ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року Справа № 902/821/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Павлюк І.Ю. , суддя Юрчук М.І.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Мартьянова Л.В. (в режимі відеоконференції)

відповідача - Сидорук В.В. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" на рішення Господарського суду Вінницької області, ухвалене 18.02.2025, повне рішення складено 28.02.2025, у справі № 902/821/24

за первісним позовом: Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (вул. Симона Петлюри, буд. 25, м. Київ, 01032)

до: Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" (вул. Магістратська, б. 2, м. Вінниця, 21050)

про стягнення 4 453 184,32 грн

та

за зустрічним позовом: Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" (вул. Магістратська, б. 2, м. Вінниця, 21050)

до: Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (вул. Симона Петлюри, буд. 25, м. Київ, 01032)

про тлумачення умов договору

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулося до Господарського суду Вінницької області із позовом до Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" про стягнення 200 255 895,92 грн, з яких 196 538 526,23 грн - основна заборгованість, 1 227 051,88 грн - 3% річних, та 2 490 317,81 інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 07.08.2024 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/821/24 в порядку загального позовного провадження.

21.08.2024 до суду надійшла зустрічна позовна заява Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про тлумачення умов п. 3.7 Договору про надання послуг диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, ідентифікатор договору № 0515-03041-ПД, дата акцептування 01.01.2024.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 26.08.2024 зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 18.02.2025 у справі № 902/821/24:

1. Первісний позов задоволено повністю.

2. Присуджено стягнути з Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 2 898 981,8 грн інфляційних втрат; 1 554 202,52 грн 3% річних та 847 840 грн витрат на сплату судового збору.

3. У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

4. Витрати на сплату судового збору за подання зустрічної позовної заяви в розмірі 3 028 грн залишено за Акціонерним товариством "Вінницяобленерго" /т. 2 а.с. 86-91/.

Відповідач Акціонерне товариство "Вінницяобленерго", частково не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Вінницької області від 18.02.2025 у справі № 902/821/24 скасувати в частині стягнення 410 470,29 грн інфляційних втрат та 328 637,95 грн 3% річних та ухвалити нове рішення у відповідній частині, відмовивши у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає:

- відповідно до первинної позовної заяви представника позивача до Товариства заявлено вимоги про стягнення заборгованості за Договором за період з січня 2024 року по липень 2024 року, а також інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих на вказану заборгованість;

- разом з тим, у заяві про збільшення позовних вимог з урахуванням заяв про її уточнення представником позивача заявлена до стягнення заборгованість за інші періоди з липня 2024 року по вересень 2024 року, а також інфляційні втрати та 3% річних, нараховані на заборгованість, яка виникла у вказані періоди;

- з метою підтвердження додатково заявлених вимог стороною позивача до заяви про збільшення позовних вимог долучені нові докази - планові та фактичні рахунки про надання послуг диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, а також акти надання послуг за відповідні місяці;

- тобто позивачем фактично заявлено абсолютно нові вимоги, які не заявлялися у позовній заяві та в обґрунтування цих вимог позивач посилається на зовсім інші обставини щодо порушення відповідачем грошових зобов`язань, хоч і за одним договором, однак за відмінний розрахунковий період та надає нові докази;

- у свою чергу під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено у позовній заяві. Збільшено (зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11.11.2020 у справі № 922/53/19.

- тобто позивач, керуючись частиною другою статті 46 ГПК України, наділений правом на збільшення або зменшення розміру лише тих вимог майнового характеру, які було заявлено у позовній заяві, тобто вимог щодо стягнення заборгованості за періоди, заявлені у первісній позовній заяві;

- суд першої інстанції, прийнявши заяву позивача про збільшення позовних вимог за періоди з липня 2024 року по вересень 2024 року, а також інфляційні втрати та 3% річних, нараховані на заборгованість, яка виникла у вказані періоди, та задовольнивши ці позовні вимоги, зокрема присудивши стягнути інфляційні втрати у розмірі 408 663,99 грн та 3 % річних у розмірі 327 150,64 грн порушив норми процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 277 ГПК України;

- вірною сумою вартості за фактично надані послуги є сума, вказана у актах коригування. У разі якщо згідно актів коригування сума вартості наданих послуг менша від суми вартості послуг, вказаних у рахунках та актах надання послуг, то у такому випадку нарахування інфляції та трьох процентів річних на останню суму (більшу ніж у актах коригування) є неприпустимим та незаконним;

