номер провадження справи 16/7/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2025 Справа №908/2010/23 ( 908/325/25)

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ніколаєнка Романа Анатолійовича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи №908/2010/23(908/325/25)

за позовом Приватного підприємства «Оптвинторг» (вул.Незалежної України, 45-Б, м.Запоріжжя, 69037, ), від імені якого діє ліквідатор арбітражний керуючий Надтока Олена Володимирівна (вул.Тернопільська, 27, м.Дніпро, 49106)

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Кортева Кроп Україна» (вул.Сагайдачного Петра, 1, м.Київ, 04070, ), колишнє найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дюпон Україна»

про стягнення 224 298,69 грн безпідставно набутих коштів

в межах справи № 908/2010/23 про банкрутство Приватного підприємства «Оптвинторг» (вул.Незалежної України, 45-Б, м.Запоріжжя, 69037, )

Кредитори:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Кортева Кроп Україна» (вул.Сагайдачного Петра, 1, м.Київ, 04070, )»

2. Товариство з обмеженою відповідальністю Перлина Бурнасу (вул.Шевченка, 37, с.Базар`янка, Татарбунарський район, Одеська область, 68162; )

3. Приватне акціонерне товариство Сільськогосподарське підприємство Чорноморська перлина (вул.Шевченко, 37, с.Базар`янка, Татарбунарський район, Одеська область, 68162; )

4. Приватне акціонерне товариство Запоріжхімбудоптторг (вул.Гребельна, буд.5, м.Запоріжжя, 69096; )

5. Головне управління ДПС у Запорізькій області як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (пр.Соборний, буд.166, м.Запоріжжя, 69107, код ЄДРПОУ ВП 44118663)

Ліквідатор арбітражний керуючий Надтока Олена Володимирівна (вул.Тернопільська, 27, м.Дніпро, 49106)

УСТАНОВИВ:

Ухвалою від 04.07.2023 Господарський суд Запорізької області відкрив провадження у справі № 908/2010/23 про банкрутство боржника Приватного підприємства Оптвинторг (); ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів; ввів процедуру розпорядження майном боржника.

Постановою від 27.08.2024 у справі № 908/2010/23 Господарський суд Запорізької області визнав боржника - Приватне підприємство Оптвинторг банкрутом та відкрив ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначив арбітражного керуючого Надтоку Олену Володимирівну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №1933 від 18.12.2019).

В межах вказаної справи суд отримав позовну заяву Приватного підприємства «Оптвинторг», від імені якого діє ліквідатор Надтока О.В., про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Кортева Кроп Україна» 224 298,69 грн безпідставно набутих коштів.

За положеннями ч.6 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

Згідно ч.1 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до ч.2 ст.7 КУзПБ господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику….

За результатами автоматизованого розподілу, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.02.2025 розгляд справи (єдиний унікальний номер 908/325/25) за зазначеним позовом визначено судді Ніколаєнку Р.А., в провадженні якого перебуває справа № 908/2010/23 про банкрутство ПП «Оптвинторг».

За загальним правилом, визначеним у ч.2 (абз.4) ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

