РІШЕННЯ

Іменем України

12 травня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/200/25

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Кузьменко Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю АНТОРІС (), вул. Центральна, 17, с. Великий Щимель, Корюківський р-н, Чернігівська обл., 15207;

до відповідача: Приватного підприємства Будпромліс (), вул. Громадська, 47, м. Чернігів, 14037;

про стягнення 226872,35 грн

без виклику представників сторін

Суть спору. Позиції учасників справи, їх заяви і клопотання та процесуальні дії суду щодо розгляду справи.

До Господарського суду Чернігівської області через підсистему "Електронний суд" Товариством з обмеженою відповідальністю АНТОРІС подано позов до Приватного підприємства Будпромліс про стягнення 226872,35 грн заборгованості.

Позовні вимоги позивачем обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано свого зобов`язання по оплаті вартості Товару, отриманого згідно з договором купівлі-продажу № 05/06-2024 від 05.06.2024.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень.

Позивачу ухвала суду від 12.03.2025 була доставлена до його електронного кабінету в ЄСІТС 12.032.2025 о 18:45, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Ухвала суду від 12.03.2025, направлена на адресу відповідача (вул. Громадська, 47, м. Чернігів, 14037) повернулась з відміткою відділення зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

В розумінні статті 242 ГПК України сторони належним чином повідомлені про розгляд справи в суді, про встановлені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив. заперечень.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву у встановлений судом строк, будь-яких інших письмових заяв з приводу заявленого позову відповідачем не надано.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, зважаючи на забезпечену можливість реалізації сторонами своїх процесуальних прав сторони у господарському процесі, у тому числі права на судових захист, рішення приймається за наявними матеріалами справи на підставі частини 9 статті 165, частини 2 статті 178 ГПК України.

Будь-яких інших заяв та клопотань від сторін не надходило.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «АНТОРІС» (надалі ТОВ «АНТОРІС»/Позивач/Продавець) та Приватним підприємством «БУДПРОМЛІС» (надалі - ПП «БУДПРОМЛІС»/Відповідач/Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу за № 05/06-2024 від 05 червня 2024 року (надалі - договір).

За умовами п. 1.1. даного Договору Продавець продав, а Покупець купив на умовах самовивозу пиломатеріали обрізні дубові, надалі по тексту Товар, який визначений сторонами у Специфікації, що є додатком № 1 до цього Договору, де вказано найменування Товару, його якість, кількість, ціна та розмір Товару.

Згідно з пунктами 1.3 - 1.5 Договору найменування, асортимент, кількість та ціна Товару, що є предметом даного Договору, визначаються у накладних, які оформлюються і підписуються Сторонами при прийомі - передачі кожної партії товару. Усі накладні є складовими частинами цього Договору в частині визначення ціни, асортименту, найменування та кількості товару. Партією Товару вважається його кількість, зазначена в одній накладній, що є невід`ємною частиною Договору. Загальний обсяг товару, що продається за даним Договором, визначається протягом строку дії Договору з урахуванням кількості та асортименту Товару з всіма переданими відповідно до умов цього Договору окремими партіями товару.

Відповідно до п. 3.1. Договору ціни на товар визначаються за домовленістю Сторін, і формуються в національній валюті України та зазначаються в накладних.

Ціна товару, що постачається за цим договором, встановлюється за один щільний куб.м. на умовах завантаження автомобіля на складі Продавця згідно Додатку № 1 до даного Договору.

Загальна сума Договору складається із сум, зазначених в накладних, поставлених на підставі даного Договору (п.п. 3.2, 3.4. Договору).

Розділ 4 Договору визначає строки, умови поставки та найменування Товару.

Так, початок поставки червень 2024 року, завершення поставки грудень 2024 року, з правом пролонгування Договору за обсягом і термінами. Зміна термінів та обсягів поставки оформлюється доповненням до даного Договору. Договір діє до виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до пунктів 4.2. 4.4. Договору об`єм і строки поставки Покупцю кожної машинної Партії Товару узгоджуються сторонами в Додатку № 1, який є невід`ємною частиною даного Договору.