- об`єм наданих послуг, які надаються ПрАТ "НЕК "Укренерго" за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, вказаний у рахунку-фактурі по кожній декаді, а також у акті надання послуг за відповідний місяць, є умовним, що вбачається із наявних актів коригування;

- тобто фактичним боргом необхідно вважати об`єм наданих послуг, вказаний у актах коригування, на який позивач і наділений правом у відповідності до статті 625 ЦК України нараховувати інфляційні втрати та 3% річних;

- судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення присуджено стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 847 840 грн;

- 14.01.2025 від АТ "Вінницяобленерго" надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині основного боргу та повернення судового збору позивачу. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що товариством на момент подачі відповідного клопотання здійснено погашення суми основного боргу за спірний період, що підтверджує відсутність між сторонами предмету спору в частині стягнення основного боргу;

- ухвалою від 14.01.2025 суд першої інстанції закрив провадження у справі щодо первісних позовних вимог в частині стягнення основного боргу на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору;

- частиною четвертою статті 231 ГПК України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету;

- відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях;

- враховуючи погашення відповідачем суми основного боргу за спірний період, у розмірі 196 538 526,23 грн, суд першої інстанції був зобов`язаний повернути позивачу 794 401,79 грн судового збору;

- у постановах Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 903/181/19, від 06.09.2021 у справі № 910/8775/20 вказано, що в частині 9 статті 129 ГПК України йдеться про здійснення розподілу судових витрат між сторонами у справі у разі вирішення спору по суті. Водночас така норма не застосовується, якщо Закон України "Про судовий збір" у такому випадку передбачає повернення судового збору з Державного бюджету України.

За наведених обставин скаржник вважає, що Господарський суд Вінницької області при ухваленні оскаржуваного рішення порушив норми процесуального права при прийнятті та задоволенні заяви про збільшення позовних вимог, неправильно застосував норми матеріального права та прийняв рішення без доведення обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими при задоволенні позову по розрахунку заборгованості, зокрема, в частині інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих на заборгованість яка була відкоригована, а також частині стягнення з відповідача 847 840 грн витрат на сплату судового збору, що є підставою для скасування судового рішення відповідно до вимог пунктів 2, 4 частини першої статті 277 ГПК України.

Листом № 902/821/24/1597/25 від 20.03.2025 матеріали справи було витребувано з Господарського суду Вінницької області.

27.03.2025 до суду надійшли матеріали справи № 902/821/24.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" на рішення Господарського суду Вінницької області від 18.02.2025 у справі № 902/821/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на "05" травня 2025 р. о 11:00 год. /т. 2 а.с. 114/.

Ухвалою суду від 02.04.2025 задоволено заяву (вх.№ 1452/25) представника Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" Сидорука В.В. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду /т. 2 а.с. 121/.

Ухвалою суду від 05.05.2025 задоволено клопотання (вх.№ 2004/25) представника Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" Мартьянової Л.В. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду /т. 2 а.с. 130/.

В судовому засіданні 05.05.2025 представник Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив її задоволити.

Представник Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в судовому засіданні надав заперечення щодо апеляційної скарги.

У судовому засіданні 05.05.2025 судом завершено стадію з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, а також надано можливість представникам сторін на стадії судових дебатів висловити перед судом свої правові позиції щодо спірних правовідносин та обмінятись репліками.

Ухвалою суду від 05.05.2025 відкладено ухвалення та проголошення судового рішення у справі № 902/821/24 до "07" травня 2025 р. 12:00 год. /т. 2 а.с. 132/.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача за первісним позовом, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Наказом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" № 742 від 22.12.2023, зокрема: затверджено умови договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технічного) управління та визначено, що умови договору набувають чинності з 01.01.2024 /т. 1, а.с. 13/.

01.01.2024 між Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (оператор системи передачі - ОСП, позивач) та Акціонерним товариством "Вінницяобленерго" (користувач, відповідач) шляхом підписання заяви приєднання укладено Договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління з ідентифікатором № 0515-03041-ПД.

Згідно з п. 1.1 та п. 1.2 Договору, цей договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технічного) управління є публічним договором приєднання та встановлює порядок і умови надання послуг з диспетчерського (оперативно-технічного) управління користувачам системи передачі (далі - Користувач). Цей Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Користувача до умов цього Договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього Договору. Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Кодексу системи передачі, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 309 (далі - КСП), та є однаковими для всіх Користувачів.

