ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/125/25

Господарський суд Житомирської області у складі

судді Лозинської І. В.,

секретар судового засідання Шовтюк І. В.

без участі представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрорент"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тех-Макс-2007"

про стягнення 1914731,96 грн

ТОВ "Агрорент" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з ТОВ "Тех-Макс-2007" 1914731,96 грн, з яких 1750000,00 грн боргу за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 01.04.2024, 90763,38 грн інфляційних втрат, 73968,58 грн відсотків за користування коштами, а також судових витрат.

Ухвалою від 07.02.2025 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, постановив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 05.03.2025 о 10:00, витребував від сторін відповідні процесуальні документи (а. с. 28).

05.03.2025 до суду від позивача надійшла заява про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті (а. с. 32 - 36).

Ухвалою від 05.03.2025 господарський суд закрив підготовче провадження, призначив справу до судового розгляду по суті на 04.04.2025 о 10:00 (а. с. 38).

Ухвалою від 04.04.2025 господарський суд відклав розгляд справи по суті на 29.04.2025 о 15:30 (а. с. 44).

29.04.2025 до суду від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог в повному об`ємі, проведення засідання суду без повноважного представника (а. с. 46, 47).

Відповідач повноважного представника в засідання суду не направив; правом на подання відзиву не скористався, клопотання про відкладення підготовчого засідання не надіслав, про дату і час судового засідання повідомлявся вчасно та належним чином, про що свідчить трекінг відстеження поштової кореспонденції із офіційного сайту Укрпошти, з якого вбачається, що відповідач 12.02.2025 отримав копію ухвали господарського суду від 07.02.2025 про відкриття провадження у справі (а. с. 30, 31).

Крім того, згідно з відповідними довідками про доставку електронного листа, копії ухвал господарського суду також надсилались відповідачу в його електронний кабінет 05.03.2025 (а. с. 40, 45).

У зв`язку з викладеним слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та можливість подання заяв по суті справи, однак правом на подання відзиву не скористався.

Враховуючи, що явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

01.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрорент" (допомогодавець, позикодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тех-Макс-2007" (користувач, відповідач) укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги б/н (далі - договір) (а. с. 10, 11), за п. 1.1 якого допомогодавець надає користувачу поворотну фінансову допомогу, а останній зобов`язується повернути поворотну фінансову допомогу допомогодавцю в порядку та на умовах, визначених даним договором.

За п. 1.2 договору нарахування відсотків за даним договором не передбачається.

Метою даного договору не є отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів сторін (п. 1.3 договору).

Положеннями п. 2.1 договору сторони погодили, що розмір поворотної фінансової допомога, яка надається позикодавцем за даним договором становить 1750000,00 грн.

Допомогодавець зобов`язується надати користувачу поворотну фінансову допомогу, у визначеному в п. 2.1 даного договору розмірі, протягом 3 календарних місяців, з моменту підписання сторонами даного договору (п. 3.1 договору).

Згідно з п. 3.2 договору поворотна фінансова допомога надається допомогодавцем користувачу, у безготівковому порядку, шляхом перерахування допомогодавцем грошових коштів на поточний рахунок користувача. Сторони домовились, що сума поворотної фінансової допомоги, може надаватись допомогодавцем користувачу частинами, розмір яких визначається допомогодавцем самостійно.

Згідно із п. 3.3 договору користувач зобов`язується повернути допомогодавцю надану за даним договором поворотну фінансову допомогу у повному розмірі до 30.09.2024 включно.

Поворотна фінансова допомога повертається користувачем допомогодавцю, у безготівковому порядку шляхом перерахування на поточний рахунок допомогодавця. Користувач має право повертати допомогодавцю отримані грошові кошти частинами, розмір яких визначається користувачем самостійно (п. 3.4 договору).

За п. 3.5 договору користувач має право повернути допомогодавцю отриману поворотну фінансову допомогу раніше строку, визначеного в п. 3.3 даного договору.

У випадку порушення сторонами своїх зобов`язань, сторони несуть відповідальність, що визначається договором та чинним законодавством України (п. 4.1 договору).

За п. 8.1 договору він набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 30.09.2024 включно, але в будь-якому випадку до виконання сторонами своїх зобов`язань.

Строк, визначений у п. 3.1 договору може бути продовжено за домовленістю сторін, що оформлюється шляхом підписання сторонами додаткової угоди до договору (п. 8.2 договору).

Закінчення строку дії договору не звільняє від повного його виконання та відповідальності за його порушення, яке мало місце під час строку його дії (п. 8.3 договору).

Договір підписано уповноваженими представниками позивача та відповідача, підписи яких скріплено печатками сторін.

На виконання умов договору позивачем згідно з платіжними інструкціями №36 від 01.04.2024, №118 від 03.05.2024, №298 від 06.06.2024, №307 від 07.06.2024, №349 від 14.06.2024, №360 від 17.06.2024 перераховано на користь відповідача грошові кошти в сумі 1750000,00 грн із зазначенням призначення платежів "поворотна фінансова допомога, згідно договору позики б/н від 01.04.2024, без ПДФ" (а. с. 12-17).

У матеріалах справи наявна копія акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.04.2024 по 20.01.2025, підписана та скріплена печатками сторін договору, відповідно до якого за ТОВ "Тех-Макс-2007" обліковується борг у розмірі 1750000,00 грн (а. с. 18).

