ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м.Черкаси Справа № 925/143/25

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецсталь Трейд", м.Кропивницький, вул.Гураза Любомира,68

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Стіл", м.Черкаси, бул.Шевченка,145 оф.234/1

про стягнення заборгованості в сумі 1242873,74 грн,

без участі повноважних представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецсталь Трейд" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Стіл" про стягнення 1242873,74 грн заборгованості за договором поставки від 20.06.2024 №200624, зокрема: 806850,00 грн основної заборгованості, 82855,11 грн інфляційних втрат, 195225,46 грн пені, 22258,33 грн 3% річних, 104268,75 грн штрафу, 31416,09 грн коригування вартості товару відповідно до зростання курсу долара США, та відшкодування судових витрат.

Ухвалами суду: від 17.02.2025 відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання 18.03.2025; від 18.03.2025 проведення підготовчого засідання відкладено на 02.04.2025; від 02.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті у судове засідання 29.04.2025.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення засідання.

Так, відповідно до Господарського процесуального кодексу України:

ч.5 ст.6. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів);

ч.6 ст.6. Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку;

абз.1 ч.7 ст.6. Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою;

п.2 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

ч.4 ст.122. Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно з:

- відповіддю від 17.02.2025 №7153377 (а.с.37), сформованою засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" за запитом судді Скиби Г.М., Товариство з обмеженою відповідальністю "Грін Стіл" (4) з 13.01.2025 має зареєстрований електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд";

- з довідками про доставку електронного листа, сформованими засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд", документи в електронному вигляді:

"ГПК Ухвала ст.176 (відкриття провадження у справі)" від 17.02.2025 по справі №925/143/25 (суддя Скиба Г.М.) було надіслано одержувачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Грін Стіл" в його електронний кабінет та доставлено до останнього 18.02.2025 об 11:24 год.;

"ГПК Ухвала ст.183 (Порядок проведення підготовчого засідання)" від 18.03.2025 у справі №925/143/25 (суддя Скиба Г.М.) було надіслано одержувачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Грін Стіл" в його електронний кабінет та доставлено до останнього 19.03.2025 о 04:45 год.;

"ГПК Ухвала п.3 ч.2 ст.185 (призначення)" від 02.04.2025 у справі №925/143/25 (суддя Скиба Г.М.) було надіслано одержувачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Грін Стіл" в його електронний кабінет та доставлено до останнього 03.04.2025 о 05:15 год.;

"ГПК Ухвала ст.216 (Перерва у судовому засіданні)" від 29.04.2025 у справі №925/143/25 (суддя Скиба Г.М.) було надіслано одержувачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Грін Стіл" в його електронний кабінет та доставлено до останнього 30.04.2025 о 16:44 год.;

- відповіддю з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.02.2025 №1124108 (а.с.34) - в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю "Грін Стіл": місцезнаходження м.Черкаси, бульв.Шевченка,145, оф.234/1; актуальний стан на фактичну дату та час формування зареєстровано; засновник/керівник ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 .

Оголошення про виклик відповідача у судові засідання були розміщені на офіційному вебсайті судової влади України 17.02.2025, 18.03.2025 та 02.04.2025 (а.с.41, 57, 79).

Крім того, відповідач додатково повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання шляхом направлення ухвали суду від 18.03.2024 та від 02.04.2025 на адресу його засновника/керівника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), наявну в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.34-35). Разом з тим, вказані поштові відправлення повернуті поштою з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.68-71, 80-84).

Отже відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак участі повноважного представника у судові засідання не забезпечив, про причини його неявки до суду не повідомив; відзиву на позов чи й доказів належного та повного виконання умов договору до суду не надіслав.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.

Позивач у позовній заяві та його представник у судових засіданнях 18.03.2025, 29.04.2025 вимоги підтримав.

Ухвалою суду від 29.04.2025 оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення та його проголошення у судовому засіданні 08.05.2025 о 15:00 год.