Пунктами 2.1, 2.2 Договору визначено, що цей договір регулює оперативно-технологічні відносини під час взаємодії сторін в умовах паралельної роботи у складі об`єднаної енергетичної системи (ОЕС) України. За цим Договором ОСП безперервно надає послугу з диспетчерського (оперативно-технічного) управління, а саме управління режимами роботи ОЕС України з виробництва, передачі, забезпечення планових перетоків електричної енергії по міждержавних лініях зв`язку ОЕС України з енергосистемами суміжних країн, розподілу та споживання електричної енергії для забезпечення здатності енергосистеми задовольняти сумарний попит на електричну енергію та потужність у кожний момент часу з дотриманням вимог енергетичної, техногенної та екологічної безпеки, а Користувач, в свою чергу, зобов`язується здійснювати оплату за надану Послугу відповідно до умов цього Договору.

Згідно з п. 3.4 Договору планова та/або фактична вартість послуги визначається як добуток діючого на момент надання послуги тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та планового та/або фактичного обсягу послуги в розрахунковому періоді. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.

Відповідно до п. 3.5 Договору користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із зазначеною системою платежів і розрахунків:

1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду;

2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду;

3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.

Плановий обсяг послуги, що використовується для визначення планової вартості послуги, визначається на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (далі - АКО) за кожну декаду розрахункового періоду (п. 3.6 Договору).

За змістом п. 3.7 Договору сторони погодили, що оплату вартості послуги, після коригування обсягів та вартості кослуг, користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта надання послуги (включно), або акт надання послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).

Згідно з п. 3.8 Договору користувач здійснює підписання актів надання послуги та актів коригування до актів надання послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня ix отримання користувачем. У разi виникнення розбіжностей за отриманим від OCП за попередній розрахунковий період актом надання послуги користувач має право оскаржити зазначені в акті надання послуги вартість та/або фактичний обсяг послуги шляхом направлення OCП (АКО) та ППКО повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений цим Договором термін. Якщо користувач не надає OCП повідомлення 3 обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта надання послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей.

У разi підтвердження розбіжностей ППКО користувача надає АКО актуальні дані для здійснення врегулювання. Врегулювання розбіжностей здійснюється в терміни та відповідно до вимог додатка 10 до Правил ринку та відображаються в акті коригування.

Пунктом 3.9 Договору передбачено, що за наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення (за цим Договором). При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів зараховується в оплату пені та штрафних санкцій, за наявності письмової згоди користувача.

Відповідно до п. 11.1 Договору OCП щокварталу оформлює акт звірки розрахунків наданої послуги відповідно до форми, наведеної в додатку 5 до цього Договору, та в строк до 30 числа місяця, наступного за звітним кварталом, надсилає його користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (за допомогою Сервісу) або надає користувачу два примірники в паперовому вигляді, підписані власноруч ним підписом уповноваженою особи зі своєї сторони. Користувач протягом 3 робочих днів з дня отримання акта звірки розрахунків наданої послуги заповнює його зі своєї сторони, підписує його та повертає один примірник OCП.

За окремим запитом користувача оформлюються відповідний акт звірки розрахунків наданої послуги.

Пунктом 11.2 Договору визначено, у разi виникнення розбіжностей в акті звірки розрахунків наданої послуги користувач мас пpaво протягом 3 робочих днів з дня отримання такого акта відобразити такi розбіжності із відповідним обґрунтуванням в отриманому акті звірки, підписати та повернути його OCП. Якщо сторони не дійшли згоди, розбіжності та суперечки вирішуються у порядку, встановленому главою 12 цього Договору.

Згідно з п. 11.3 Договору Акти надання послуги, акти коригування до актів надання послуги, акти звірки розрахунків наданої послуги, рахунки, будь-які повідомлення за цим Договором повинні направлятися однією стороною іншій за допомогою Сервісу, електронною поштою, а також можуть бути підтвердженi рекомендованим листом, іншим реєстрованим поштовим відправленням a6o доставлені кур`єром під розписку за адресою, зазначеною в цьому Договорі.

Цей Договір набирає чинності з дати акцептування заяви-приєднання, зазначеної в повідомленні ОСП, і діє до 31 грудня (включно) року, у якому акцептована заява-приєднання. Цей Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії цього Договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, шляхом направлення відповідного повідомлення (п. 13.1 Договору) /т. 1 а.с. 14-21/.