З урахуванням наведених обставин та правових норм, ухвалою від 11.02.2025 позовну заяву ПП «Оптвинторг» суд прийняв до розгляду в межах справи № 908/2010/23 про банкрутство ПП «Оптвинторг» та відкрив провадження у справі № 908/2010/23(908/325/25) за позовом, визначив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства, розгляд справи по суті ухвалив розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Нормативними підставами позову Позивач - ПП «Оптвинторг», від імені якого діє ліквідатор арбітражний керуючий Надтока О.В., визначив положення ст.1212 Цивільного кодексу України. Позивач пояснив, що у підставу вимог ініціюючого кредитора у справі про банкрутство ПП «Оптвинторг» ТОВ «Кортева Кроп Україна» (колишнє найменування ТОВ «Дюпон Україна») покладена заборгованість, яка виникла на підставі Договору поставки №ОД-127 від 23.04.2019, укладеного між ПП «Бізон-Тех 2006» та ТОВ «ВКФ «Азовоптторг», зобов`язання щодо сплати якої перейшло до ПП «Оптвинторг» на підставі Договору про заміну боржника в зобов`язанні № 1/ОД-127 від 01.03.2021, укладеного між ПП «Бізон-Тех 2006» (кредитор), ТОВ «ВКФ «Азовоптторг» (первісний боржник) та ПП «Оптвинторг» (боржник), а надалі право вимоги до ПП «Оптвинторг» за цим боргом виникло у ТОВ «Кортева Кроп Україна» на підставі Договору про заміну кредитора в зобов`язанні № 1/ОД-127 від 01.07.2021, укладеного між ПП «Бізон-Тех 2006» (первісний кредитор), ТОВ «Кортева Кроп Україна» (новий кредитор) та ПП «Оптвинторг» (боржник). У зв`язку з несплатою ПП «Оптвинторг» заборгованості ТОВ «Кортева Кроп Україна» звернулось з позовом до суду, за наслідками розгляду справи №908/163/22 Господарський суд Запорізької області 10.03.2022 затвердив мирову угоду між ТОВ «Кортева Кроп Україна» та ПП «Оптвинторг», в рамках якої останнє взяло на себе зобов`язання повністю сплатити ТОВ «Кортева Кроп Україна» заборгованість за Договором № 1/ОД-127 від 01.03.2021 в розмірі 2 834 875,05 грн з урахуванням розрахованих ТОВ «Кортева Кроп Україна» штрафних санкцій, річних та інфляційних втрат. У зв`язку з невиконанням ПП «Оптвинторг» умов мирової угоди, ТОВ «Кортева Кроп Україна» звернулось до органу ДВС, а також до приватного виконавця, в рамках виконавчих проваджень з ПП «Оптвинторг» було стягнуто 224 298,69 грн. Водночас, рішенням Господарського суду Запорізької області від 02.10.2024 справі №908/2010/23(908/1852/24) було задоволено позов ТОВ «Перлина Бурнасу» та визнано недійсним Договір про заміну боржника в зобов`язанні № 1/ОД-127 від 01.03.2021, укладений між ПП «Оптвинторг», ТОВ «ВКФ «Азовоптторг» та ПП «Бізон-Тех 2006», внаслідок чого зазначені стягнуті кошти підлягають поверненню, як набуті ТОВ «Кортева Кроп Україна» безпідставно.

Відповідач ТОВ «Кортева Кроп Україна» у поданому відзиві на позов (б/н від 25.02.2025) проти заявлених вимог заперечив, зазначивши, що підставою для стягнення коштів з ПП «Оптвинторг» був виконавчий документ мирова угода, затверджена ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.03.2022 у справі №908/163/22, яка наразі не скасована, що свідчить про законність підстав стягнення з Позивача на користь Відповідача коштів. Відповідач наголосив, що оскільки мирова угода не скасована, то належна підстава для стягнення з Відповідача коштів існувала на момент стягнення та існує досі, тобто підстава для стягнення коштів не відпала, що виключає застосування до спірних правовідносин положень ст.1212 ЦК України. Крім того, Відповідач звертає увагу, що ПП «Оптвинторг» повністю та добровільно визнало заборгованість та зобов`язалося сплатити заборгованість в обумовлені мировою угодою строки, а наразі всупереч своєї попередньої поведінки звернулося з позовом до суду та просить стягнуті кошти, з огляду на що Відповідач вважає, що при розгляді справи має бути врахована концепція доктрини заборони суперечливої поведінки для третьої особи (venire contra factum proprium) в практиці Європейського суду з прав людини, яка застосовується Верховним Судом (як джерело права) та яка в цивільному праві передбачає добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) та заборону суперечливої поведінки як певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Позивач у відповіді на відзив (б/н від 01.03.2025) наполягає, що у зв`язку з визнанням недійсним договору № 1/ОД-127 від 01.03.2021, який був одним з юридичних фактів в послідовному ланцюгу юридичного складу та на підставі якого здійснювалось списання грошових коштів органами з примусового виконання судових рішень, цей договір не спричинив жодних юридичних наслідків, а тому списання здійснювалось безпідставно, як власне безпідставно й було набуто грошові кошти внаслідок такого списання. І зважаючи на те, що виконання (хоча й у вигляді примусового списання грошових коштів) договору здійснювалось лише однією стороною ПП «Оптвинторг», то в силу положень ст. 1212 Цивільного кодексу України, майно (грошові кошти), набуте за договором, який визнано судом недійсним, є таким, що набуто без достатньої правової підстави, а тому підлягає поверненню на користь ПП «Оптвинторг».

Відповідач, у свою, чергу, подав заперечення на відповідь на відзив (б/н від 05.03.2025), де наполягає на застосуванні доктрини venire contra factum proprium, оскільки Позивач подав позов всупереч своїй попередній поведінці та наголошує, що підстава для стягнення коштів не відпала, що виключає застосування до спірних відносин положень ст.1212 ЦК України.