30.04.2024 за вх.№6734/25 до суду надійшло клопотання позивача про проведення судового засідання 08.05.2025 без участі його представника.

З огляду на неявку учасників справи у судове засідання 08.05.2025, судом відповідно до ст.233, 240 ГПК України підписано та приєднано до справи вступну та резолютивну частини судового рішення - без його проголошення.

Судом установлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

20.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецсталь Трейд" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Грін Стіл" (покупець) укладено договір поставки від 20.06.2024 №200624 (а.с.6-7), за умовами якого: постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар (далі за текстом товар) в асортименті, кількості та за ціною, вказаними у специфікації до даного договору (п.1.1); детальна інформація про кількісні та якісні характеристики товару містяться у специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору, надалі специфікація (п.2.1); умови та базис поставки товару визначаються згідно з Міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів ІНКОТЕРМС (редакція 2010 року), які застосовуються з урахуванням особливостей, пов`язаних з внутрішньодержавним характером цього договору, та вказуються у специфікації (п.3.1); термін поставки товару погоджується сторонами у специфікації (п.3.2); датою поставки товару вважається дата підписання видаткової накладної (в інших випадках відмітка про отримання на товаросупровідних документах) (п.3.3); разом із товаром, але не пізніше дати поставки, постачальник зобов`язаний надати покупцю оригінали документів, оформлених державною мовою відповідно до вимог чинного законодавства України та п.2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 №88, а саме: рахунок-фактуру (оригінал державною мовою), з посиланням на цей договір; видаткову накладну на товар або акт приймання-передачі (оригінал державною мовою), з посиланням на цей договір; товаротранспортну накладну (оригінал), за умови поставки вантажним автотранспортом постачальника, або залізничну накладну (оригінал) з відображенням у залізничній накладній інформації про власника товару, відправника товару та одержувача товару, за умови поставки залізничним транспортом; сертифікат якості виробника товару (найменування виробника у сертифікаті повинно відповідати найменуванню виробника у специфікації), а також інші документи (оригінали або належним чином завірені копії); документи, надання яких обумовлено у специфікації до договору (п.3.4); товар вважається комплектним, якщо на дату поставки товару постачальник надав покупцю разом із товаром повний комплект документів, перелік яких передбачений п.3.4 даного договору (п.3.5); ціна товару є договірною звичайною ціною, відповідає рівню ринкових цін та зазначається у специфікації (п.4.1); загальна вартість товару за даним договором становить суму вартостей всіх партій товару, поставлених постачальником покупцю за цим договором (п.4.2); порядок та строк оплати покупцем отриманого від постачальник товару за цим договором визначаються у специфікації (п.5.1); оплата товару за цим договором здійснюється покупцем в гривні в безготівковій формі шляхом перерахування відповідної грошової суми на банківський рахунок постачальника за реквізитами, зазначеними у цьому договорі, або за іншими реквізитами, вказаними постачальником до дати відповідного платежу (п.5.2); за домовленістю сторін порядок оплати по договору може бути змінений, про що сторонами складається додаткова угода (п.5.3); відповідальність за невиконання або неналежне виконання сторонами зобов`язань, не встановлена договором, регламентується законодавством України (п.7.1); за порушення строків оплати товару покупець сплачує на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості товару, оплату якого прострочено, за кожний день такого прострочення, а у випадку прострочення оплати більш ніж на 30 (тридцять) календарних днів додатково штраф у розмірі 5% (п`ять відсотків) від вартості товару, оплату якого прострочено (п.7.2); у разі поставки товару, що не відповідає комплекту/комплектності та/або кількості, або/та якості з вини постачальник, покупець, з урахуванням вимог п.2.2 цього договору, має право відмовитися від прийняття товару та повернути товар постачальнику (п.7.5); сплата стороною за цим договором штрафних санкцій не звільняє її від обов`язку виконати умови даного договору (п.7.7); спори і розбіжності, що виникли між сторонами в ході виконання договору, вирішується шляхом переговорів (п.11.1); у випадках неможливості досягнення згоди шляхом переговорів, спір передається на вирішення господарського суду і розглядується в установленому порядку згідно з чинним законодавством України і умовами даного договору (п.11.2); договір набуває чинності з дати підписання повноважними представниками сторін і діє до 31 грудня 2024 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором, а в частині розрахунків до їх повного здійснення. У випадку, якщо жодна із сторін договору за 30 календарних днів до дати його закінчення не заявить письмово про намір припинити його дію, він автоматично продовжує свою дію на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах. /.../ (п.12.1); всі доповнення і додатки до договору є його невід`ємною частиною, мають переважну силу перед раніше укладеними доповненнями і додатками (або відміняють їх), і вступають у дію, якщо зроблені в письмовій формі, мають порядковий номер, дату прийняття і підписи повноважних представників сторін, завірені печатками (п.12.2); договір, додатки до нього, а також документи, які відправлені електронною поштою, скановані документи, за виключенням випадків, передбачених цим договором, мають повну юридичну силу до моменту обміну на оригінали, породжують права та обов`язки для сторін, можуть бути подані у судові інстанції в якості належним доказів і не можуть заперечуватись стороною, від імені якої вони були відправлені (п.12.4).