За період з січня по вересень 2024 року Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" надано та Акціонерним товариством "Вінницяобленерго" отримано послуги за Договором загальною вартістю 280 530 920,13 грн, що підтверджується Актами надання послуги:

- № ДУА-0003982 за січень 2024 року від 31.01.2024 на суму 40 821 661,19 грн /т. 1 а.с. 50/;

- № ДУА-0004747 за лютий 2024 року від 29.02.2024 на суму 34 076 712,24 грн /т. 1 а.с. 51 на звороті/;

- № ДУА-0005493 за березень 2024 року від 31.03.2024 на суму 36 215 463,54 грн /т. 1 а.с. 53/;

- № ДУА-0006273 за квітень 2024 року від 30.04.2024 на суму 30 257 954,41 грн /т.1 а.с. 54 на звороті/;

- № ДУА-0007016 за травень 2024 року від 31.05.2024 на суму 28 743 498,3 грн /т. 1 а.с. 56/;

- № ДУА-0007781 за червень 2024 року від 30.06.2024 на суму 26 373 314,86 грн /т.1 а.с.57 на звороті/;

- №ДУА-0008546 за липень 2024 року від 31.07.2024 на суму 27 244 266,05 грн /т.1 а.с.231 на звороті/;

- № ДУА-0009312 за серпень 2024 року від 31.08.2024 на суму 29 170 993,43 грн /т.1 а.с.232 на зворті/;

- № ДУА-0010086 за вересень 2024 року від 30.09.2024 на суму 27 627 056,11 грн /т.1 а.с.229 на звор./.

Згодом між сторонами в електронній формі підписано ряд актів коригування за спірний період:

- від 30.05.2024 № ДУА_К-0001512 до Акту надання послуги № ДУА-0003982 від 31.01.2024 на загальну суму 40 683 581,62 грн;

- від 13.06.2024 № ДУА_К-0001853 до Акту надання послуги № ДУА-0004747 від 29.02.2024 на загальну суму 34 076 203,78 грн;

- від 25.06.2024 № ДУА_К-0002106 до Акту надання послуги № ДУА-0005493 від 31.03.2024 на загальну суму 36 225 630 грн;

- від 04.07.2024 № ДУА_К-0002344 до Акту надання послуги № ДУА-0006273 від 30.04.2024 на загальну суму 30 331 936,51 грн;

- від 09.07.2024 № ДУА_К-0002478 до Акту надання послуги № ДУА-0007016 від 31.05.2024 на загальну суму 28 847 859,46 грн;

- від 21.10.2024 № ДУА_К-0002859 до Акту надання послуги № ДУА-0008546 від 31.07.2024 на загальну суму 27 220 211,76 грн;

- від 05.11.2024 № ДУА_К-0002893 до Акту надання послуги № ДУА-0009312 від 31.08.2024 на загальну суму 29 143 210,14 грн;

- від 05.12.2024 № ДУА_К-0002930 до Акту надання послуги № ДУА-0010086 від 30.09.2024 на загальну суму 27 595 168,5 грн.

Оскільки Акціонерне товариство "Вінницяобленерго" своєчасно та в повному обсязі не здійснило оплату наданих послуг за період з січня 2024 року по червень 2024 року, основний борг за такий період склав 196 538 526,23 грн, що слугувало підставою для звернення Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" із відповідним позовом до Господарського суду Вінницької області про стягнення із відповідача за первісним позовом 196 538 526,23 грн основного боргу, 1 227 051,88 грн 3% річних та 2 490 317,81 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 07.08.2024 відкрито провадження у справі № 902/821/24 за правилами загального позовного провадження /т. 1 а.с. 117/.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 26.08.2024 зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, об`єднано його в одне провадження з первісним позовом у справі № 902/821/24 та призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

24.10.2024 ПрАТ "НЕК "Укренерго" подало до Господарського суду Вінницької області заяву про збільшення позовних вимог, у якій просило стягнути збільшення основного боргу за послуги, надані у період з липня по вересень 2024 року, з урахуванням часткових сплат, у розмірі 39 209 050,44 грн основного боргу, 2 898 981,8 грн інфляційних втрат та 11 077 722,47 грн 3% річних /т. 1 а.с. 189-250/.

