УХВАЛА

ПРО ВІДКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

м. Київ

12.05.2025Справа № 910/5813/25

Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В. В., розглянувши матеріали позовної заяви Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України», м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль ТМ», м. Київ

про визнання договору недійсним та стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Державна установа «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль ТМ» про:

- визнання недійсними п.п. 1.2. та 4.1. договору № 88-К-23 від 29 травня 2023 року в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість, який укладений між Державною установою «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стиль ТМ»;

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль ТМ» на користь Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» безпідставно отриманих коштів за договором № 88-К-23 від 29 травня 2023 року у сумі 262 140 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем за договором № 88-К-23 від 29 травня 2023 року здійснено поставку товару у червні 2023 року на загальну суму 1 572 840,00 грн по збільшеній вартості на 262 140,00 грн, чим порушено частину 1 статті 193 Господарського кодексу України, частину 1 статті 526, статті 629 Цивільного кодексу України, підпункт 6 пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, із змінами, пункт 4.3 договору від 29.05.2023 № 88-К-23, із змінами. Як вказує позивач, оскільки під час дії договору № 88-К-23 від 29 травня 2023 року відповідач мав статус платника податку за спрощеною системою оподаткування 3 групи зі ставкою єдиного податку 2%, положення пунктів 1.2. та 4.1. договору в частині включення до договірної ціни ПДВ суперечать підпункту 9.5. пункту 9 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, а тому підлягають визнанню недійсними на підставі ч. 1 ст. 203, 215 та 217 Цивільного кодексу України. За твердженнями позивача, вказані вище обставини призвели до безпідставного набуття та збереження відповідачем грошових коштів у вигляді сплаченого податку на додану вартість у розмірі 262 140,00 грн.

Подана позовна заява відповідає вимогам, викладеним у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України. Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження відсутні.

Частиною 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження та позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

За приписами статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на предмет спору, враховуючи категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, суд вважає наявними підстави для визнання справи №910/5813/25 малозначною та розгляду її за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи характер спірних правовідносин та предмет доказування, справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на підставі частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Керуючись ст. 12, 176, ст. 234, ч. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Визнати справу №910/5813/25 малозначною.

3. Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

4. Встановити відповідачам строк, який становить п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, для подання до суду:

- відзиву на позов у порядку, передбаченому статтею 178 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство;

- доказів направлення відзиву позивачу.

5. Встановити прокурору та позивачам строк, який становить п`ять днів з дня отримання відзиву на позов, але не пізніше 12.06.2025, для подання до суду відповіді на відзив на позов, а також доказів направлення відповіді на відзив відповідачу.

6. Попередити відповідачів, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України). При цьому, якщо докази не можуть бути подані разом з відзивом з об`єктивних причин, відповідач повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. ч. 3, 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

7. Роз`яснити учасникам справи, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними (ч. ч. 7, 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя В.В. Князьков