20.06.2024 між постачальником та покупцем укладено специфікації:

№1 (а.с.8) на поставку товару: 1. Високовуглецевий ферохром FeCr HC в кількості 6,875 тонни, за ціною 83000,00 грн без ПДВ, на суму 570625,00 грн без ПДВ; 2. Феросилікомарганець MнС17 в кількості 8,3 тонни, за ціною 67500,00 грн без ПДВ, на суму 560250,00 грн без ПДВ; - всього на суму 1357050,00 грн з ПДВ. Умови поставки: СРТ склад "Покупця" м.Суми згідно ІНКОТЕРМС 2020. Умови оплати: не пізніше ніж через 10 (десять) календарних днів з дати поставки "Товару". У випадку, якщо на дату оплати вартості товару офіційний курс Національного банку України долара США до гривні зросте порівняно з курсом на дату поставки товару, вартість товару підлягає коригуванню пропорційно такому збільшенню. На коригування ціни товару складається акт узгодження ціни. Термін поставки: червень 2024 року;

№2 (а.с.9) на поставку товару: 1. Високовуглецевий ферохром FeCr HC в кількості 14,125 тонни, за ціною 83000,00 грн без ПДВ, на суму 1172375,00 грн без ПДВ, всього на суму 1406850,00 грн з ПДВ. Умови поставки: СРТ склад "Покупця" м.Суми згідно ІНКОТЕРМС 2020. Умови оплати: не пізніше ніж через 10 (десять) календарних днів з дати поставки "Товару". У випадку, якщо на дату оплати вартості товару офіційний курс Національного банку України долара США до гривні зросте порівняно з курсом на дату поставки товару, вартість товару підлягає коригуванню пропорційно такому збільшенню. На коригування ціни товару складається акт узгодження ціни. Термін поставки: червень 2024 року.

Постачальником виставлено покупцю рахунки на оплату товарів за договором поставки від 20.06.2024 №200624:

від 24.06.2024 №203 (а.с.10) 1. Високовуглецевий ферохром FeCr HC в кількості 6,875 тонни, за ціною 83000,00 грн без ПДВ, загальною сумою 570625,00 грн без ПДВ; 2. Феросилікомарганець MнС17 в кількості 8,3 тонни, за ціною 67500,00 грн без ПДВ, загальною сумою 560250,00 грн без ПДВ; - всього на суму 1357050,00 грн з ПДВ;

від 01.107.2024 №207 (а.с.ХХ) 1. Високовуглецевий ферохром FeCr HC в кількості 14,125 тонни, за ціною 83000,00 грн без ПДВ, загальною сумою 1406850,00 грн з ПДВ.