26.12.2024 ПрАТ "НЕК "Укренерго" подало до Господарського суду Вінницької області уточнення до заяви про збільшення позовних вимог, у якій повідомило про сплату 39 209 050,44 грн основного боргу відповідачем, тому просить стягнути з останнього 2 898 981,8 грн інфляційних втрат та 2 781 254,40 грн 3% річних /т. 2 а.с. 38-39/.

10.01.2025 ПрАТ "НЕК "Укренерго" подало до Господарського суду Вінницької області уточнення до заяви про збільшення позовних вимог, у якій у зв`язку з допущеною при розрахунку 3% річних арифметичною помилкою просить стягнути з відповідача 2 898 981,8 грн інфляційних втрат та 1 554 202,52 грн 3% річних /т. 2 а.с. 46/.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 14.01.2025 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 04.03.2024), зокрема, прийнято заяву про збільшення розміру первісних позовних вимог від 24.10.2024 з урахуванням заяв про її уточнення від 26.12.2024 та від 10.01.2025, провадження у справі № 902/821/24 щодо первісних позовних вимог в частині стягнення з Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" 280 530 920,13 грн основного боргу закрито, у зв`язку із чим ціна первісного позову складається із 2 898 981,8 грн інфляційних втрат та 1 554 202,52 грн 3% річних /т. 2 а.с. 59-60, 92/.

Виконавши завдання підготовчого провадження, Господарським судом Вінницької області ухвалою від 14.01.2025 (занесеною до протоколу судового засідання) закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті /т. 2 а.с. 56 на звороті/.

18.02.2025 Господарський суд Вінницької області ухвалив оскаржуване рішення, яким, зокрема, позов задоволено, присуджено стягнути з Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 2 898 981,8 грн інфляційних втрат; 1 554 202,52 грн 3% річних та 847 840 грн витрат по сплаті судового збору; повернуто Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" судовий збір в розмірі 797 894,48 грн за відповідною ухвалою; у задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю /т. 2 а.с. 86-91/.

Вказане рішення в частині задоволення позову мотивоване тим, що відповідач за первісним позовом допустив прострочення розрахунків за договором з позивачем за первісним позовом, а тому на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України останнім правомірно нараховано та заявлено до стягнення 3% річних та інфляційні втрати.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що відповідач за первісним позовом оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині стягнення 410 470,29 грн інфляційних втрат та 328 637,95 грн 3% річних, а також в частині стягнення 847 840,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання первісного позову, колегія суддів переглядає рішення Господарського суду Вінницької області від 18.02.2025 у справі № 902/821/24 лише в оскаржуваних частинах.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, пояснення, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваного рішення (в оскаржуваних частинах) норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, а також інші юридичні факти.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог статей 526, 525 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором надання послуг, а відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище регулює Закон України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.

Диспетчерським управлінням згідно із пунктом 18 ч. 1. ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" є - оперативно-технологічне управління об`єднаною енергетичною системою України із забезпеченням надійного і безперебійного постачання електричної енергії споживачам з додержанням вимог енергетичної безпеки.

В силу приписів ч. 1 ст. 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Положенням ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Колегія суддів зазначає, що Акціонерне товариство "Вінницяобленерго" своєчасно та в повному обсязі відповідно до п. 3.5, 3.7 Договору не здійснило оплату наданих послуг за період з січня 2024 року по вересень 2024 року. Погашення основного боргу за вказаний період у розмірі 280 530 920,13 грн відбулося в процесі розгляду цієї справи, що мало наслідком закриття провадження у справі в наведеній частині з підстав відсутності предмету спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень ст. 625 ЦК України наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже у розумінні наведених приписів, позивач, як кредитор, вправі вимагати стягнення в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Як вже було встановлено вище, пунктами 3.5, 3.7 договору сторони погодили порядок розрахунків за планові та фактичні обсяги послуг. У відповідача за первісним позовом спочатку виникає обов`язок зі здійснення поетапної оплати планової вартості послуги у строки, встановлені в п. 3.5 договору, з подальшим перерахунком за фактичний обсяг послуги у строки, встановлені в п. 3.7 договору.

За змістом п. 3.7 Договору сторони погодили, що оплату вартості послуги, після коригування обсягів та вартості послуг, користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта надання послуги (включно), або акт надання послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).