Доставка товару на підставі даного Договору здійснюється силами, засобами та за рахунок Покупця.

Про готовність до відвантаження чергової машинної партії Товару Продавець повідомляє Покупця по телефону за 3 дні до запланованого відвантаження.

Відповідно до п. 5.1. Договору, оплата за відповідну машину партію Товару здійснюється Покупцем в національній валюті (гривні) шляхом банківського переказу на розрахунковий рахунок Продавця.

Оплата за Товар здійснюється у розмірі 100% передоплати від загальної вартості машинної партії Товару протягом двох банківських днів після отримання по факсу рахунку-фактури (п. 5.3. Договору).

Момент виконання Покупцем своїх зобов`язань по здійсненню розрахунків за Товар є дата зарахування відповідної суми на банківський рахунок Продавця або (за домовленістю) дата внесення готівки до каси продавця. (п. 5.4. Договору)

Відповідно до п. 10.1. Договору Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2024 року і може бути пролонговано.

05 червня 2024 року сторони уклали Специфікацію № 05/06-2024 від 05 червня 2024 року до даного Договору, в якій визначили асортимент та ціну товару.

Відповідно до Специфікації до Договору Продавець продає, а Покупець купляє наступний Товар: найменування Товару - Пиломатеріали обрізні, порода дуб, товщина (мм) - 20-55, ширина (мм) - 100-500, довжина (мм) - 2000/2600, ціна 1м3 з ПДВ - 25001,15.

Продавцем було виконано взяті на себе зобов`язання та поставлено Товар. Відповідно до накладної № 10 від 10 червня 2024 року ПП «Будпромліс» отримало пиломатеріал обрізний дубовий 29/53ммх190-480х2000/2600мм в кількості 19,474 метрів кубічних на загальну суму 486 872, 35 грн з ПДВ. Видаткова накладна підписана повноважними представниками Сторін.

ТОВ «Анторіс» виставлено рахунок № 11 від 10 червня 2024 року на загальну суму 486 872,35 грн з ПДВ.

Сторонами складено Пакувальний лист до Рахунку на оплату № 11 від 10.06.2024 року та видаткової накладної № 10 від 10.06.2024 року по вищезазначеному Договору. Відповідно до пакувального листа пиломатеріал обрізний дубовий відповідної товщини, ширини та довжини загальною кількістю 547 шт. складено в 12 пачок, загальний об`єм складає 19,474 метри кубічні. Пакувальний лист підписано Сторонами.

Сторонами складено товарно - транспортну накладну № 10/02 від 02 липня 2024 року щодо відпуску товару на автомобільний транспорт Покупця. Відповідно до даної товарно-транспортної накладної автомобільний перевізник ФОП Симончук Олександр Іванович здійснив перевезення вищезазначеного товару.

Вантажовідправник - ТОВ «АНТОРІС», Вантажоодержувач - ПП «Будпромліс».

На виконання умов Договору ПП «Будпромліс» здійснило часткову оплату на користь ТОВ «Анторіс» за рахунком № 11 від 10.06.2024 року, а саме: 12 червня 2024 року - в сумі 60 000 грн; 22 липня 2024 року - в сумі 200 000 грн.

Вказані обставини підтверджується банківськими виписками з рахунку ТОВ «Анторіс» в період за 12 червня 2024 року та 22 липня 2024 року відповідно.

Решту суми вартості поставленої партії Товару за твердженням позивача ПП «Будпромліс» не сплатив, у зв`язку з чим заборгованість відповідача за отриманий товар становить 226 872,35 грн.

Позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань по договору.

Нормативно-правове обґрунтування, оцінка доказів та висновки суду.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України (далі ГК України) визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі статтею 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями (ч. 1 ст. 179 ГК України).

Отже, між сторонами цієї справи внаслідок укладення 05.06.2024 Договору купівлі-продажу № 05/06-2024 виникли господарсько-договірні зобов`язання.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (статті 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (стаття 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 ЦК України).