На виконання умов договору та специфікацій до нього постачальником 25.06.2024 та 02.07.2024 здійснено поставку покупцю товару на загальну суму 2763900,00 грн, що підтверджується: видатковими накладними: від 25.06.2024 №220 на суму 1357050,00 грн та від 02.07.2024 №225 на суму 1406850,00 грн (а.с.11-12); довіреностями від 25.06.2024 №65 та від 02.07.2024 №67, виданими Товариством з обмеженою відповідальністю "Грін Стіл" на ім`я Пилипчука І.С. на отримання від ТОВ "Спецсталь Трейд" цінностей за рахунками від 24.06.2024 №203 та від 01.07.2024 №207 (а.с.13-14); товарно-транспортними накладними від 25.06.2024 №157 на перевезення вантажу: 1. Високовуглецевий ферохром FeCr HC в кількості 6,875 тонни, за ціною 83000,00 грн без ПДВ, загальною сумою 684750,00 грн з ПДВ; 2. Феросилікомарганець MнС17 в кількості 8,3 тонни, за ціною 67500,00 грн без ПДВ, загальною сумою 672300,00 грн з ПДВ; - всього на суму 1357050,00 грн з ПДВ та від 02.07.2024 №163 на перевезення вантажу: 1. Високовуглецевий ферохром FeCr HC в кількості 14,125 тонни, за ціною 83000,00 грн без ПДВ, загальною сумою 1406850,00 грн з ПДВ (а.с.15-16).

Однак покупцем зобов`язання за договором виконано частково та з порушенням строків розрахунків, встановлених умовами договору. Так, розрахунок за отриманий товар здійснено останнім частково в сумі 1957050,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями: від 19.07.2024 №755 на суму 678525,00 грн та від 03.09.2024 №887 на суму 678525,00 грн з призначенням платежу: "Оплата зг рах №203 від 24.06.2024 року ПДВ 20% - 113087,50 грн"; від 03.09.2024 №888 на суму 400000,00 грн з призначенням платежу: "Оплата зг рах №207 від 01.07.2024 року ПДВ 20% - 66666,67 грн" та від 04.11.2024 №1083 на суму 200000,00 грн з призначенням платежу: "Оплата зг рах №207 від 01.07.2024 року ПДВ 20% - 33333,33 грн", а також випискою Акціонерного банку "Південний" про надходження на рахунок клієнта, ТОВ "Спецсталь Трейд" IBAN: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 за період з 20.06.2024 до 13.03.2025 від платника ТОВ "Грін Стіл" (рахунок UA4929773) за чотирма платіжними документами (від 19.07.2024 №755, від 03.09.2024 №887 та 888, від 04.11.2024 №1083) грошових коштів у загальному розмірі 1957050,00 грн.

Заборгованість за поставлений товар становить 806850,00 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецсталь Трейд" за захистом порушеного права в Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Стіл" про примусове стягнення заборгованості за договором поставки від 20.06.2024 №200624 в сумі 806850,00 грн, коригування вартості товару відповідно до зростання курсу долара США 31416,09 грн, нарахованих відповідно до п.7.2 договору за прострочення виконання грошового зобов`язання штрафних санкцій: 195225,46 грн пені і 104268,75 грн штрафу, та відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України: 82855,11 інфляційних втрат і 22258,33 грн 3% річних.

Відповідачем доказів виконання у повному обсязі умов договору поставки від 20.06.2024 №200624 до суду не надано; вимог позивача не спростовано та не заперечено. Відзив не подано.

Інших доказів та документів не подано.

Оцінюючи пояснення учасників та докази сторін у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Сторони за договором є суб`єктами господарювання на ринку поставки сировини та матеріалів промислового призначення в Україні, самостійними юридичними особами з присвоєнням ідентифікаційного коду, визначенням видів діяльності, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст.93 Цивільного кодексу України.

