ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" травня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/5717/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання: Задорожному А.О.;

за участю представників:

від позивача: Кудрявцева Т.В.;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Приватного підприємства «ЕВРОТРАНССТРОЙ» (68001, Одеська обл., місто Чорноморськ, просп. Миру, буд. 5-Р; );

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЕЛЕНА ОПОРА» (79007, Львівська обл., місто Львів, вул.Батуринська, будинок 2А; );

про стягнення 184 433,79 грн.,

1. Суть спору.

27.12.2024 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (вх.№5864/24) ПП «ЕВРОТРАНССТРОЙ» до відповідача ТОВ «АНДІ ЕЛЕКТРО» в які просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 184 433,79 грн. з яких: 118 392,69 грн. - основний борг, 10 490,05 грн. - 3% річних, 55 551,05 грн. - інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неповним виконанням відповідачем умов Договору поставки №0907/01 від 19.07.2019 в частині поставки товару на суму здійсненої позивачем передоплати згідно рахунку №4179 на суму 200 155,20 грн., у зв`язку із чим відповідач повинен здійснити відшкодування заборгованості, а також 3 % річних та інфляційні втрати.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі.

Ухвалою суду від 01.01.2025 позовну заяву ПП «ЕВРОТРАНССТРОЙ» (вх.№5864/24 від 27.12.2024) залишено без руху у зв`язку з невідповідністю позовної заяви та матеріалів що до неї додані, вимогам ст.ст.162, 164 ГПК України.

10.01.2025 до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків (вх.№792/24) позовної заяви.

Ухвалою суду від 13.01.2025 провадження у справі було відкрито, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін та призначено підготовче судове засідання на 10.02.2025 о 14:20.

10.02.2025 до суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із неможливістю взяти участь у судовому засіданні з причини участі в іншому судовому засіданні (вх.№4474/24).

Ухвалою суду від 10.02.2025 клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи (вх.№4474/25 від 10.02.2025) задоволено, розгляд справи №916/5717/24 відкладено на 10.03.2025 р. о 15:00.

Судом було встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АНДІ ЕЛЕКТРО» змінило назву юридичної особи на Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЕЛЕНА ОПОРА», а також змінило свою адресу місцезнаходження з 65031, м. Одеса, Київське шосе, буд. 2 на 79007, Львівська обл., місто Львів, вул.Батуринська, будинок 2А.

У судовому засіданні 10.03.2025 суд без оформлення окремого процесуального документа постановив ухвалу про заміну найменування та адреси відповідача, а також без оформлення окремого документа оголосив перерву в розгляді справи по суті до 07.04.2025 о 11:30.

07.04.2025 до суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника (вх.№10976/25).

У судовому засіданні 07.04.2025, у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи доказів про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання, суд без оформлення окремого процесуального документа оголосив перерву в розгляді справи по суті до 05.05.2025 о 14:30.

У судовому засіданні 05.05.2025, за участі представника позивача, суд оголосив скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду та відклав складення повного рішення на строк, визначений ч.6 ст. 233 Господарським процесуальним кодексом України.

Про відкриття провадження у справі а також про подальший її розгляд відповідача було повідомлено шляхом направлення копії ухвал на зареєстровану адресу місцезнаходження відповідача.

Водночас ухвали суду отримані відповідачем не були та повернулися до Господарського суду Одеської області з відміткою про повернення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом п. 83 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 (зі змінами), рекомендовані поштові відправлення з позначкою Судова повістка, адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання поштових відправлень, під розпис. У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до суду.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто поштовим відділенням зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 28.01.2019 у справі № 915/1015/16.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Виходячи з вищевикладених положень ГПК України та встановлених обставин щодо порядку викликів і повідомлень відповідачів, суд вважає, що Мале приватне підприємство СМЕРІЧКА є належним чином повідомлено про час та місце судового розгляду, що наділяє суд правом розглядати справу без його участі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Враховуючи ту обставину, що в умовах воєнного стану суди продовжують працювати в штатному режимі, з огляду на необхідність дотримання розумних строків розгляду справи з метою забезпечення доступу до правосуддя, гарантованого державою та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд здійснив розгляд даної справи в межах розумного строку.