Оскільки укладеним між сторонами договором визначений саме такий порядок розрахунків за надану послугу як оплата планових платежів та оплата за актом приймання-передачі послуги, то невиконання або неналежне виконання користувачем як зобов`язання з оплати планового обсягу на умовах попередньої оплати, так і зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуги, отриманої за розрахунковий місяць, є порушенням виконання грошового зобов`язання і передбачає застосування правових наслідків порушення зобов`язання та настання відповідальності за порушення грошового зобов`язання, зокрема, згідно з нормами ст. 611, 625 ЦК України, що враховано судом першої інстанції при вирішенні спору.

За наведеного суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого господарського сулу, що нараховані позивачем за первісним позовом до стягнення 3% річних від простроченої суми заборгованості відповідають вимогам ч. 2 ст. 625 ЦК України та заявлені правомірно.

Перевіривши наданий позивачем за первісним позовом розрахунок 1 554 202,52 грн 3% річних та 2 898 981,80 грн інфляційних втрат /т. 2 а.с. 49-51/, суд апеляційної інстанції наявності помилок не встановив, а тому погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що вказаний розрахунок є обґрунтованим та арифметично вірним, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є правомірними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Посилання апелянта на те, що дати виникнення заборгованості по плановим рахункам та актам розрахунку відрізняються від вказаних у п. 3.5, 3.7 Договору, колегією суддів відхиляються як необгрунтовані, оскільки позивач здійнив розрахунок у відповідності до умов Договору, зокрема, п. 3.5, 3.7 Договору.

Разом з тим п. 3.8 Договору передбачено, що користувач здійснює підписання актів надання послуги та актів коригування до актів надання послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня ix отримання користувачем. У разi виникнення розбіжностей за отриманим від OCП за попередній розрахунковий період актом надання послуги користувач має право оскаржити зазначені в акті надання послуги вартість та/або фактичний обсяг послуги шляхом направлення OCП (АКО) та ППКО повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений цим Договором термін. Якщо користувач не надає OCП повідомлення 3 обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта надання послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей.

У разi підтвердження розбіжностей ППКО користувача надає АКО актуальні дані для здійснення врегулювання. Врегулювання розбіжностей здійснюється в терміни та відповідно до вимог додатку 10 до Правил ринку та відображаються в акті коригування.

В матеріалах справи відсутні докази оскарження АТ "Вінницяобленерго" зазначених в актах вартості та/або фактичного обсягу послуг шляхом направлення OCП (АКО) та ППКО повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта.

При цьому акти коригувань відображені у розрахунку "Акти коригування" з датою коригування підписані обома сторонами без зауважень АТ "Вінницяобленерго".

У розрахунку заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат містяться колонки із зазначенням відповідних підстав для збільшення нарахування або зменшення (оплата, коригування, тощо) заборгованості зазначені дати, проміжки часу, початок нарахування та дати припинення.

Також у розрахунку є відповідні колонки з назвою "період заборгованості", "планові рахунки", "оплата", "нарахування фактичні", "акти коригування", "заборгованість".

Крім того АТ "Вінницяобленерго" посилаючись на невідповідність розрахунків позивача не навів жодного прикладу їх невідповідності, власного контррозрахунку під час розгляду справи в суді першої інстанції в обгрунтування своїх заперечень не надав.

Щодо долученого до апеляційної скарги контррозрахунку 3% річних та інфляційних втрат, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Приписами ч. 1 ст. 118 ГПК України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Водночас процесуальний закон також надає можливість особі подати докази поза межами встановленого законом або судом строку, але тільки за умови, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у зазначений строк з причин, що не залежали від неї.

При цьому необхідно враховувати, що чинний ГПК України спрямований на забезпечення своєчасності розгляду справ та правової визначеності, унеможливлення зловживання процесуальними правами та підвищення ефективності судочинства в цілому, з огляду на що встановлено точний порядок та присічні строки вчинення процесуальних дій, чіткі стадії судового процесу, розумні обмеження, в тому числі щодо подання доказів.

Відповідно до ст. 194 ГПК України, завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів.

Саме тому всі процесуальні дії суду та учасників процесу повинні вчинятися своєчасно з тим, щоб під час підготовки справи до розгляду не залишилося невирішених питань, які можуть затримати розгляд справи по суті.

Враховуючи, що АТ "Вінницяобленерго" у строк, визначений ухвалою Господарського суду Вінницької області про відкриття провадження у справі від 07.08.2024, контррозрахунок 3% річних та інфляційних втрат не надав, а в апеляційній скарзі АТ "Вінницяобленерго" не наведено поважних причин, які б перешкоджали подати такий розрахунок у встановлений строк, колегією суддів не надається оцінка долученому до апеляційної скарги контррозрахунку 3% річних та інфляційних втрат.