Позивач звернувся в Господарський суд Черкаської області із позовом про стягнення з відповідача 806850,00 грн основної заборгованості за поставлений відповідно до умов договору поставки від 20.06.2024 №200624 товар (високовуглецевий ферохром FeCr HC в кількості 21 тонни та феросилікомарганець MнС17 в кількості 8,3 тонни). Товар не призначений для побутового чи особистого використання. На суму заборгованості відповідно до умов договору та специфікацій до нього нараховані обтяження, а також застосовано коригування вартості товару станом на дату його оплати за офіційним курсом НБУ України долара США до гривні.

Відповідно до положень ст.ст.6, 11, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах письмового двостороннього строкового консенсуального оплатного договору поставки від 20.06.2024 №200624; договір не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним, не розірваний сторонами та є дійсним на момент спірних правовідносин. Суд враховує презумпцію правомірності правочину (приписи ст.204 Цивільного кодексу України).

Договір відповідає положенням глави 54 Цивільного кодексу України поставка товару як різновид відносин "купівлі-продажу".

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до Цивільного кодексу України:

п.1 ч.2 ст.11. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини;

ч.1, 2 ст.509. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу;

ст.525. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом;

ст.526. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;

ст.530. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства;

ст.599. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином;

ст.610. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання);

ст.611. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом;

ст.629. Договір є обов`язковим для виконання сторонами;

ч.1, 2 ст.712. За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін;

ч.1 ст.655. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму;

ч.1 ст.663. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу;

ч.1 ст.692. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору поставки від 20.06.2024 №200624 здійснено поставку відповідачу товару високовуглецевого ферохрому FeCr HC та феросилікомарганцю MнС17 окремими партіями на загальну суму 2763900,00 грн, що підтверджується товарно-транспортними накладними:

від 25.06.2024 №157 (а.с.15) на перевезення вантажу: 1. Високовуглецевий ферохром FeCr HC в кількості 6,875 тонни, за ціною 83000,00 грн без ПДВ, загальною сумою 684750,00 грн з ПДВ; 2. Феросилікомарганець MнС17 в кількості 8,3 тонни, за ціною 67500,00 грн без ПДВ, загальною сумою 672300,00 грн з ПДВ; - всього на суму 1357050,00 грн з ПДВ);

від 02.07.2024 №163 (а.с.16) на перевезення вантажу: 1. Високовуглецевий ферохром FeCr HC в кількості 14,125 тонни, за ціною 83000,00 грн без ПДВ, загальною сумою 1406850,00 грн з ПДВ.

За умовами договору (п.5.1) порядок та строк оплати отриманого від постачальника товару за цим договором зазначаються в специфікації. Згідно із специфікаціями від 20.06.2024 №1 та №2 (а.с.8-9) умови оплати товару: не пізніше ніж через 10 (десять) календарних днів з дати поставки товару.

Відповідачем розрахунок за отриманий за договором товар проведено частково в сумі 1957050,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями:

від 19.07.2024 №755 на суму 678525,00 грн з призначенням платежу: "Оплата зг рах №203 від 24.06.2024 року ПДВ 20% - 113087,50 грн";

від 03.09.2024 №887 на суму 678525,00 грн з призначенням платежу: "Оплата зг рах №203 від 24.06.2024 року ПДВ 20% - 113087,50 грн";

від 03.09.2024 №888 на суму 400000,00 грн з призначенням платежу: "Оплата зг рах №207 від 01.07.2024 року ПДВ 20% - 66666,67 грн";

від 04.11.2024 №1083 на суму 200000,00 грн з призначенням платежу: "Оплата зг рах №207 від 01.07.2024 року ПДВ 20% - 33333,33 грн",

а також випискою Акціонерного банку "Південний" про надходження на рахунок клієнта, ТОВ "Спецсталь Трейд" IBAN2522/ НОМЕР_2 за період з 20.06.2024 до 13.03.2025 від платника ТОВ "Грін Стіл" (рахунок НОМЕР_3 ) грошових коштів у загальному розмірі 1957050,00 грн за чотирма платіжними документами (від 19.07.2024 №755, від 03.09.2024 №887 та 888, від 04.11.2024 №1083),

із порушенням визначених п.5.1 договору та умовами специфікацій від 20.06.2024 №1 та №2 строків оплати.