З огляду на ненадання відповідачем відзиву, відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

3. Аргументи учасників справи.

3.1. Аргументи Приватного підприємства «ЕВРОТРАНССТРОЙ».

У якості обґрунтування своїх вимог, позивач вказує, що на виконання укладеного між сторонами Договору поставки та на підставі сформованого відповідачем рахунку №4179 від 29.12.2021, позивачем здійснено попередню оплату товару на суму 200 155,20 грн. згідно платіжної інструкції №2435 від 30.12.2021.

Водночас, відповідачем поставку оплаченого Товару в повному обсязі не здійснено, а ПП «ЕВРОТРАНССТРОЙ» товар на суму 118 392,69 грн. не отримало.

Як зазначає позивач, ним вживалися заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення на адресу відповідача претензій. У даних претензіях позивачем, окрім іншого, зазначалося про необхідність повернення суми попередньої оплати товару, за яким поставки відповідачем здійснено не було.

Між тим, як вказує позивач, дані претензії були отримані відповідачем проте залишені без відповіді та виконання.

Відтак, позивач вимушений звернутись до суду з позовом про стягнення боргу в розмірі 118 392,69 грн., а також нарахованих 3 % річних та інфляційних втрат на суму боргу.

3.2. Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕЛЕНА ОПОРА».

ТОВ «ЗЕЛЕНА ОПОРА» своїм правом передбаченим ст. 165 ГПК України, на подання відзиву по суті справи не скористалось, жодних доказів у якості спростування наведених позивачем обставин відповідачем до матеріалів справи не додано.

Згідно положень ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відтак суд вирішує спір який виник між ПП «ЕВРОТРАНССТРОЙ» та ТОВ «ЗЕЛЕНА ОПОРА» за наявними в матеріалах справи доказами.

4. Фактичні обставини встановлені судом.

09.07.2019 між ТОВ «АНДІ ЕЛЕКТРО», як Постачальником, та ПП «ЕВРОТРАНССТРОЙ», як Покупцем, укладено Договір поставки №0907/01, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця Товар, зазначений у Рахунку, який є невід`ємною частиною Договору, а Покупець зобов`язується прийняти Товар і сплатити за нього грошову суму згідно Рахунку, за умовами Договору.

Відповідно до п. 2.1.-2.3. Договору, загальна ціна Товару за даною угодою зазначена у Рахунку під порядковими номерами.

Розрахунки за договором здійснюються у розмірі повної вартості Товару, що підлягає поставці шляхом безготівкового перерахування коштів, зазначених у Рахунку, на поточний рахунок Постачальника, що вказаний у реквізитах Постачальника в цьому Договорі на умовах 100-% передплати, якщо інші умови оплати не обумовлені Сторонами.

Датою сплати за Товар вважається дата зарахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

За пунктами 3.1. 3.5. Договору, Постачальник зобов?язаний передати погоджену кількість та асортимент Товару Покупцю, згідно видаткової накладної.. Передача Товару здійснюється на складі Постачальника, що розташований за аресую: м, Одеса, Київське шосе, будинок 2, або Товар передається Покупцю транспортним перевізником за угодою Сторін та за оформленням відповідних документів.

Право власності та ризик випадкового знищення або ушкодження Товару переходить Покупцю після підписання уповноваженими представниками Сторін видаткових накладних.

Датою поставки Товару вважається дата отримання Товару Покупцем за видатковими накладними.

За наявності Товару на складі Постачальника поставка здійснюється у термін, що не перевищує 3-х днів з дати отримання оплати Постачальником.

За відсутності Товару на складі Постачальника поставка здійснюється у термін, що не перевищує 3-х днів з дати отримання Товару Постачальником на його склад, але не пізніше 14 днів з дати отримання оплати Постачальником, яка доводиться до Покупця на його вимогу засобами електронного зв?язку на електронну адресу, вказується у рахунку-фактурі, листі тощо.