Щодо посилань апелянта на те, що суд першої інстанції, прийнявши заяву позивача про збільшення позовних вимог за періоди з липня 2024 року по вересень 2024 року, а також інфляційні втрати та 3% річних, нараховані на заборгованість, яка виникла у вказані періоди, порушив норми процесуального права, оскільки ці вимоги є окремими позовними вимогами, які обгрунтовуються іншими обставинами та доказами, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом ч. 3 ст. 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Отже зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини третьої статті 46 Господарського процесуального кодексу викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.10.2020 у справі № 922/2575/19.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи:

1) заміна одних позовних вимог іншими;

2) доповнення позовних вимог новими;

3) вилучення деяких із позовних вимог;

4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що збільшення розміру позовних вимог обумовлено збільшенням періоду нарахування заборгованості з липня по вересень 2024 року. Первісно був заявлений період нарахування заборгованості з січня 2024 року по червень 2024 року, основний борг за такий період складав 196 538 526,23 грн.

Разом з тим за весь спірний період з січня по вересень 2024 року вартість наданих за договором послуг підтверджується у розмірі 280 530 920,13 грн.

В силу приписів п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що у даному випадку має місце збільшення кількісних показників за тими ж самими вимогами, які було заявлено ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" при поданні позову, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про прийняття відповідної заяви ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" про збільшення позовних вимог (вх. № 01-34/10492/24 від 24.10.2024) до розгляду в порядку ст. 46 ГПК України.

Щодо розподілу судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

За результатом розгляду спору при здійсненні розподілу судового збору, суд першої інстанції зауважив, що оскільки спір доведено до суду внаслідок неправильних дій відповідача і погашення основного боргу за первісним позовом відбулося вже після подання позову, то витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви покладаються на АТ "Вінницяобленерго" повністю в сумі 847 840 грн відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції неправильно здійснив розподіл судових витрат, у зв`язку з тим, що провадження у справі № 902/821/24 щодо первісних позовних вимог в частині стягнення 280 530 920,13 грн основного боргу закрито, а сплачений ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" судовий збір мав бути повернутий з Державного бюджету України, колегією суддів відхиляються як необгрунтовані, оскільки судом першої інстанції закрито провадження лише в частині основного боргу, при цьому вирішено спір щодо стягнення з АТ "Вінницяобленерго" 3% річних та інфляційних втрат.

Крім того провадження у справі № 902/821/24 щодо первісних позовних вимог в частині стягнення 280 530 920,13 грн основного боргу закрито ухвалою Господарського суду Вінницької області від 14.01.2025 (з врахуванням ухвали про виправлення описки від 04.03.2025), яку АТ "Вінницяобленерго" окремо від рішення суду в цій частині не оскаржувалася, враховуючи приписи ч. 5 ст. 231, п. 13 ч. 1 ст. 255 ГПК України, та не є предметом апеляційного оскарження за апеляційною скаргою АТ "Вінницяобленерго".

Разом з тим відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір" повернення сплаченого судового збору у разі закриття провадження у справі проводиться за клопотанням особи, яка його сплатила, тобто у цій справі таке клопотання мав подати позивач ПрАТ "НЕК "Укренерго". Втім такого клопотання матеріали справи не містять.

За наведеного, у зв`язку із задоволенням позову, відповідно до положень ст. 129 ГПК України, колегія суддів погоджується із стягненням з АТ "Вінницяобленерго" 847 840,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання позову.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду з огляду на зазначене вище.

Згідно з ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведеного колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення ухвалено відповідно до вимог процесуального права, підстави для його зміни або скасування відсутні, у зв`язку з чим апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 18.02.2025 у справі № 902/821/24 в частині стягнення 1 554 202,52 грн 3% річних та 2 898 981,80 грн інфляційних втрат, у тому числі оспорюваних сум 410 470,29 грн інфляційних втрат та 328 637,95 грн 3% річних, а також 847 840,00 грн витрат по сплаті судового збору - без змін.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Вінницької області від 18 лютого 2025 року у справі № 902/821/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу № 902/821/24 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повну постанову складено "09" травня 2025 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Юрчук М.І.