Так, видаткові накладні:

від 25.06.2024 №220 на суму 1357050,00 грн (рахунок на оплату від 24.06.2024 №203, граничний строк оплати 05.07.2024), оплачена наступним чином: 19.07.2024 на суму 678525,00 грн та 03.09.2024 на суму 678525,00 грн;

від 02.07.2024 №225 на суму 1406850,00 грн (рахунок на оплату від 01.07.2024 №207, граничний строк оплати 12.07.2024), оплачена наступним чином: 03.09.2024 на суму 400000,00 грн та 04.11.2024 на суму 200000,00 грн.

Заборгованість відповідача становить 806850,00 грн.

Доказів об`єктивної неможливості заперечити вимоги чи провести обумовлений розрахунок відповідачем не подано; вимоги позивача не спростовано в належний спосіб. Станом на день розгляду справи відповідачем доказів погашення заборгованості до суду не подано.

Невиконання відповідачем взятого на себе зобов`язання у строки, встановлені п.5.1 договору поставки від 20.06.2024 №200624 та умовами специфікацій від 20.06.2024 №1 та №2 до нього є правовою підставою для стягнення заявленої позивачем суми основного боргу (806850,00 грн) у примусовому порядку з відповідача.

Одночасно позивач з посиланням на умови договору та специфікацій від 20.06.2024 №1 та №2 до нього (якими, зокрема, обумовлено, що у випадку, якщо на дату оплати вартості товару офіційний курс Національного банку України долара США до гривні зросте порівняно з курсом на дату поставки товару, вартість товару підлягає коригуванню пропорційно такому збільшенню), - просить стягнути з відповідача 31416,09 грн курсової різниці як коригування вартості товару відповідно до зростання курсу долара США станом на день проведення розрахунків.

Статтею 189 Господарського кодексу України передбачено, що ціна є істотною умовою господарського договору. Платіжною одиницею в Україні є гривня. Ціна товару в договорі зазначається у гривнях.

Згідно з приписами Цивільного кодексу України:

ст.524. Зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті;

ч.1, 2 ст.533. Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Передбачене розділом "Умови оплати" специфікацій від 20.06.2024 №1 та №2 до договору поставки від 20.06.2024 право коригування загальної суми договору, за своєю правовою природою є курсовою різницею між національною та іноземною валютою (долар США) за період з дати підписання вказаного договору до дати надходження коштів від покупця.

Норми чинного законодавства не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов`язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов`язання у випадку зміни Національним банком України курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

Відтак коригування платежів, в основі якого лежить зміна курсової різниці (зміна курсу гривні стосовно долара США), прямо не заборонене та не суперечить чинному законодавству України (аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.02.2020 у справі №910/10191/17, постанові Верховного Суду України від 07.10.2014 у справі №910/763/13 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №916/706/17).

Проте ні у договорі, ні у специфікаціях до нього сторонами не визначено частку імпортної складової у вартості товару, що придбавається, а також суми договору та грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до п.5.2 договору оплата товару за цим договором здійснюється покупцем в гривні (національній валюті України). З тексту поданих суду специфікацій, рахунків та накладних вбачається, що грошові зобов`язання сторонами також виконувалися у гривні.