Відповідно до п.4.1. Договору, Постачальник зобов`язується передати Товар у кількості, що зазначається у Рахунку по Договору. Товар постачається згідно із замовленням, що є узгодженим у телефонному режимі. Товар, що привезено на замовлення Покупця, поверненню не підлягає.

Згідно п. 5.1.-5.2. Договору, отримання Товару за кількістю та якістю здійснюється відповідно до умов цього Договору. Якщо при отриманні Товару Покупець виявить невідповідність Товару кількості, асортименту, комплектності та/або комплекту товару, тарі або упаковці Товару умовам Рахунку, то Покупець зобов`язаний сповістити Постачальника про виявлену невідповідність протягом доби, з моменту виявлення.

Як передбачено пунктами 6.1.-6.3. Договору, сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань щодо цього Договору відповідно до діючого законодавства України. За порушення грошових зобов`язань або термінів постачання Товару за цим Договором винна сторона несе відповідальність, згідно діючого Законодавства України, гл. 51 ЦК, ст.ст. 224-226 ГК України. З моменту здійснення поставки Постачальник не несе відповідальності за відхилення асортименту або кількості Товару від узгодженого в специфікації, у випадку прийняття даного Товару Покупцем, про шо свідчить підпис представника Покупця в накладних або Акті прийому-передачі. 6.4. Постачальник несе відповідальність тільки за винне порушення пунктів даного договору без відшкодування збитків і не отриманого прибутку, крім умов, визначених в п.6.2 Договору.

Відповідно до п. 10.1. Договору, він набуває чинності в момент його підписання Сторонами та діє до 31 грудня 2019 року, а в частині виконання Сторонами своїх обов`язків до повного їх виконання.

Згідно з п. 10.2. Договору, умови даного Договору зберігають свою силу протягом всього терміну його дії, а також і у випад х, коли після його підписання законодавством встановлені правила, які погіршують положення Сторін.

Даний Договір підписано представниками ТОВ «АНДІ ЕЛЕКТРО» та ПП «ЕВРОТРАНССТРОЙ», підписи скріплено печатками.

ТОВ «АНДІ ЕЛЕКТРО» сформовано ПП «ЕВРОТРАНССТРОЙ» рахунок за №4179 від 29.12.2021 на загальну суму 200 155,20 грн. (в т.ч. ПДВ 33 359,20 грн.).

30.12.2021 ПП ЕВРОТРАНССТРОЙ» згідно рахунку №4179 від 29.12.2021, здійснено сплату ТОВ «АНДІ ЕЛЕКТРО» 200 155,20 грн., що вбачається з копії платіжної інструкції №2435.

ТОВ «АНДІ ЕЛЕКТРО» на виконання умов Договору, на підставі здійсненої 100 % передплати за рахунком №4179 від 29.12.2021, здійснило поставку товару ПП «ЕВРОТРАНССТРОЙ» на загальну суму 26 873,78 грн., що вбачається з копій наступних видаткових накладних:

- видаткова накладна №Б0003180 від 31.12.2021 на суму 3953,59 грн.;

-видаткова накладна №Б0000091 від 17.01.2022 на суму 3015,15 грн.;

-видаткова накладна №Б0000115 від 19.01.2022 на суму 1079,86 грн.;

- видаткова накладна №Б0000214 від 20.01.2022 на суму 913,82 грн.;

- видаткова накладна №Б0000148 від 24.01.2022 на суму 2671,32 грн.;

- видаткова накладна №Б0000204 від 28.01.2022 на суму 1881,88 грн.;

- видаткова накладна №Б0000205 від 28.01.2022 на суму 5604,72 грн.;

- видаткова накладна №Б0000215 від 31.01.2022 на суму 2292,40 грн.;

- видаткова накладна №Б0000243 від 01.02.2022 на суму 1582,20 грн.;

- видаткова накладна №Б0000250 від 02.02.2022 на суму 623,46 грн.;

- видаткова накладна №Б0000290 від 08.02.2022 на суму 733,57 грн.;

- видаткова накладна №Б0000250 від 02.02.2022 на суму 103,91 грн.;

- видаткова накладна №Б0000314 від 10.02.2022 на суму 2675,88 грн.;

- видаткова накладна №Б0000338 від 11.02.2022 на суму 1208,95 грн.