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони відповідно до статті 6 цього Кодексу є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Суд при вирішенні спору враховує, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу, а правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір купівлі-продажу.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві ціну проданого товару.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Як встановлено судом, на виконання умов Договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 486872,35 грн, що підтверджується видатковою накладною № 10 від 10.06.2024, пакувальним листом до Рахунку на оплату № 11 від 10.06.2024 та товарно-транспортною накладною № 10/02 від 02.07.2024.

З урахуванням умов Договору строк оплати становить до 12.06.2024.

Відповідач частково оплатив вартість Товару на суму 260 000,00 грн, зокрема, 60000,00 грн сплачено 12.06.2024, 200000 грн 22.07.2024.

Станом на день ухвалення рішення судом заборгованість відповідача склала 226872,35 грн.

Наявність спірної заборгованості відповідач в ході розгляду справи не спростував, доказів її оплати до матеріалів справи не надав.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач здійснив оплату вартості товару не у повному обсязі, доказів сплати 226 872,35 грн боргу матеріали справи не містять, з огляду на що вимоги позивача про стягнення 226 872,35 грн підтверджуються матеріалами справи і є правомірними.

Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписами п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

З урахуванням встановлених обставин справи, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Анторіс підлягають задоволенню у повному обсязі і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 226 872,35 грн боргу.

Розподіл судових витрат.

Згідно з пунктом 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду задоволення позову у повному обсязі, судовий збір в сумі 2722,47 грн покладається на відповідача.

При цьому суд зазначає таке.

Позивачем при зверненні до суду сплачено 3403,09 грн судового збору.

Позов Товариством з обмеженою відповідальністю «АНТОРІС» подано через підсистему "Електронний суд".

Законом України від 26.05.2021 №2147а-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" включено частину третю, відповідно до якої при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (підпункт "б" підпункту 1 пункту 17 § 1 розділу 4).

Відповідно до правового висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №916/228/22 особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням підсистеми "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір". При цьому надані Державною судовою адміністрацією України в листі від 29.10.2021 №10-19326/21 та Вищою радою правосуддя в листі від 30.11.2021 №28581/0/9-21 роз`яснення щодо того, що вказана норма (ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір") не набрала чинності у порядку, встановленому Законом, не змінюють установленого порядку та умов набрання чинності нормативно-правовим актом.

Отже, з урахуванням зазначених положень та висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 16.11.2022 у справі №916/228/22, а також з огляду на обставини подання позивачем позову через підсистему "Електронний суд", розмір судового збору, який підлягав сплаті за звернення до суду становить 2722,47 грн (3403,09 грн х 0,8), який і розподілений судом за результатами розгляду даної справи.

У зв`язку зі сплатою позивачем при зверненні до суду судового збору у більшому розмірі, ніж встановлено законом, він не позбавлений права звернутися до суду з клопотанням про повернення надлишково сплаченого судового збору в сумі 680,62 грн в порядку, передбаченому ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд відзначає таке.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з частиною 2 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 20000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 30 вказаного вище Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частин 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 ГПК України).

06.02.2025 між Адвокатом Савостою Олексієм Леонідовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Анторіс» укладено договір про надання правничої допомоги № 1/2025 (далі Договір 1/2025).

Відповідно до умов Договору № 1/2025:

п. 1.1. Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов2язаний оплатити замовлення у порядку та строки, обумовлені сторонами.

п. 1.2. Адвокат, відповідно до узгоджених сторонами доручень, зокрема, представляє інтереси Клієнта у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Анторіс» до Приватного підприємства «Будпромліс» про стягнення заборгованості.

п. 3.1. За правничу допомогу, передбачену п. 1.2. Договору Клієнт сплачує Адвокату винагороду (гонорар) після закінчення розгляду справи. Розмір винагороди визначається додатково за окремою угодою сторін та фіксується в акті виконаних робіт.

п. 4.1. Розмір оплати праці Адвоката при наданні правничої допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами.