Одночасно суд зауважує, що:

- ні договір поставки від 20.06.2024 №200624, ні специфікації до нього від 20.06.2024 №1, 2 не містять формули, за якою здійснюється розрахунок розміру платежу за партію поставленого товару, скоригованої на суму курсової різниці. Так, у специфікаціях сторонами погоджено, що "на коригування ціни товару складається акт узгодження ціни". Отже, суд приходить до висновку, що договором чітко визначена процедура нарахування доплат до здійснених платежів шляхом "складання акту узгодження ціни", а відтак, обов`язок відповідача сплачувати такі доплати випливає з розділу "Умови оплати" специфікацій від 20.06.2024 №1 та №2 до договору поставки від 20.06.2024 №200624. Однак, яким саме чином вказані доплати повинні були здійснюватися відповідачем (чи одночасно зі здійсненням відповідних платежів, чи й окремим платіжним дорученням той же день, або ж одним платіжним дорученням разом з відповідним платежем, але з виокремленням суми доплати в платіжному дорученні) у договорі і специфікаціях до нього не визначено;

- матеріали справи не містять відомостей про складання позивачем акту узгодження ціни, направлення його на адресу відповідача/чи й виставлення відповідного рахунку на оплату, - розрахунок суми доплат у зв`язку зі зміною курсу долара США було здійснено ним лише при зверненні до суду із позовом, що розглядається.

Таким чином, суд дійшов висновку, що сторонами проведено господарську операцію, у якій грошове зобов`язання було виражене в національній валюті України, а відтак, у разі прострочення оплати повинні застосовуватись загальні правила ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України щодо обов`язку боржника на вимогу кредитора компенсувати інфляційні втрати.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про безпідставність, необґрунтованість і недоведеність вимоги позивача про стягнення з відповідача 31416,09 грн курсової різниці - як коригування вартості товару відповідно до зростання курсу долара США станом на день проведення розрахунків, у зв`язку із чим відмовляє у її задоволенні. До того ж одночасне застосування курсової різниці до зростання курсу долара США станом на день проведення розрахунків та застосування інфляційних втрат при розрахунку вимог до відповідача за порушення ним грошового зобов`язання є взаємовиключним.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України позивач вправі вимагати стягнення з відповідача грошової заборгованості з урахуванням офіційного індексу інфляції та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до наданих позивачем у позовній заяві розрахунків, розміри інфляційних втрат за порушення строків розрахунків та 3% річних за користування чужими грошовими коштами складають відповідно 82855,11 грн та 22258,33 грн, зокрема за видатковими накладними:

1) від 25.06.2024 №220: період з 05.07.2024 до 19.07.2024 на суму простроченого платежу 13557050,00 грн 0,00 грн інфляційних втрат та 1668,50 грн 3% річних; період з 20.07.2024 до 03.09.2024 на суму простроченого платежу 678525,00 грн 4071,15 грн інфляційних втрат та 2558,37 грн 3% річних;

2) від 02.07.2024 №225: період з 12.07.2024 до 03.09.2024 на суму простроченого платежу 1406850,00 грн 8441,10 грн інфляційних втрат та 6227,04 грн 3% річних, з 04.09.2024 до 04.11.2024 на суму простроченого платежу 1006850,00 грн 33497,90 грн інфляційних втрат та 5116,78 грн 3% річних та з 05.11.2024 до 13.02.2025 на суму простроченого платежу 806850,00 грн 36844,96 грн інфляційних втрат та 6687,63 грн 3% річних.

Розрахунки позивача перевірені судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу "Еліт: Ліга Закон". Розрахунки позивача за вказані ним періоди є правильним і відповідачем не оспорюються.

За невиконання грошового зобов`язання, відповідно до ч.6 ст.231 та ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, п.5.4 договору, позивач має право на стягнення пені за прострочення сплати боргу та штрафу (5% від суми прострочення за прострочення сплати понад 30 днів).

Договір про забезпечення виконання зобов`язання у вигляді неустойки (пені та штрафу) укладено в письмовому виді відповідно до приписів ст.ст.546, 549 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Отже, встановивши розмір, термін і порядок нарахування штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання, законодавець передбачив також і право сторін врегулювати ці відносини у договорі.

