав ухвалення додаткового рішення є невирішення судом при ухваленні рішення питання про судові витрати.

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні ЄСПЛ "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як свідчать матеріали справи, у поданій заяві про ухвалення додаткового рішення Товариство з обмеженою відповідальністю "С.Енерджі-Кіровоград" просило суд ухвалити додаткове рішення у даній справі щодо розподілу судових витрат, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн.

На підтвердження понесення відповідних витрат позивачем до заяви про ухвалення додаткового рішення додано копії договору про надання правничої допомоги від 01.08.2024, акта прийому-передачі виконаних робіт № 1 від 09.12.2024 на суму 30 000,00 грн, детального опису наданих послуг професійної правничої допомоги по справі № 910/11212/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "С.Енерджі-Кіровоград" до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення коштів від 09.12.2024, платіжної інструкції № 716 від 28.11.2024 про сплату 30 000,00 грн за надання послуг згідно з договором про надання правничої допомоги від 01.08.2024.

Відповідач заперечив проти покладення на нього витрат на професійну правничу допомогу, пославшись на те, що позивач поніс витрати до закінчення судових дебатів і не обґрунтував поважність причин неподання доказів, що підтверджують розмір судових витрат, до закінчення судових дебатів у справі.

У силу приписів ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази судових подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, за загальним правилом питання розподілу судових витрат між сторонами здійснюється при ухваленні рішення (п. 5 ч. 1 ст. 237, п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України) на підставі поданих сторонами доказів (абз. 1 ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Верховний Суд у постанові від 28.01.2025 у справі № 910/5810/24 вказав, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За загальним правилом такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі.

Водночас, закон передбачає можливість подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Отже, ухвалення додаткового судового рішення може бути пов`язано як з усуненням неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилося невирішеним питання про розподіл витрат на правничу допомогу (у випадку надання доказів понесення витрат до закінчення судових дебатів), або неможливістю здійснити розподіл витрат при ухваленні рішення внаслідок неподання доказів.

Ухвалення додаткового рішення внаслідок неможливості здійснити розподіл судових витрат при ухваленні рішення у зв`язку з неподанням доказів може мати місце у разі:

- виконання стороною обов`язку щодо визначення у першій заяві по суті спору попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку з розглядом справи (п. 9 ч. 3 ст. 162, п. 8 ч. 3 ст. 165 ГПК України);

- заявлення про це до закінчення судових дебатів у справі;

- подання до суду доказів на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Положеннями ст. 221 ГПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У постанові від 22.04.2024 у справі № 346/2744/21 об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, пославшись на постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.01.2024 у справі № 285/5547/21, наголосила:

- якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, вона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;

- у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

У справі № 285/5547/21 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду врахував, що рішення суду першої інстанції було ухвалене 27.12.2022, при цьому позивач звернувся із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу, до якої додав докази їх понесення, протягом п`яти днів після його ухвалення (03.01.2023). Докази були датовані за період з 09.12.2021 до 03.08.2022, тобто до моменту ухвалення рішення суду першої інстанції; погодився з позицією суду першої інстанції, який відмовив у задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки її зміст не містив обґрунтування поважних причин неподання доказів, що підтверджують розмір судових витрат, до закінчення судових дебатів у справі.

Верховний Суд, здійснюючи касаційний перегляд господарських справ, також неодноразово посилався на окреслені висновки (постанови від 16.04.2025 у справі № 910/14752/23, від 25.03.2025 у справі № 910/11352/24, від 28.01.2025 у справі № 910/5810/24, від 12.12.2024 у справі № 911/826/23, від 26.11.2024 у справі № 916/2168/22, від 25.09.2024 у справі № 910/1007/22).

Тобто, як правильно зауважив місцевий господарський суд, поряд із наведеними вище умовами ухвалення додаткового рішення внаслідок неможливості здійснити розподіл витрат при ухваленні рішення у зв`язку з неподанням доказів, сторона повинна довести поважність причин неподання таких доказів до закінчення судових дебатів.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, надання професійної правничої допомоги адвокатом Сидоренко Євгенією Олександрівною позивачу було здійснено на підставі договору від 01.08.2024, а 28.11.2024 позивачем оплачено адвокату вартість його послуг у розмірі 30 000 грн (платіжна інструкція № 716 від 28.11.2024).

Таким чином, зазначені докази були наявні в позивача до закінчення судових дебатів у даній справі.

Водночас у матеріалах справи відсутні дані, що після ухвалення рішення у справі (09.12.2024) позивач поніс або очікує понести інші витрати, крім уже понесених (30 000,00 грн). Детальний опис наданих послуг професійної правничої допомоги, складений адвокатом Сидоренко Євгенією Олександрівною 09.12.2024, та акт прийому-передачі виконаних робіт № 1, складений адвокатом Сидоренко Євгенією Олександрівною та позивачем 09.12.2024, не можна оцінювати як такі, що з об`єктивних причин не могли бути подані до закінчення судових дебатів.

Відповідно до ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Разом із тим, у заяві про ухвалення додаткового рішення позивачем не наведено поважних причин неподання вказаних доказів до закінчення судових дебатів у справі у порядку, встановленому ч. 1 ст. 221 ГПК України, як і не порушено перед судом першої інстанції питання щодо поновлення строку на подання доказів.

Відтак, оскільки докази на підтвердження розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу, у тому числі договір про надання правничої допомоги від 01.08.2024 та платіжна інструкція № 716 від 28.11.2024, не подані у встановлений законом строк, і позивачем не обґрунтовано неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від нього, у суду першої інстанції були відсутні підстави для прийняття цих доказів.

Разом із тим, відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" в договорі про надання правової допомоги визначаються порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо.

Отже, без прийняття судом договору про надання правової допомоги суд позбавлений можливості встановити правову підставу виникнення зобов`язання, обсяг правничих послуг та їх вартість.

Відтак, встановивши, що об`єктивних та непереборних обставин неподання доказів, що підтверджують витрати на професійну правничу допомогу, до закінчення судових дебатів позивач не навів, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/11212/24.

ЄСПЛ у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що в даній справі надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку із чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі додаткового рішення відсутні.

За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати

Виходячи з положень ст. 129 ГПК України, під час оскарження додаткового рішення, яким вирішено питання про судові витрати, судовий збір не сплачується, що виключає необхідність здійснення розподілу судових витрат у вигляді судового збору.

Керуючись ст. 74, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "С.Енерджі-Кіровоград" залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2025 у справі № 910/11212/24 залишити без змін.

3. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

4. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строк, передбачені ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з тривалими повітряними тривогами по місту Києву, повна постанова складена - 09.05.2025.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

С.В. Владимиренко