п. 4.2. Оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на особистий рахунок Адвоката або за домовленістю, готівкою відповідно до прибуткового касового ордеру Типова форма № КО-1.

06.02.2025 між Адвокатом Савостою Олексієм Леонідовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Анторіс» укладено додаткову угоду № 1 договору про надання правничої допомоги № 1/2025, відповідно до умов якої сторони обумовили, що обсяг правової допомоги, погоджений Сторонами, охоплює наступні послуги:

- вивчення документації Клієнта щодо правовідносин з ПП «Будпромліс» - вартість 3000 грн;

- складання позовної заяви вартість 5000 грн;

- представництво Клієнта в суді першої інстанції (участь у судових засіданнях) протягом всього розгляду справи вартість 12000 грн.

06.02.2025 Адвокатом виставлено рахунок на сплату 20000 грн.

Платіжною інструкцією № 2509 від 10.02.2025 ТОВ «Анторіс» сплатило Адвокату 20000 грн за послуги з надання правничої допомоги.

Отже, матеріалами справи підтверджується факт понесення позивачем витрат на правничу допомоги в сумі 20 000,00 грн.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З аналізу наведених норм можна зробити висновок, що питання про стягнення/визначення/розподіл судових витрат є складовою судового процесу - правом сторони на користь якої ухвалено судове рішення відшкодувати свої судові витрати.

Наведені норми процесуального закону визначають загальний порядок розподілу судових витрат між сторонами у справі та іншими учасниками справи, що ґрунтується на принципі обов`язковості відшкодування судових витрат особи, на користь якої ухвалено судове рішення, за рахунок іншої особи, яка в цьому спорі виступає її опонентом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

За змістом частини четвертої статті 126 ГПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК).

У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Разом з тим у частині п`ятій статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правничу допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Як встановлено судом, правнича допомога Товариству з обмеженою відповідальністю «Анторіс» при розгляді справи № 927/200/25 надана Адвокатом Савостою О.Л.

Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 06.02.2025 до Договору про надання правничої допомоги № 1/2025 між сторонами обумовлені наступні види правничої допомоги: вивчення документації Клієнта щодо правовідносин з ПП «Будпромліс», складення позовної заяви та представництво Клієнта в суді (участь у судових засіданнях) протягом всього розгляду справи.

Як зазначено вище, ухвалою від 12.03.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, без проведення судового засідання.

У прохальній частині позовної заяви позивачем заявлялось клопотання про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 12.03.2025, з урахуванням положень статей 12, 247 ГПК України у задоволенні клопотання позивача відмовлено.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження ані від позивача, ані від Адвоката до суду не надходило.

Отже, з огляду на те, що розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) сторін, без проведення судового засідання, суд не вбачає підстав для покладення на відповідача витрат на правничу допомогу у вигляді представництва позивача суді першої інстанції (участь в судових засіданнях) протягом всього розгляду справи в сумі 12000 грн.

Варто також зауважити, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов, у зв`язку з чим правова допомога Товариству з обмеженою відповідальністю «Анторіс» зводилась до складання позову та подання його до суду, і відповідно не потребувала виконання адвокатом додаткових робіт (наприклад, подання відповіді на відзив, пояснень тощо).

Відтак, беручи до уваги характер та обсяг наданих адвокатом позивача послуг, виходячи з принципу розумності та справедливості, з урахуванням встановлених обставин справи, відшкодуванню за рахунок відповідача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн (зокрема, 3000 грн - за вивчення документації Клієнта щодо правовідносин з ПП «Будпромліс», 5000 грн - за складення позовної заяви).

Витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12000 грн покладаються на позивача як недоведені і безпідставні.

Керуючись статтями 129, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства Будпромліс (, вул. Громадська,47, м. Чернігів, 14037) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АНТОРІС (, вул. Центральна, 17, с. Великий Щимель, Корюківський р-н, Чернігівська обл., 15207) борг в сумі 226 872,35 грн, судовий збір в сумі 2722,47 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно зі статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України подається безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Т.О.Кузьменко