Тобто, сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч.1 ст.252 Цивільного кодексу України), а взагалі врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (ч.3 ст.6 Цивільного кодексу України), у тому числі, мають право пов`язувати період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати). Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 21.06.2017 у справі №910/2031/16, від 10.04.2018 у справі №916/804/17 та від 10.09.2020 у справі №916/1777/19.

Сторонами у п.7.2 договору досягнуто згоди, що нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми заборгованості буде здійснюватись за кожний день прострочення розрахунків впродовж всього періоду прострочення. Тобто сторонами договору за взаємною згодою іншого строку нарахування пені, ніж той, який передбачений ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, з вказівкою на подію, яка має неминуче настати не встановлено.

Розрахунок пені здійснений судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу "Еліт: Ліга Закон". Розрахунок позивача на суму 195225,46 грн пені є неправильним з огляду на неправильне визначення періоду, протягом якого певна сума простроченого платежу не була сплачена, зокрема не враховано вимог ч.6 ст.232 Господарського кодексу України про обмеження строку нарахування пені у шість місяців.

Враховуючи викладене, суд присуджує до примусового стягнення пеню в таких сумах:

1) за видатковою накладною від 25.06.2024 №220: період з 05.07.2024 до 19.07.2024 на суму простроченого платежу 13557050,00 грн 14460,37 грн; період з 20.07.2024 до 03.09.2024 на суму простроченого платежу 678525,00 грн 22172,57 грн;

2) видатковою накладною від 02.07.2024 №225: період з 12.07.2024 до 03.09.2024 на суму простроченого платежу 1406850,00 грн 53967,69 грн, з 04.09.2024 до 04.11.2024 на суму простроченого платежу 1006850,00 грн 44345,42 грн та з 05.11.2024 до 12.01.2025 на суму простроченого платежу 806850,00 грн 40251,84 грн, -

а всього 175197,89 грн.

В частині стягнення решти суми пені 20027,57 грн необхідно відмовити з мотивів безпідставності, недоведеності та необґрунтованості.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною другою статті 231 Господарського кодексу України (правові позиції Верховного Суду України у постанові від 27.04.2017 у справі №3-24гс12/справа №06/5026/1052/2011 Господарського суду Черкаської області/).

Розрахунок штрафу позивача на суму 104268,75 грн є правильним і відповідачем не оспорюється.

Відповідно до ст.ст.74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Суд зазначає, що сплата заборгованості відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про оплату має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання до суду відзиву чи й доказів проведення розрахунку з позивачем.

Відповідачем всупереч вимог та приписів ч.1 ст.74, ст.76, 77 ГПК України факту належного виконання зобов`язання перед позивачем у визначений договором строк не доведено; доводів та документів позивача не спростовано.

За вказаних обставин суд вважає, що позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного права, передбачений приписами ст.ст.15-16 Цивільного кодексу України, тому позов підлягає до часткового задоволення. Належить стягнути з відповідача на користь позивача 806850,00 грн заборгованості за договором поставки від 20.06.2024 №200624, 82855,11 грн інфляційних втрат, 175197,89 грн пені, 22258,33 грн 3% річних, 104268,75 грн штрафу.

В решті вимог належить відмовити.

Законом України №475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу статті 9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

Відповідно до п.3 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відтак, належить покласти на відповідача та стягнути на користь позивача 17871,45 грн судового збору.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

1.1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Стіл" (м.Черкаси, бульв.Шевченка,145 оф.234/1, , номер рахунку в банку невідомий) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецсталь Трейд" (м.Кропивницький, вул.Гузара Любомира,68, , номер рахунку в банку невідомий) 806850,00 грн боргу, 82855,11 грн інфляційних втрат, 175197,89 грн пені, 22258,33 грн 3% річних, 104268,75 грн штрафу та 17871,45 грн судового збору.

1.2. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

2. В решті вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 08.05.2025.

Суддя Г.М.Скиба