Вивчивши матеріали справи, надавши оцінку фактичним обставинам справи та правову кваліфікацію спірним відносинам, суд дійшов висновків про наявність підстав для задоволення позову.

Зауважується, що розглядаючи позов в межах справи про банкрутство, суд в провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника не обмежується дослідженням доказів, наданих заявником та іншими учасниками провадження (матеріали позовного провадження), та в силу особливостей природи банкрутства надає оцінку заявленим вимогам з урахуванням дослідження усієї сукупності доказів, в тому рахунку і тих, що містяться в матеріалах справи про банкрутство боржника.

Такий підхід підкріплюється сформованою практикою Верховного Суду (наприклад, постанови від 28.01.2021 у справі № 910/17743/18, від 16.06.2022 у справі № 905/813/20)

Матеріалами справи про банкрутство ПП «Оптвинторг» підтверджуються такі обставини.

23.04.2019 між Приватним підприємством «Бізон-тех 2006», як Постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Азовоптторг», як Покупцем, був укладений Договір поставки № ОД-127 (далі - Договір поставки № ОД-127), згідно з п.1.1 якого у порядку, строки та на умовах, визначених цим Договором і специфікаціями до нього, Постачальник зобов`язується поставляти та передавати у власність Покупця насіння для сівби, мінеральні добрива, пестициди в препаративних формах, що є засобами захисту рослин, регулятори росту рослин і мікродобрива (товар), а Покупець зобов`язується приймати цей товар й оплачувати його.

На виконання умов Договору поставки № ОД-127 Постачальник передав, а Покупець прийняв товар згідно з специфікаціями на загальну суму 6 787 699,86 грн, проте в порушення положень Договору поставки № ОД-127 ТОВ «ВКФ «Азовоптторг» зобов`язання по сплаті за товар виконувало лише частково, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість з оплати за отриманий товар в розмірі 2 585 256,35 грн.

01.03.2021 між ТОВ «ВКФ «Азовоптторг», як Первісним боржником, ПП «Оптвинторг», як Новим боржником, та ПП «Бізон-тех 2006», як Кредитором, укладено Договір № 1/ОД-127 про заміну боржника в зобов`язанні (далі Договір про заміну боржника в зобов`язанні № 1/ОД-127), відповідно до пункту 1 якого сторони цього Договору підтвердили, що в результаті поставки Кредитором Первісному боржникові товару за укладеним між ними Договором поставки № ОД -127 від 23.04.2019 (Основний договір), грошове зобов`язання (заборгованість) Первісного боржника перед Кредитором становить 2 585 256,35 грн, що є непроіндексованим основним боргом, а згідно з пунктом 2 цього Договору Первісний боржник перевів на Нового боржника основний борг, що вказаний в пункті 1 даного Договору, а саме - у сумі 2 585 256,35 грн, а Новий боржник прийняв на себе обов`язок зі сплати боргу Первісного боржника за Основним договором і став у сумі 2 585 256,35 грн зобов`язаним перед Кредитором на тих же умовах, що і Первісний боржник.

ПП «Оптвинторг» сплатило за цим Договором № 1/ОД-127 про заміну боржника в зобов`язанні 710 000,00 грн, залишок заборгованості склав 1 875 256,35 грн, про що між ПП «Бізон-тех 2006» та ПП «Оптвинторг» було підписано акт звірки станом на 15.06.2021.

01.07.2021 між ПП «Бізон-тех 2006», як Первісним кредитором, ТОВ «Кортева Кроп Україна» (яке на той час мало найменування ТОВ «Дюпон Україна»), як Новим кредитором, та ПП «Оптвинторг», як Боржником, укладено Договір № 1/ОД-127 про заміну кредитора в зобов`язанні (далі Договір про заміну кредитора в зобов`язанні № 1/ОД-127), відповідно до п. 1.1 якого Первісний кредитор передав Новому кредитору всі свої права та вимоги за Основним договором, а Новий кредитор прийняв їх, у т.ч. Первісний кредитор відступив, а Новий кредитор набув право вимоги на отримання від Боржника коштів у сумі 1 875 256,35 грн, що є основним боргом за товар, поставлений Первісним кредитором (як постачальником) на користь ТОВ «ВКФ «Азовоптторг» (покупець і первісний боржник) за укладеним між ними Договором поставки № ОД-127 від 23.04.2019 27.10.2021 (Основний договір).

