ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" травня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/220/25

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Піпар А.Ю.

Розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виноградівський завод залізобетонних виробів», м. Виноградів Закарпатської області

до відповідача Фізичної особи-підприємця Талі Івана Карловича, с. Чорнотисів Виноградівського району Закарпатської області

про визнання договору недійсним

За участю представників:

позивача Безвершенко О.О., адвокат, ордер серії АІ №1834579 від 26.02.2025;

відповідача не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виноградівський завод залізобетонних виробів» звернулося до Господарського суду Закарпатської з позовною заявою до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в якому просить суд визнати недійсним договір про поставку цементу №1/2017 від 16 лютого 2017 року, укладений між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Орендним підприємством «Виноградівський завод залізобетонних виробів» з підстав його непідписання покупцем.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №907/220/25 визначено головуючого суддю Лучка Р.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 лютого 2025 року.

Ухвалою від 04 березня 2025 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, встановив учасникам справи процесуальні строки для подання заяв по суті спору та призначив у справі підготовче засідання на 25 березня 2025 року.

Водночас ухвалою від 07 березня 2025 року суд постановив відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Виноградівський завод залізобетонних виробів» від 05.03.2025 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

- зупинення стягнення на підставі наказу Господарського суду Закарпатської області від 01.04.2021 у справі №907/898/20, примусове виконання якого здійснюється старшим державним виконавцем Виноградівського відділу державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Горбач Михайлом Васильовичем у виконавчому провадженні №75661169 від 31.07.2024;

- зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №75661169 від 31.07.2024, щодо примусового виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 10.03.2021 у справі №907/898/20 за наказом Господарського суду Закарпатської області від 01.04.2021 у справі № 907/898/20.

У підготовчому засіданні 25 березня 2025 року, за участю представників позивача та відповідача, суд постановив протокольну ухвалу, якою відмовив у задоволенні поданого позивачем заперечення проти розгляду справи на підставі копій доказів та витребування в порядку ст. 91 ГПК України від відповідача оригіналів доказів, копії яких подані самим позивачем до матеріалів справи, а також оголосив перерву в підготовчому засіданні до 10 квітня 2025 року зважаючи на відповідне клопотання представника позивача.

За наслідками проведеного підготовчого засідання 10 квітня 2025 року суд постановив ухвалу, якою відмовив у задоволенні клопотань позивача від 09.04.2025 про витребування доказів та про призначення експертизи, а також відклав підготовче засідання у справі на 02 травня 2025 року.

29 квітня 2025 року представник позивача подав до суду в електронній формі з використанням ЄСІТС заяву від 29.04.2025 про залишення позову без розгляду. У вказаній заяві заявник просить суд, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України, залишити без розгляду позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Виноградівський завод залізобетонних виробів» до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про визнання договору про поставку цементу №1/2017 від 16.02.2017 недійсним, а також вирішити питання про повернення судового збору з бюджету.

01 травня 2025 року представники відповідача скерували до суду через електронний кабінет в ЄСІТС клопотання про розгляд справи без їх участі.

У підготовчому засіданні 02 травня 2025 року взяв участь представник позивача який підтримав подану заяву про залишення позову без розгляду та просив суд таку задовольнити.

Розглянувши подану позивачем заяву про залишення позовної заяви без розгляду, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 14 ГПК України учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Зазначені норми ГПК України є диспозитивними для учасників справи та толерують вільне, на власний розсуд розпорядження учасниками справи наданим їм законом процесуальними правами, зокрема, для позивача правом на звернення до господарського суду шляхом подання позовної заяви та правом відмовитися від розгляду ініційованого ним судового провадження шляхом подання заяви про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до приписів п. 5 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Як вбачається із даної норми, вказане право позивача може бути реалізоване лише до початку розгляду справи по суті та є абсолютним, тобто, не залежить від мотивів позивача чи волі сторін у справі. Положення ст. 226 ГПК України не є диспозитивними та передбачають обов`язок суду залишити позов без розгляду з підстав вказаних у частині першій цієї статті.

Судом перевірено повноваження заявника на підписання відповідної заяви та встановлено, що її підписано від імені позивача адвокатом Безвершенком О.О., повноваження якого згідно ордером на надання правничої допомоги серії АІ №1834579 від 26.02.2025 не обмежуються.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що подана заява про залишення позову без розгляду підписана повноважним представником позивача, суд вважає за можливе задовольнити таку заяву позивача та залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Виноградівський завод залізобетонних виробів» до Фізичної особи-підприємця Талі Івана Карловича про визнання договору недійсним, - без розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 226 ГПК України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Позивач у поданій суду заяві просить суд вирішити питання щодо повернення позивачу з бюджету сплаченого судового збору при поданні позовної заяви в даній справі.

При цьому, за приписами ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати, встановлюються законом.

Таким спеціальним законом, що регулює підстави сплати та повернення судового збору є Закон України «Про судовий збір».

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі, зокрема, залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Оскільки підставою залишення позову без розгляду є подана позивачем заява, то з урахуванням викладеної в п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» правової норми, сплачений позивачем за розгляд даної справи судовий збір в сумі 3028,00 грн поверненню з Державного бюджету України не підлягає.

В той же час, з урахуванням ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» зайво сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 605,60 грн та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 302,80 грн може бути повернутий з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю «Виноградівський завод залізобетонних виробів» в порядку п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» за його клопотанням.

Керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 2, 13, 14, 73-86, 123, п. 5 ч. 1 ст. 226, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Виноградівський завод залізобетонних виробів» до Фізичної особи-підприємця Талі Івана Карловича про визнання недійсним Договору про поставку цементу №1/2017 від 16 лютого 2017 року залишити без розгляду.

2. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Виноградівський завод залізобетонних виробів у поверненні з Державного бюджету України сплаченого при поданні позовної заяви судового збору в сумі 3028,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст. 254-257 ГПК України до Західного апеляційного господарського суду.

Повну ухвалу складено судом та підписано 07 травня 2025 року.

Суддя Р.М. Лучко