Невиконання відповідачем взятих зобов`язань з повернення отриманої поворотної фінансової допомоги, стало підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом про стягнення 1750000,00 грн боргу та нарахованих 90763,38 грн інфляційних втрат та 73968,58 грн відсотків за користування коштами у примусовому порядку.

2. Норми права, які застосував господарський суд.

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За приписами статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема договір.

Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості

За ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочин може вчинятися усно або в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі судового рішення (відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 916/5073/15).

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з п. 14.1.257 статті 14 Податкового кодексу України поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

За своєю правовою природою укладений сторонами договір про надання поворотної фінансової допомоги є договором позики, до регулювання правовідносин якого застосовуються загальні положення про договір та положення про позику, кредит визначені параграфами 1, 2 глави 71 ЦК України.

За ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту, зокрема, передання грошей.

Положеннями ч. 1-3 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

3. Щодо обгрунтованості позову в частині стягнення 1750000,00 грн боргу.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов договору ТОВ "Агрорент" надало ТОВ "Тех-Макс-2007" поворотну фінансову допомогу в сумі 1750000,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №36 від 01.04.2024, №118 від 03.05.2024, №298 від 06.06.2024, №307 від 07.06.2024, №349 від 14.06.2024, №360 від 17.06.2024 (а. с. 12-17).

У п. 3.3 сторони дійшли згоди, що користувач зобов`язується повернути допомогодавцю надану за даним договором поворотну фінансову допомогу у повному розмірі до 30.09.2024 включно.

Однак, доказів повернення суми наданої допомоги у строк, передбачений договором, відповідач не надав та цього факту не заперечив.

Зобов`язання, в силу вимог ст. 526, 525 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ст. 193 ГК України.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

З огляду на порушення ТОВ "Тех-Макс-2007" зобов`язань за договором про надання поворотної фінансової допомоги б/н від 01.04.2024, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу в сумі 1750000,00 грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

4. Щодо обгрунтованості позову в частині стягнення 90763,38 грн інфляційних втрат та 73968,58 грн відсотків за користування коштами.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Разом з тим позивач допустив помилку під час розрахунку 3% річних на суму боргу, оскільки він здійснений з врахуванням облікової ставки НБУ для розрахунку пені.

Одночасно, суд звертає увагу позивача на наявність положень п. 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, доповнених Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022.

Так, згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Тлумачення цього пункту Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) грошових зобов`язань за договором, відповідно до якого позичальнику було надано позику. Така особливість проявляється:

1) у періоді існування особливих правових наслідків; таким є період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;

2) у договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки, якими є договір позики, кредитний договір, тобто договори, за якими позичальнику надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем);

3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання); такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється, зокрема, від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки - звільнення від відповідальності, визначеної ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідні висновки були зроблені Верховним Судом у постанові від 12.06.2024 у справі №910/10901/23.

Також Верховний Суд в постанові від 27.03.2023 у справі №357/1771/21 зазначив, що порівняння диспозицій наведених норм права (мова йшла про положення пп. 14.1.257 ст. 14 Податкового кодексу України і ст. 1046 Цивільного кодексу України) дає підстави стверджувати про наявність спільних ознак правових відносин та, відповідно, несуперечливе правове регулювання. Отже договір поворотної фінансової допомоги за своєю правовою природою є договором позики, а тому під час вирішення спору потрібно керуватися положеннями ЦК України, що регулюють правовідносини, які виникли з договору позики.

Як відомо, 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Президент України видав Указ № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", на підставі якого в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан, який триває станом на дату прийняття судом рішення у даній справі.

За вказаних обставин суд зазначає, що позивачем необґрунтовано нараховано на суму неповернутої позики інфляційні втрати в сумі 90763,38 грн та 3% річних у сумі 73968,58 грн за період з 30.09.2024 по 26.01.2025, тобто у період дії в Україні воєнного стану, що має своїм наслідком відмову у задоволенні позовних вимог у цій частині.

5. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розподіл судових витрат врегульовано ст. 129 ГПК України, за п. 2 ч. 1 якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У той же час, ч. 9 ст. 129 ГПК України унормовано, що у випадку, зокрема, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що спір у справі виник у зв`язку з неповерненням відповідачем суми наданої допомоги у строк, передбачений договором, судовий збір покладається на відповідача у повному обсязі.

У матеріалах справи є копія платіжної інструкції №55 від 27.01.2025, що підтверджує сплату позивачем судового збору при подані позовної заяви у розмірі 28720,98 грн (а. с. 7).

За ч. 4 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" щодо застосування коефіцієнту 0,8 для пониження розміру ставки судового збору при поданні до суду позову в електронній формі, позивачем підлягав сплаті судовий збір в сумі 22976,78 грн (1914731,96 х 1,5 /100 х 0,8).

Тому позивач має право на повернення з Державного бюджету України частину сплаченої суми судового збору у розмірі 5744,20 грн за його клопотанням за п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", шляхом постановлення відповідної ухвали господарського суду.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тех-Макс-2007" (10014, Житомирська область, м. Житомир, вул. Шляхетна, буд. 18, кв. 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрорент" (10025, Житомирська область, м. Житомир, вул. Корольова, буд. 132, офіс 2405; ):

- 1750000,00 грн боргу;

- 21000,00 грн судового збору.

3. У стягненні 90763,38 грн інфляційних втрат відмовити.

4. У стягненні 73968,58 грн відсотків за користування коштами відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 07.05.25

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - до справи

2, 3 - сторонам "Електронний суд"