У відповідності до п.1.3 щойно зазначеного Договору про заміну кредитора у зобов`язанні № 1/ОД-127 від 01.07.2021 до Нового кредитора (ТОВ «Кортева Кроп Україна») перейшли всі права та вимоги Первісного кредитора (ПП «Бізон-тех 2006») за Основним договором, у т.ч. Новий кредитор отримав право замість Первісного кредитора вимагати від Боржника сплати на свою користь основного боргу, суми індексації ціни товару, штрафних санкцій (неустойки), процентів (відсотків) та інфляційних втрат за весь період прострочення Боржника (враховуючи строк, що минув до укладання цього Договору), а також отримав право на звернення до суду з позовом до Боржника в разі невиконання ним Основного договору на користь Нового кредитора. До Нового кредитора також переходять усі права та вимоги Первісного кредитора, у разі їх наявності, у зобов`язаннях, що забезпечують виконання Боржником зобов`язань за Основним договором.

27.10.2021 ТОВ «Кортева Кроп Україна» додатково направило на адресу ПП «Оптвинторг» повідомлення № 1/27-ю про заміну кредитора у зобов`язанні з вимогою сплатити заборгованість в тому числі за Договором поставки № ОД-127.

Відповідно до пункту 7.1.3 Договору поставки № ОД-127, за прострочення виконання грошових зобов`язань за цим Договором, зокрема, понад 40 (сорок) календарних днів Покупець сплачує Постачальнику штраф в розмірі 20 (двадцяти) % від суми грошового зобов`язання, простроченої понад 40 (сорок) календарних днів.

Пунктом 7.2.3 Договору поставки передбачено, що в разі прострочення грошових зобов`язань за цим Договором Покупець замість трьох процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, зобов`язується сплатити Постачальнику сорок вісім процентів річних від простроченої суми за весь час її прострочення.

ТОВ «Кортева Кроп Україна» розрахувало суми нарахувань та санкцій, що передбачені Договором поставки № ОД-127, та направило на адресу ПП «Оптвинторг» претензію від 21.12.2021 з вимогою сплатити суму 2 834 875,05 грн, що складається з 1 875 256,35 грн основного боргу за Договором поставки, 375 051,27 грн штрафу, 527 743,38 грн річних та 56 824,05 грн втрат від інфляції.

Не отримавши задоволення, ТОВ «Кортева Кроп Україна» звернулося з позовом до господарського суду про стягнення з ПП «Оптвинторг» 2 834 875,05 грн, ухвалою від 25.01.2022 Господарський суд Запорізької області відкрив провадження у справі № 908/163/22 за цим позовом.

За результатами розгляду справи № 908/163/22 Господарський суд Запорізької області постановив ухвалу від 10.03.2022, якою затвердив укладену в рамках справи мирову угоду між ТОВ «Кортева Кроп Україна», яке на той час мало найменування ТОВ «Дюпон Україна», та ПП «Оптвинторг» на наступних умовах її виконання:

« 1. Предметом цієї мирової угоди є досягнення Сторонами згоди, щодо погашення заборгованості Приватного підприємства ОПТВИНТОРГ перед Товариством з обмеженою відповідальністю ДЮПОН УКРАЇНА за Договором поставки № ОД-127 від 23.04.2019 року, що є предметом спору у справі № 908/163/22;

2. Сторони визнають, що загальна заборгованість Приватного підприємства ОПТВИНТОРГ перед Товариством з обмеженою відповідальністю ДЮПОН УКРАЇНА за Договором поставки № ОД-127 від 23.04.2019 року становить 2 834 875 (два мільйони вісімсот тридцять чотири тисячі вісімсот сімдесят п`ять) гривень 05 копійок та складається з:

Основний борг: 1 875 256 (один мільйон вісімсот сімдесят п`ять тисяч двісті п`ятдесят шість) гривень 35 копійок.

Штрафні санкції: 959 618 (дев`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот вісімнадцять) гривень 70 копійок, а саме:

- 375 051,27 грн (штраф);

- 527 743,38 грн (48% річних);

- 56 824,05 грн (інфляційні втрати).

3. Сторони погоджують, що Приватне підприємство ОПТВИНТОРГ визнає свої зобов`язання по оплаті перед Товариством з обмеженою відповідальністю ДЮПОН УКРАЇНА судових витрат в розмірі 50% суми судового збору за подання позовної заяви в розмірі 21 261 (двадцять одна тисяча двісті шістдесят одна) гривня 57 копійок та витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 43 200 (сорок гри тисячі двісті) гривень 00 копійок.

4. Приватне підприємство ОПТВИНТОРГ зобов`язується та гарантує оплату Товариству з обмеженою відповідальністю ДЮПОН УКРАЇНА сум основного боргу та судових витрат, зазначених в пунктах 2 та 3 даної Мирової угоди в загальному розмірі 1 939 717,92 гривень, шляхом перерахування черговими платежами у строки, згідно наступного графіку:

суму боргу в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок оплатити до 28 лютого 2022 року;

суму боргу в розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок оплатити до 15 березня 2022 року;

суму боргу в розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок оплатити до 15 квітня 2022 року;

суму боргу в розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривань 00 копійок оплатити до 15 травня 2022 року;

суму боргу в розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок оплатити до 15 червня 2022 року;

суму боргу в розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок оплатити до 15 липня 2022 року;

суму боргу в розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок оплатити до 15 серпня 2022 року;

суму боргу в розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок оплатити до 15 вересня 2022 року;

суму боргу в розмірі 89 717 (вісімдесят дев`ять тисяч сімсот сімнадцять) гривень 92 копійки оплатити до 15 жовтня 2022 року,

на банківський рахунок ТОВ ДЮПОН УКРАЇНА за наступними реквізитами:

Номер рахунку НОМЕР_1

Отримувач ТОВ ДЮПОН УКРАЇНА

ЄДРПОУ/ІПН 33404879.

5. Сторони погоджують, що у разі належного та повного виконання Приватним підприємством ОПТВИНТОРГ умов викладених в п. 4 даної Мирової угоди, з моменту останнього платежу, Товариство з обмеженою відповідальністю ДЮПОН УКРАЇНА зобов`язується дисконтувати заборгованість в частині штрафних санкцій, вказану в п. 2 цього Договору, з урахуванням усіх можливих знижок, та кінцева сума штрафних санкцій, що підлягатиме до сплати на банківський рахунок ТОВ ДЮПОН УКРАЇНА становитиме 1 гривня.

6. Неналежним виконанням цієї мирової угоди вважатиметься несплата Приватним підприємством ОПТВИНТОРГ навіть одного платежу в строки, визначені в п. 4 Мирової угоди. Водночас, Приватне підприємство ОПТВИНТОРГ має право достроково виконати умови даної Мирової угоди.

7. Сторони погоджують, що у разі неналежного виконання Приватним підприємством ОПТВИНТОРГ умов викладених в п. 4 даної Мирової угоди, в тому числі порушенні строків оплати, Товариство з обмеженою відповідальністю ДЮПОН УКРАЇНА має право примусово стягнути заборгованість з ПП ОПТВИНТОРГ, визначену в п. 2 даної Мирової угоди у повному розмірі, з урахуванням фактично сплачених ПП ОПТВИНТОРГ коштів на рахунок ТОВ ДЮПОН УКРАЇНА, шляхом пред`явлення ухвали про затвердження мирової угоди (яка є виконавчим документом) до органів примусового виконання рішень, в порядку визначеному законом.».

Внаслідок невиконання ПП «Оптвинторг» мирової угоди в добровільному порядку ТОВ «Кортева Кроп Україна» звернулося із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 10.03.2022 у справі №908/163/22 та стягнення 2 834 875,05 грн до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

29.06.2022 постановою Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області відкрито виконавче провадження № 69303319 про примусове виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 10.03.2022 у справі №908/163/22.

В ході виконавчого провадження № 69303319 було стягнуто та перераховано на банківський рахунок стягувача (ТОВ «Кортева Кроп Україна») 217 756,91 грн, що підтверджується довідкою АТ «Сітібанк» № 230530/0401-1 від 12.06.2023.

03.02.2023 постановою Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області повернуто виконавчий документ (ухвалу суду) стягувачу (ТОВ «Кортева Кроп Україна») без виконання.

ТОВ «Кортева Кроп Україна» звернулося до приватного виконавця.

09.02.2023 постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. відкрито виконавче провадження № 70990409 про примусове виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 10.03.2022 у справі №908/163/22.

В ході виконавчого провадження № 70990409 приватним виконавцем було стягнуто та перераховано на банківський рахунок стягувача (ТОВ «Кортева Кроп Україна») 6541,78 грн, що підтверджується тією ж довідкою АТ «Сітібанк».

Таким чином, загальна сума, яка примусово стягнута з ПП «Оптвинторг» на користь ТОВ «Кортева Кроп Україна» в межах виконавчих проваджень, становить 224 298,69 грн.

Враховуючи часткове стягнення, залишок заборгованості ПП «Оптвинторг» перед ТОВ «Кортева Кроп Україна» у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору поставки № ОД-127 та Договору про заміну боржника в зобов`язанні № ОД-127 з урахуванням Договору про заміну кредитора в зобов`язанні № 1/ОД-127 склав 2 610 576,36 грн, з яких 150 752,58 грн штрафні санкції, і грошові вимоги за цією заборгованістю, поряд з іншими, були покладені ТОВ «Кортева Кроп Україна» у підставу ініціювання відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство ПП «Оптвинторг», ці вимоги визнав Господарський суд Запорізької області ухвалою від 04.07.2023 у справі № 908/2010/23, якою відкрив провадження у справі про банкрутство ПП «Оптвинторг».

Разом з тим надалі під час здійснення провадження у справі про банкрутство ПП «Оптвинторг» один з кредиторів у цій справі ТОВ «Перлина Бурнасу» звернувся до суду з позовом, яким просив визнати недійсним Договір № 1/ОД-127 про заміну боржника в зобов`язанні від 01.03.2021, який укладений між ТОВ «ВКФ «Азовоптторг» - Первісним боржником, ТОВ «Оптвинторг» - Новим боржником та ПП «Бізон-тех 2006».

За зазначеним позовом Господарський суд Запорізької області в межах справи про банкрутство ПП «Оптвинторг» вирішив спір у справі №908/2010/23(908/1852/24).

Рішенням від 02.10.2024 у справі №908/2010/23(908/1852/24) позов ТОВ «Перлина Бурнасу» суд задовольнив та визнав недійсним Договір № 1/ОД-127 від 01.03.2021 про заміну боржника в зобов`язанні, укладений між Приватним підприємством Оптвинторг (), Товариством з обмеженою відповідальністю ВКФ Азовоптторг () та Приватним підприємством Бізон-Тех 2006 ().

Рішення від 02.10.2024 у справі №908/2010/23(908/1852/24) набрало законної сили та є чинним.

Внаслідок визнання судом Договору про заміну боржника в зобов`язанні № 1/ОД-127 недійсним Позивач - ПП «Оптвинторг» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Надтоки О.А. вважає наявними підстави для повернення від Відповідача - ТОВ «Кортева Кроп Україна» коштів в сумі 224 298,69 грн, що отримані останнім в межах примусового виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 10.03.2022 у справі № 908/163/22, якою затверджено мирову угоду між ПП «Оптвинторг» та ТОВ «Кортева Кроп Україна» у відношенні виконання Договору поставки № ОД-127 від 23.04.2019, в рамках якого, як докладно наведено вище, відбулась заміна боржника (з ТОВ «ВКФ «Азовоптторг» на ПП «Оптвинторг») та після того заміна кредитора (з ПП «Бізон-тех 2006» на ТОВ «Кортева Кроп Україна»), і таке заявлення є обґрунтованим та правомірним.

За вимогами частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За правилом, наведеним у частині 2 статті 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

У частині 3 тієї ж статті 1212 ЦК України встановлено, що положення глави 83 цього Кодексу «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» (ст.1212 1215) застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отже, положення ст.1212 ЦК України є застосовними до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Відповідно до частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Варто звернутись до висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 26.01.2022 у справі № 916/913/21, згідно з якими тлумачення змісту наведеної норми (ч.1 ст.216 ЦК України) свідчить, що недійсний правочин не створює для сторін тих прав і обов`язків, які він мав створювати, а породжує лише передбачені законом наслідки, пов`язані з його недійсністю. Такі юридичні наслідки під час виконання сторонами недійсного правочину поєднуються з реституційними, які полягають у поверненні в натурі кожною стороною одна одній, одержаного ними на виконання цього правочину. Двостороння реституція є обов`язковим наслідком визнаного судом недійсним правочину та не може бути проігнорована сторонами. Тобто при недійсності правочину повернення отриманого сторонами за своєю правовою природою становить юридичний обов`язок, що виникає із закону та юридичного факту недійсності правочину.

Водночас частинами 1, 2 статті 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Верховний Суд вже неодноразово висновував (див. постанови від 27.11.2019 у справі № 396/29/17, від 12.06.2020 у справі № 906/775/17, від 13.05.2021 у справі № 910/6360/20), що системне тлумачення абзацу першого частини першої статті 216 ЦК України та пункту 1 частини третьої статті 1212 ЦК України свідчить, що: а) законодавець не передбачив можливість здійснення односторонньої реституції; б) правила абзацу першого частини першої статті 216 ЦК України застосовуються тоді, коли відбувається саме двостороння реституція; в) в тому разі, коли тільки одна із сторін недійсного правочину здійснила його виконання, для повернення виконаного підлягають застосуванню положення глави 83 ЦК України.

Ураховуючи наведене, для повернення виконаного за недійсним правочином у разі, коли тільки одна із сторін здійснила його виконання, правила статті 216 ЦК України не застосовуються, а повернення виконаного здійснюється на підставі положень глави 83 "Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави" ЦК України.

У розрізі правовідносин сторін первинно зобов`язання виникли у ТОВ «ВКФ «Азовоптторг» перед ПП «Бізон-Тех 2006» на підставі Договору поставки №ОД-127 від 23.04.2019, згодом зобов`язання щодо сплати виниклої за цим Договором поставки заборгованості ТОВ «ВКФ «Азовоптторг» перейшло до ПП «Оптвинторг» на підставі Договору про заміну боржника в зобов`язанні № 1/ОД-127 від 01.03.2021, а далі, на підставі Договору про заміну кредитора в зобов`язанні № 1/ОД-127 від 01.07.2021 право вимагати від ПП «Оптвинторг» сплати заборгованості на умовах вказаних договорів отримало ТОВ «Кортева Кроп Україна».

Згідно з п.1 ч.1 ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст.519 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Зазначається, що договір є достатньою та належною правовою підставою набуття майна/отримання коштів. Водночас, визнання судом договору недійсним означає, що правова підстава такого набуття відпала (у встановленому порядку скасована).

Визнання судом Договору про заміну боржника в зобов`язанні № 1/ОД-127 недійсним свідчить про те, що цей Договір не створює юридичних наслідків з моменту його укладення, тобто у ПП «Оптвинторг» не виникли зобов`язання перед ПП «Бізон-тех 2006» за цим Договором, права вимоги за якими були надалі передані на користь ТОВ «Кортева Кроп Україна» за Договором про заміну кредитора в зобов`язанні № 1/ОД-127.

Тобто ТОВ «Кортева Кроп Україна» за Договором про заміну кредитора в зобов`язанні № 1/ОД-127 отримало недійсне право вимоги, фактично до цього Товариства не перейшли права вимоги Первісного кредитора - ПП «Бізон-тех 2006» до боржника ПП «Оптвинторг».

Необхідно звернути увагу, що приписи глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача такого майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частина друга статті 1212 ЦК України).

В доктрині цивільного права зобов`язання, які є наслідком безпідставного збагачення, іменуються кондикційними (з лат. «condictio sine causa» - повернення збагачення, одержаного без правової (справедливої) підстави).

Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так і неправомірних.

Кондикційні зобов`язання виникають тоді, коли дії особи або події призводять до неправового результату у виді юридично безпідставного майнового блага, що перейшло до набувача та сприяло його безпідставному збагаченню.

Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: 1) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) набуття чи збереження майна відбулося без правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У правовідносинах сторін спору виконання (у вигляді примусового стягнення) мало місце лише з боку Позивача і обставини справи безумовно свідчать про виникнення у Відповідача зобов`язання з повернення Позивачу грошових коштів в розмірі 224 298,69 грн, отриманих за його рахунок, внаслідок визнання згодом недійсним Договору про заміну боржника в зобов`язанні № 1/ОД-127, чим скасовано виникнення у ПП «Оптвинторг» зобов`язань перед ТОВ «Кортева Кроп Україна» в розрізі переданих на користь останнього прав вимог за заборгованістю за Договором поставки № ОД-127 і існування ухвали Господарського суду Запорізької області від 10.03.2022 у справі № 908/163/22 цього не спростовує.

При цьому безумовно враховується, що цивільне законодавство виходить з презумпції правомірності правочину.

Так, за правилом ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Водночас, презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді, коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність) або якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним).

Недійсним на підставах, визначених законом, може бути визнаний як виконаний, так і невиконаний договір, а також й договір, по майнових (грошових) зобов`язаннях щодо якого наявне судове рішення про стягнення боргу.

Незалежно від зазначених факторів, у будь-якому разі настають наслідки недійсності правочину.

Зазначається, що Договір про заміну боржника в зобов`язанні № 1/ОД-127 визнаний недійсним в силу ч.2 ст.42 (абз.1, 2) КУзПБ, а також згідно з ч.1 ст.215 ЦК України, на підставі загальних засад цивільного законодавства, які вимагають справедливості, добросовісності та розумності у правовідносинах (п.6 ст.3 ЦК України), недопустимості зловживання правом (ч.3 ст.13 ЦК України) та на підставі ч.1 ст.203 ЦК України, згідно з якою зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Так, частиною 2 ст.42 КУзПБ встановлено, що правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, зокрема, якщо боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог.

Крім того, що Договір кваліфіковано за щойно наведеною нормою, Договір кваліфіковано як фраудаторний.

Тому, зважаючи на аргументи Відповідача, доцільно також навести висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 15.03.2023 у справі № 904/10560/17: Випадки обов`язковості судового рішення для сторін у справі слід відрізняти від випадків, коли прийняття судового рішення є тим юридичним фактом, з яким (безпосередньо або сукупно з іншими юридичними фактами юридичного складу) закон пов`язує виникнення певних обов`язків у інших осіб чи органів, посадових осіб, зокрема щодо виконання судового рішення. Водночас слід мати на увазі, що для виникнення подібних обов`язків в інших осіб чи органів, посадових осіб є спеціальна на це вказівка закону. З викладеного випливає, що судові рішення, ухвалені судами на користь певних кредиторів проти боржника, не є обов`язковими ані для інших кредиторів, ані для суду, який розглядає справу про банкрутство. При цьому, суд, який розглядає справу про банкрутство, не зв`язаний судовими рішеннями, ухваленими судами проти боржника, відтак може відхилити вимоги, підтверджені судовим рішенням. Посилання на рішення суду, яке набрало законної сили, про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за оспорюваним у межах справи про банкрутство договором не заважає розгляду таких заперечень, адже у справі про банкрутство беруть участь особи, які не брали участі у розгляді справи в позовному провадженні, та вирішуються питання, які не були предметом розгляду під час позовного провадження (зокрема, пов`язані із застосуванням спеціальних підстав визнання правочину недійсним) (п.66.5 66.8 постанови).

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 02.10.2024 у справі № 908/2010/23(908/1852/24) є спростованою правомірність правочину - Договору про заміну боржника в зобов`язанні № 1/ОД-127, а відтак цей правочин не створив юридичних наслідків, в тому числі це спростовує дійсність переданих Відповідачу за Договором про заміну кредитора в зобов`язанні 1/ОД-127 прав вимоги до боржника Позивача.

Наведені обставини вичерпують дію ухвали суду від 10.03.2022 у справі № 908/163/22, нівелюють можливість її примусового виконання, рівно так відсутні підстави для добровільного виконання умов мирової угоди Позивачем.

Твердження Відповідача про те, що належні підстави для стягнення з Позивача коштів як існували на момент стягнення, так й існують досі є помилковим.

Заперечення Відповідача не заслуговують уваги за наведених мотивувань та, крім того, суд зазначає про необґрунтованість в даному випадку переконань Відповідача про необхідність застосування доктрини суперечливої поведінки.

Зазначається, що доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Відповідач безпідставно залишає поза увагою сукупність чинників, що мають місце у спірних відносинах: Договір про заміну боржника в зобов`язанні № 1/ОД-127 був укладений ПП «Оптвинторг» під час вільної господарської діяльності; про недійсність цього Договору заявило ТОВ «Перлина Бурнасу» - кредитор у справі про банкрутство (а не ПП «Оптвинторг»); позов про повернення безпідставно набутих коштів подано від імені ПП «Оптвинторг» ліквідатором арбітражним керуючим Надтокою О.В., яка має законодавчо визначені (ст.61 КУзПБ) повноваження, в тому числі виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута, виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута, формує ліквідаційну масу, вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Слід визнати, що за таких обставин введення мови про суперечливу поведінку Позивача не має під собою підґрунтя.

З огляду на викладене вище слідує висновок, що позовні вимоги є обґрунтованими та правомірними, внаслідок чого позов суд задовольнив, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню 224 298,69 грн безпідставно набутих коштів.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір по справі, який становить 2422,40 грн (з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження ставки відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір») покладається на Відповідача, у зазначеній сумі судовий збір підлягає відшкодуванню Відповідачем Позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства ст.2, 12, 20, 129, 232, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кортева Кроп Україна» (вул.Сагайдачного Петра, 1, м.Київ, 04070, ) на користь Приватного підприємства «Оптвинторг» (вул.Незалежної України, 45-Б, м.Запоріжжя, 69037, ) 224 298 /двісті двадцять чотири тисячі/ грн 69 коп. безпідставно набутих коштів та 2422 /дві тисячі чотириста двадцять дві/ грн 40 коп. відшкодування судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Копії рішення надіслати сторонам спору, ліквідатору, кредиторам у справі про банкрутство до кабінетів Електронного суду.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту за правилами, визначеними ст. 254, 256-259 ГПК України.

Повне рішення складено та підписано 06.05.2025.

Суддя Р.А. Ніколаєнко