Вказані видаткові накладні укладені підписані представниками сторін, підписи засвідчені печатками.

Як зазначає ПП «ЕВРОТРАНССТРОЙ» 01.01.2023 відповідачем було здійснено поставку товару на загальну суму 28 254,66 грн., водночас видаткова накладна по даній поставці у позивача відсутня.

Крім того, на підтвердження наявності правовідносин між сторонами, в матеріалах справи наявні копії рахунків на оплату вартості товару, платіжні інструкції про проведення ПП «ЕВРОТРАНССТРОЙ» відповідних оплат та видаткові накладні укладені між сторонами.

Так, відповідно до Акту звірки взаємних розрахунків між ПП «ЕВРОТРАНССТРОЙ» та ТОВ «АНДІ ЕЛЕКТРО», за період з 30.12.2021 по 11.11.2024, всього ПП «ЕВРОТРАНССТРОЙ» було оплачено вартість товару на загальну суму в розмірі 517 442,62 грн. натомість ТОВ «АНДІ ЕЛЕКТРО» було поставлено товар на загальну вартість 378 627,86 грн.

Таким чином, ТОВ «АНДІ ЕЛЕКТРО» не здійснило поставку товару ПП «ЕВРОТРАНССТРОЙ» на загальну суму 118 392,69 грн.

Листом за №119 від 12.07.2024 ПП «ЕВРОТРАНССТРОЙ» зверталося до ТОВ «АНДІ ЕЛЕКТРО» з вимогою щодо розірвання договору, повернення грошових коштів у розмірі 118 392,69 грн., а також з вказувало, що у разі неможливості повернення одразу всієї суми повернути її шляхом здійснення виплат рівними частинами щомісяця до кінця третього кварталу 2024 року.

Вказаний лист було отримано ТОВ «АНДІ ЕЛЕКТРО» 05.08.2024, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак відповіді на вказаний лист не надано, кошти не повернуто.

11.11.2024 ПП «ЕВРОТРАНССТРОЙ» зверталося до ТОВ «АНДІ ЕЛЕКТРО» з претензією за №155 щодо підписання Акту звірки взаємних розрахунків та повернення грошових коштів у розмірі 118 392,69 грн. за непоставлений товар. Вказана претензія була отримана ТОВ «АНДІ ЕЛЕКТРО» 15.11.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Водночас, зазначені претензії ТОВ «АНДІ ЕЛЕКТРО» залишено без відповіді та виконання, у зв`язку з чим ПП «ЕВРОТРАНССТРОЙ» на суму основного боргу відповідача здійснює нарахування інфляційних втрат в розмірі 55 551,05 грн. та 3 % річних в розмірі 10 490,05 грн.

Також, судом було встановлено, що під час розгляду справи Товариство з обмеженою відповідальністю «АНДІ ЕЛЕКТРО» змінило назву юридичної особи на Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЕЛЕНА ОПОРА», а також змінило свою адресу місцезнаходження з 65031, м. Одеса, Київське шосе, буд. 2 на 79007, Львівська обл., місто Львів, вул.Батуринська, будинок 2А.

5. Позиція суду щодо встановлених обставин справи.

На підставі ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів. Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать ст. 174 Господарського кодексу України.

Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту. Загальні положення про договір визначені статям 626-637 ЦК України, а порядок укладення, зміна і розірвання договору статями 638-647, 649, 651-654 ЦК України. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 692 ст. 693 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно п. 2.2. Договору, розрахунки за договором здійснюються у розмірі повної вартості Товару, що підлягає поставці шляхом безготівкового перерахування коштів, зазначених у Рахунку, на поточний рахунок Постачальника, що вказаний у реквізитах Постачальника в цьому Договорі на умовах 100-% передплати, якщо інші умови оплати не обумовлені Сторонами

Так, на виконання п.2.2. Договору, на підставі попередньо сформованого відповідачем рахунку за №4179 від 29.12.2021, позивачем було здійснено попередню оплату товару на суму 200 155,20 грн., згідно платіжної інструкції №2435 від 30.12.2021.

Відповідно до п. 3.4. Договору, за наявності Товару на складі Постачальника поставка здійснюється у термін, що не перевищує 3-х днів з дати отримання оплати Постачальником.

Між тим, за пунктом 3.5. Договору, за відсутності Товару на складі Постачальника поставка здійснюється у термін, що не перевищує 3-х днів з дати отримання Товару Постачальником на його склад, але не пізніше 14 днів з дати отримання оплати Постачальником, яка доводиться до Покупця на його вимогу засобами електронного зв`язку на електронну адресу, вказується у рахунку-фактурі, листі тощо.

Як встановлено судом, на підставі попередньо здійсненої оплати відповідачем було здійснено поставку товару позивачу частково, а саме на лише суму 81 762,51 грн.

Водночас, поставка товару позивачу на суму 118 392,69 грн., ні протягом строків визначених Договором, ні станом на момент ухвалення рішення по даній справі, здійснена відповідачем не була.

Вказане вбачається з наявних в матеріалах справи документів, а також з доводів позивача, які відповідачем, під час розгляду справи, спростовані не були.

Також вказана сума боргу вбачається з Акту звірки взаємних розрахунків між ПП «ЕВРОТРАНССТРОЙ» та ТОВ «АНДІ ЕЛЕКТРО» за період з 30.12.2021 по 11.11.2024, за яким, ПП «ЕВРОТРАНССТРОЙ» всього було оплачено вартість товару на загальну суму в розмірі 517 442,62 грн. натомість ТОВ «АНДІ ЕЛЕКТРО» було поставлено товар на загальну вартість 378 627,86 грн.

Частиною 2 ст. 693 ЦК передбачено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відтак, оскільки відповідач в порушення умов Договору укладеного між сторонами, не здійснив поставку товару на загальну суму 118 392,69 грн., вказану суму грошових коштів, відповідач зобов`язаний був повернути позивачу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 4 глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

У пункті 3 частини третьої статті 1212 ЦК України, визначено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Позивачем, вживалися заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу претензії за №119 від 12.07.2024 та претензії №155 від 11.11.2024, які були отримані ТОВ «АНДІ ЕЛЕКТРО», що було встановлено судом з рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, проте доказів надання відповіді на претензії або їх виконання відповідачем, матеріали справи не містять.

У вказаних претензіях ПП «ЕВРОТРАНССТРОЙ» вказувало про необхідність здійснення розірвання Договору укладеного між сторонами та повернення боргу в розмірі 118 392,69 грн. Також ПП «ЕВРОТРАНССТРОЙ» направляло ТОВ «АНДІ ЕЛЕКТРО» копію вищезазначеного Акту звірки взаємних розрахунків.

У зв`язку з тим, що позивач виконав свої зобов`язання щодо проведення попередньої 100 відсоткової оплати товару, а тому відповідно до ст.538 Цивільного кодексу України, у відповідача виникло зустрічне зобов`язання щодо поставки попередньо оплаченого товару, що останнім виконано не було.

Таким чином, суд доходить про наявність боргу в ТОВ «АНДІ ЕЛЕКТРО» (ТОВ "ЗЕЛЕНА ОПОРА") перед ПП «ЕВРОТРАНССТРОЙ» в розмірі 118 392,69 грн., що є попередньою оплатою товару, який відповідачем поставлено так і не було.

У відповідності до ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Приписами статей 526-527 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Суд вказує, що предметом спору у даній справі є стягнення з покупця (відповідача) лише вартості поставленого постачальником (позивачем) товару, який протягом тривалого часу залишається неоплаченим.

Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У постанові від 09.05.2023 у справі №903/573/22 КГС ВС зазначив, що сама по собі наявність форс-мажорних обставин, зокрема ведення бойових дій на території України, не є безумовною підставою ні для припинення зобов`язань, ні для звільнення від їх виконання. Судом має бути з`ясовано й перевірено причинно-наслідковий зв`язок між такими обставинами і неналежним виконанням зобов`язання у конкретному випадку.

Також Верховний Суд у постанові від 13.09.2023 у справі №910/8741/22, зазначив, що форс-мажор не звільняє сторін договору від виконання зобов`язань і не змінює строків такого виконання, цей інститут спрямований виключно на звільнення сторони від негативних наслідків, а саме від відповідальності за невиконання чи прострочення виконання зобов`язань на період існування форс-мажору.

Згідно з ч. 1 ст. 610, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (пені) (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Згідно з приписами статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 статті 626 ЦК України).

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Разом з тим, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням інфляційних витрат на суму боргу та процентів річних виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов`язання.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також відсотків річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанова Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18).

Здійснивши перевірку наданого до суду розрахунку нарахування 3 % річних в розмірі 10 490,05 грн та інфляційних втрат в розмірі 55 551,05 грн., суд вказує наступне.

Умовами Договору, зокрема п. 3.5. Договору, за відсутності Товару на складі Постачальника поставка здійснюється у термін, що не перевищує 3-х днів з дати отримання Товару Постачальником на його склад, але не пізніше 14 днів з дати отримання оплати Постачальником, яка доводиться до Покупця на його вимогу засобами електронного зв`язку на електронну адресу, вказується у рахунку-фактурі, листі тощо.

Таким чином, суд доходить висновку, що на підставі попередньо проведеної 30.12.2021 позивачем оплати в розмірі 200 155,20 грн., згідно платіжної інструкції за №2435, відповідач повинен був здійснити поставку товару включно до 13.01.2022 (30.12.2021 + 14 днів).

Відтак, зобов`язання з поставки товару за попередньо здійсненою позивачем оплатою за платіжною інструкцією №2435 від 30.12.2021 вважається простроченим з 14.01.2022.

Відтак, суд здійснивши власний розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат на суму основного боргу відповідача - 118 392,69 грн., за період з 14.01.2022 по 26.12.2024, встановив, що розмір 3 % річних які підлягають стягненню становить - 10 480,32 грн., розмір інфляційного нарахування становить 57 986,26 грн.

Однак, оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 237 ГПК України, суд позбавлений можливості виходити за межі позовних вимог, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 10 480,32 грн. та інфляційних втрат в розмірі 55 551,05 грн., тобто в межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

У відповідності до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

З урахуванням встановлених обставин, оскільки ТОВ "ЗЕЛЕНА ОПОРА" не було спростовано позовних вимог ПП «ЕВРОТРАНССТРОЙ» про стягнення боргу в розмірі 118 392,69 грн., а також нарахованих на вказану суму інфляційних втрат, під час розгляду справи судом було встановлено, що такі вимоги є обґрунтованими, такими що відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, суд доходить висновку що такі вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, водночас позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕЛЕНА ОПОРА» (79007, Львівська обл., місто Львів, вул.Батуринська, будинок 2А; ) на користь Приватного підприємства «ЕВРОТРАНССТРОЙ» (68001, Одеська обл., місто Чорноморськ, просп. Миру, буд. 5-Р; ) основний борг в розмірі 118 392/сто вісімнадцять тисяч триста дев`яносто дві/грн 69 коп., інфляційне нарахування в розмірі 55 551/п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят одну/грн 05 коп., 3 % річних у розмірі 10 480/десять тисяч чотириста вісімдесят/грн 32 коп., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422/дві тисячі чотириста двадцять дві/грн 16 коп.

3.В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повне рішення складено 12 травня 2025 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська