ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2025 р. м. Київ Справа № 911/88/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»

до Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради

про стягнення 9 689 657, 42 грн

за зустрічним позовом Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»

про внесення змін до договору,

Суддя Антонова В.М.

Секретар судових засідань Бойченко С.І.

Представники учасників справи:

від позивача за первісним/відповідача за зустрічним позовом: Бень В.Е.;

від відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом: не з`явився;

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог за первісним позовом

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради про стягнення 41 145 692, 88 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Комунальним підприємством «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради свого грошового зобов`язання за договором постачання природного газу №1395-НГТ-17 від 02.07.2021, в частині повної та своєчасної оплати поставленого природного газу.

2. Стислий виклад позицій відповідача за первісним позовом

Відповідач заперечує щодо задоволення позову та, зокрема, зазначає, в договорі порядок та строки здійснення оплати встановлені несправедливими, а саме такими, що були погоджені відповідачем під впливом тяжкої обставини. На дату укладення договору в відповідача була відсутня можливість встановити економічно обґрунтований тариф на теплову енергію та комунальні послуги, який покрив би витрати на природний газ, який закуповується в позивача,

Крім цього, вимогами чинного законодавства України передбачено, що оплата спожитого природного за договором проводиться в спосіб за рахунок видатків Державного бюджету за цільовим призначенням в порядку організації взаєморозрахунків на покриття різниці в тарифах.

3. Стислий виклад позовних вимог за зустрічним позовом з урахуванням заяви про зміну предмета позову

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для внесення змін до договору постачання природного газу№1395-НГТ-17 від 02.07.2021 шляхом доповнення його пунктом 5.8. у викладеній Комунальним підприємством «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради редакції.

Укладаючи договір постачання природного газу № 1395-НГТ-17 від 02.07.2021 Комунальне підприємство «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради виходило з того, що витрати на придбання природного газу будуть відшкодовані за рахунок тарифу на теплову енергію, який повинен відповідати собівартості виробленої та поставленої теплової енергії споживачам. Проте, Законом України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» встановлено мораторій на підвищення тарифів та внесено зміни до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення». Позивач зазначає, що введення воєнного стану в Україні та встановлення мораторію на підвищення тарифів стали причиною для істотної зміни обставин. Комунальне підприємство не може усунути погашення заборгованості з різниці в тарифах після її виникнення, оскільки джерелом її погашення є Державний бюджет України.

Так, джерелом погашення заборгованості за спожитий природний газ є компенсація заборгованості з різниці в тарифах, гарантована статтею 2 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування». Водночас, на сьогодні, Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» не передбачено кошти для компенсації заборгованості з різниці в тарифах. Крім того, цим Законом зупинено дію абзацу дев`ятого статті 4 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» щодо взаєморозрахунків або перерахування субвенції на компенсацію заборгованості з різниці в тарифах.

Якби сторони могли передбачити зазначене, вони б уклали договір на інших умовах, оскільки розраховували на його належне виконання і досягнення поставлених ним цілей, проте, під час виконання договору виникли вказані обставини, які не могли бути враховані сторонами при його укладенні та які істотно впливають на інтереси обох сторін.

4. Стислий виклад позицій відповідача за зустрічним позовом

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» зазначає, що звернення позивача із зустрічним позовом є намаганням уникнути сплати заборгованості за спожитий природний газ та не відновить його порушене право на компенсацію різниці в тарифах за рахунок державного фінансування. Початок опалювального сезону 2021/2022 починається в Україні кожного року та є передбачуваною і очікуваною подією, що має відношення до звичайної господарської діяльності позивача за зустрічним позовом.

Позивач за зустрічним позовом був вільним у виборі продавця природного газу на будь-яких умовах, що пропонуються на ринку природного газу та серед усіх суб`єктів ринку обрав відповідача за зустрічним позовом на абсолютно вільній основі без будь-яких примушувань. Сторони спору уклали договір шляхом добровільного його підписання, відповідач за зустрічним позовом протягом 2021-2022 років постачав позивачу за зустрічним позовом природній газ, позивач за зустрічним позовом приймав його та частково здійснив його оплату, а згодом змінив свою позицію та звернувся до суду з даним зустрічним позовом, що свідчить про його недобросовісну поведінку.

Крім цього, позивачем за зустрічним позовом не висувалось жодних пропозицій щодо внесення змін до договору та внесення змін до договору поставки природнього газу, в запропонованій позивачем за зустрічним позовом редакції, не є передбаченим законом обов`язком сторін.

5. Процесуальні дії в справі

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (надалі позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради (надалі відповідач) про стягнення 41 145 692, 88 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.01.2025 дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі №911/88/25, її розгляд постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11.02.2025.

27.01.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Також 27.01.2025 від відповідача надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», в якому просить суд (з урахуванням заяви від 28.03.2025 про зміну предмету позову):

- внести зміни до договору постачання природного газу №1395-НГТ-17 від 02.07.2021 шляхом його доповнення пунктом 5.8. у наступній редакції: « 5.8. Розрахунки за договором в обсязі заборгованості з різниці в тарифах, підтвердженої для споживача територіальними комісіями з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах, здійснюється за рахунок видатків Державного бюджету за цільовим призначенням в порядку організації взаєморозрахунків, встановленому законодавством. До завершення процедури врегулювання заборгованості споживача за рахунок видатків Державного бюджету, розрахунки між сторонами за договором на узгоджену суму заборгованості з різниці в тарифах можуть здійснюватися виключно шляхом відступлення споживачем на користь постачальника права вимоги на відшкодування заборгованості з різниці в тарифах.».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.02.2025 зустрічну позовну заяву залишено без руху та надано позивачу за зустрічним позовом строк для усунення недоліків протягом 5 днів з моменту отримання ухвали.

05.02.2025 від позивача за зустрічним позовом надійшла заяву про усунення недоліків зустрічної позовної заяви.

05.02.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.02.2025 прийнято для спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» (надалі відповідач за первісним/позивач за зустрічним позовом) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (надалі позивач за первісним/відповідач за зустрічним позовом) про визнання недійсними пунктів договору та внесення змін до договору і вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

10.02.2025 від відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом надійшли заперечення на відповідь на відзив на первісний позов.

У підготовче засідання 11.02.2025 з`явились сторони. Суд, у засіданні, протокольними ухвалами встановив відповідачу за певним/позивачу за зустрічним позовом строк на подання відповіді на відзив на зустрічний позов, встановив позивачу за первісним/відповідачу за зустрічним позовом строк на подання заперечення на відповідь на відзив на зустрічний позов

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.02.2025 зупинено провадження в справі №911/88/25 до перегляду Верховним Судом судових рішень у справі №910/6198/24.

20.02.2025 від позивача за первісним/відповідача за зустрічним позовом надійшов відзив на зустрічний позов.

20.02.2025 від позивача за первісним/відповідача за зустрічним позовом надійшло клопотання про поновлення провадження в справі, у якому зазначено, що Верховним Судом 19.02.2025 прийнято постанову в справі №910/6198/24.

25.02.2025 від відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.03.2025 поновлено провадження в справі №911/88/25 та підготовче засідання в справі №911/88/25 призначено на 08.04.2025.

28.03.2025 від відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом надійшла заява про зменшення (уточнення) позовних вимог за зустрічним позовом, в якій останній просить залишити без розгляду позовні вимоги позивача за зустрічним позовом у частині визнання недійсними пункти 5.1. та 5.4. договору постачання природного газу №1395- НГТ-17 від 02.07.2021 та повернути йому сплачений судовий збір і задовольнити позовні вимоги позивача за зустрічним позовом, а саме: внести зміни до договору постачання природного газу № 1395-НГТ-17 від 02.07.2021 шляхом його доповнення пунктом 5.8. у запропонованій редакції

31.03.2025 від відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів часткової оплати боргу в розмірі 30 722 988, 48 грн.

07.04.2025 від позивача за первісним/відповідача за зустрічним позовом надійшла заява про зменшення позовних вимог за первісним позовом, у зв`язку із частковою сплатою боргу відповідачем за первісним/позивачем за зустрічним позовом, просить стягнути з останнього 9 689 657, 42 грн та повернути сплачений судовий збір.

08.04.2025 від відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів часткової оплати боргу в розмірі 1 052 866, 40 грн.

У підготовче засідання 08.04.2025 з`явилися сторони. Суд, із урахуванням думки сторін, протокольними ухвалами задовольнив клопотання відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом про долучення до матеріалів справи доказів часткової оплати боргу, задовольнив заяву позивача за первісним/відповідача за зустрічним позовом про зменшення позовних вимог за первісним позовом та продовжив розгляд справи з її урахуванням. Також, дослідивши подану відповідачем за первісним/позивачем за зустрічним позовом заяву про зменшення (уточнення) позовних вимог за зустрічним позовом, суд протокольною ухвалою розцінив її як заяву про зміну предмета зустрічного позову, прийняв її до розгляду та продовжив розгляд справи з її урахуванням.

Враховуючи, що судом під час підготовчого провадження та, зокрема, в підготовчому засіданні було вчинено всі дії, які необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті, протокольною ухвалою від 08.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.04.2025.

15.04.2025 від позивача за первісним/відповідача за зустрічним позовом надійшла заява про зменшення позовних вимог за первісним позовом, у зв`язку із частковою сплатою боргу відповідачем за первісним/позивачем за зустрічним позовом, просить стягнути з останнього 8 242 883, 95 грн та повернути сплачений судовий збір.

15.04.2025 від відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів часткової оплати боргу в розміру 1 822 066, 55 грн та відкладення розгляду справи для врегулювання спору шляхом підписання мирової угоди чи залишення позовів без розгляду.

У судове засідання 15.04.2025 з`явилися представники сторін. Суд протокольною ухвалою оголосив перерву в судовому засіданні до 29.04.2025.

28.04.2025 від відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів часткової оплати боргу в розмірі 4 218 514, 49 грн та відкладення розгляду справи ля врегулювання спору шляхом підписання мирової угоди.

У судове засідання 29.04.2025 з`явився представник позивача за первісним/відповідача за зустрічним позовом, відповідач за первісним/позивач за зустрічним позовом у засідання не з`явився.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України визначені наслідки неявки в судове засідання учасника справи.

Суд зауважує, що він надавав можливість учасникам справи реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи, та вважає за можливе розглядати спір за наявними матеріалами.

Враховуючи зазначене суд протокольною ухвалою відмовив у задоволені клопотання відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом про відкладення розгляду справи.

Щодо поданої позивачем за первісним/відповідачем за зустрічним позовом 15.04.2025 заяви про зменшення позовних вимог за первісним позовом, у зв`язку із частковою сплатою боргу відповідачем за первісним/позивачем, суд зазначає наступне.

Згідно п.2 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що протокольною ухвалою від 08.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачем за первісним/відповідача за зустрічним позовом подано заяву про зменшення позовним вимог за первісним позовом - 15.04.2025, тобто з пропуском встановленого законом строку на її подання.

Частиною 1 стаття 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до ч.2 ст.118 Господарського процесуального кодексу України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на наведене вище, суд вважає за необхідне залишити без розгляду подану 15.04.2025 позивачем за первісним/відповідачем за зустрічним позовом заяву про зменшення позовних вимог за первісним позовом.

Також суд, із урахуванням думки представника позивача за первісним/відповідача за зустрічним позовом, протокольними ухвалами задовольнив клопотання відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом про долучення до матеріалів справи доказів часткової оплати боргу.

Представник позивача за первісним/відповідача за зустрічним позовом у судовому засіданні 29.04.2025 надав пояснення по суті позовних вимог за первісним позовом і просив його задовольнити повністю, також надав пояснення по суті заперечень щодо зустрічного позову та просив відмовити в його задоволені.

У судовому засіданні 29.04.2025 відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошено скорочене рішення.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

02.07.2021 між позивачем (далі - постачальник) та відповідачем (далі - споживач) укладено договір постачання природного газу №1395-НГТ-17 (далі - договір), відповідно до п.1.1. якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем для власних потреб, або в якості сировини, а не для перепродажу (п.1.2. договору).

Згідно із п.2.1. (в редакції додаткової угоди №6 до договору) договору постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в період з червня 2021 року до червня 2024 року, а саме:

2.1.1. (в редакції додаткової угоди №8 до договору) з червня 2021 року до червня 2022 року в кількості 13 563, 713 тис.куб.м, із зазначенням помісячного графіку постачання;

2.1.2. на період з червня 2022 року до червня 2023 року та на період з червня 2023 року до червня 2024 року замовлені обсяги визначаються сторонами окремими додатковими угодами до цього договору.

2.1.3. загальний обсяг природного газу, замовлений споживачем за цим договором, складається з сум загальних обсягів природного газу, замовлених споживачем на всі розрахункові період протягом строку дії договору.

Відповідно до п.3.1. договору постачальник передає споживачу в загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

У пункту 3.5. договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Пунктом 4.1. договору передбачено встановлення ціни та порядку зміни ціни на природний газ, який постачається за договором.

Згідно із п.4.3. договору загальна фактична вартість цього договору дорівнює вартості фактично використаного за цим договором природного газу з урахуванням вартості послуг його транспортування.

Відповідно до п.5.1. договору (в редакції додаткової угоди №12 від 25.01.2022) оплата за природний газ за розрахунковий період здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

5.1.1. Оплата вартості обсягу природного газу, що фактично був переданий постачальником у розрахунковому періоді відповідно до акту/актів приймання-передачі природного газу, окрім обсягу 1 (фіксованого), здійснюється споживачем в повному об`ємі (100% вартості) до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в якому було здійснено постачання газу;

5.1.2. Оплата 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу обсягу І (фіксованого) здійснюється споживачем до останнього числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в якому було здійснено постачання газу.

5.1.3. Остаточний розрахунок за фактично переданий у розрахунковому періоді природний газ здійснюється до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% вартості фактично переданого природного газу обсягу І (фіксованого).

Пунктом 6.1. договору передбачено, що споживач, зокрема, має право:

- розірвати цей договір або припинити його в частині поставки природного газу, в тому числі у разі вибору іншого постачальника, але не раніше ніж в останній день розрахункового періоду, попередивши постачальника не менш ніж за 20 діб до розірвання/припинення договору. При цьому споживач зобов`язаний виконати свої обов`язки за цим договором у частині оформлення використаних обсягів природного газу та їх оплати відповідно до умов договору;

- достроково розірвати договір, якщо постачальник повідомив споживача про намір щодо внесення змін до договору в частині умов постачання і водночас нові умови постачання виявилися для споживача неприйнятними. При цьому споживач зобов`язаний попередити постачальника не менш ніж за 20 діб до розірвання договору, а також виконати свої обов`язки за цим договором у частині оформлення використаних обсягів природного газу та їх оплати відповідно до умов договору.

Згідно з під.3.,4. п.6.2. договору споживач зобов`язаний:

- самостійно припиняти (обмежувати) використання природного газу у разі, зокрема порушення строків оплати за договором про постачання природного газу;

- своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені договором.

Відповідно до під.4 п.6.3. договору постачальник має право отримати оплату за переданий за договором природний газ у розмірі та у строки, визначені договором.

Споживач має право на вільний вибір постачальника шляхом укладення з ним договору постачання природного газу відповідно до умов та положень, передбачених Правилами постачання природного газу (п.9.1. договору).

Пунктом 13.3. договору (в редакції додаткової угоди №9 від 30.12.2021 до договору) сторони погодили такий порядок внесення змін до цього договору: усі зміни і доповнення до цього договору оформлюються письмово у формі додаткової угоди про внесення змін до цього договору та підписуються уповноваженими представниками сторін, крім випадків, зазначених у пунктах 13.4. та 13.5. договору

У пункті 13.4. договору (в редакції додаткової угоди №9 від 30.12.2021 до договору) сторони погодили, що вони зобов`язуються повідомляти одна одну рекомендованим листом із повідомленням про зміни власних платіжних реквізитів, ЕІС-коду, адреси, номерів телефонів, факсів у п`ятиденний строк з дня виникнення відповідних змін.

Згідно із п.13.5. (в редакції додаткової угоди №9 від 30.12.2021 до договору) договору постачальник має статус платника податку на прибуток на загальних підставах, передбачених Податковим кодексом України, а також є платником податку на додану вартість. Споживач є платником податку на додану вартість та має статус платника податку на прибуток на загальних умовах, передбачених Податковим кодексом України. У разі будь-яких змін у статусі платника податків сторони зобов`язані повідомити одна одну про такі зміни протягом трьох робочих днів з дати таких змін рекомендованим листом з повідомленням.

Даний договір набирає чинності з дати його укладання і діє до 30.06.2024 включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору (п.13.1. договору).

Доказів продовження строку дії договору матеріали справи не містять.

Також 20.10.2022 сторонами підписано додаткову угоду №20 до договору, відповідно до пп.1., 2., 3. якої постачальник та споживач дійшли взаємної згоди призупинити постачання природного газу за договором через шість календарних днів (на сьомий день) з дня підписання даної додаткової угоди. Відновлення постачання природного газу відбувається виключно після підписання сторонами відповідної додаткової угоди до даного договору. Зобов`язання споживача щодо оплати переданого за договором природного газу залишаються незмінними та обов`язковими для виконання відповідно до умов договору.

На виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» у період жовтень 2021 року травень 2022 року передало, а Комунальне підприємство «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради прийняло (спожило) природній газ загальною вартістю 72 019 933, 84 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу та коригуючими актами приймання-передачі природного газу, які підписані та скріплені печатками з обох сторін без зауважень чи заперечень (т.1 а.с.59-66).

У свою чергу, як убачається з матеріалів справи, Комунальним підприємством «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради оплачено спожитий газ у розмірі 62 330 276, 42 грн.

Спір за первісним позовом у даній справі виник з підстав неналежного виконання Комунальним підприємством «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради грошового зобов`язання за договорами в частині своєчасної та повної оплати спожитого природного газу, з огляду на що Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» просить суд стягнути з Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради суму основного боргу станом на 01.04.2025 у розмірі 9 689 657, 42 грн.

Разом з тим, після відкриття провадження в даній справі та прийняттям до розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» про зменшення позовних вимог, Комунальним підприємством «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради оплачено спожитий газ у розмірі 6 360 400, 46 грн, що підтверджується платіжними дорученнями: №131 від 02.04.2025 на суму 159 212, 84 грн, №132 від 03.04.2025, №135 від 04.04.2025 на суму 81 357, 49 грн, №136 від 07.04.2025 на суму 120 371, 02 грн, №139 від 08.04.2025 на суму 85 372, 71 грн, №141 від 09.04.2025 на суму 168 399, 73 грн, №143 від 10.04.2025 на суму 375 743, 26 грн, №144 від 11.04.2025 на суму 377 067, 33 грн, №146 від 14.04.2025 на суму 695 112, 50 грн, №147 від 15.04.2025 на суму 376 568, 78 грн, №150 від 16.04.2025 на суму 328 646,80 грн, №153 від 17.04.2025 на суму 319 174, 82 грн, №154 від 18.04.2025 на суму 311 006, 88 грн, №157 від 21.04.2025 на суму 709 215, 88 грн, №158 від 22.04.2025 на суму 514 510, 26 грн, №159 від 23.04.2025 на суму 491 282, 65 грн, №163 від 24.04.2025 на суму 337 709, 18 грн, №164 від 25.04.2025 на суму 337 903, 98 грн та №165 від 28.04.2025 на суму 492 495, 26 грн.

Підставами зустрічного позову є те, що Законом України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» встановлено мораторій на підвищення тарифів та внесено зміни до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення». Ведення воєнного стану в Україні та встановлення мораторію на підвищення тарифів стали причиною для істотної зміни обставин. Комунальне підприємство не може усунути погашення заборгованості з різниці в тарифах, оскільки джерелом її погашення є Державний бюджет України, а тому підчас виконання договору виникли обставини, які не могли бути враховані сторонами при його укладенні та які істотно впливають на інтереси обох сторін та якби сторони могли передбачити зазначене, вони б уклали договір на інших умовах.

Враховуючи зазначене, на думку Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради зазначене вище є підставами для внесення змін до договору постачання природного газу №1395-НГТ-17 від 02.07.2021 шляхом доповнення його пунктом 5.8. у наступній редакції:

« 5.8. Розрахунки за договором в обсязі заборгованості з різниці в тарифах, підтвердженої для споживача територіальними комісіями з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах, здійснюється за рахунок видатків Державного бюджету за цільовим призначенням в порядку організації взаєморозрахунків, встановленому законодавством. До завершення процедури врегулювання заборгованості споживача за рахунок видатків Державного бюджету, розрахунки між сторонами за договором на узгоджену суму заборгованості з різниці в тарифах можуть здійснюватися виключно шляхом відступлення споживачем на користь постачальника права вимоги на відшкодування заборгованості з різниці в тарифах.».

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями пп.3, 6 ч.1 ст.3 Цивільного кодексу України закріплено принципи свободи договору, справедливості, добросовісності та розумності.

Зміст принципу справедливості, добросовісності і розумності полягає в тому, що норми законів, умови договорів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають відповідати загальновизнаним вимогами цивільного обороту, вимогам справедливості, добросовісності та розумності, що практично виражається у встановленні нормами цивільного законодавства рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; поєднання створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права з дотриманням прав і інтересів інших осіб.

Суд звертає увагу, що кожна сторона у відповідних правовідносинах має поводити себе добросовісно, обачливо й розумно, об`єктивно оцінювати ситуацію, що випливає зі ст.3 Цивільного кодексу України.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово посилався на принцип римського права venirecontrafactumproprium (заборона суперечливої поведінки), який базується ще на римській максимі "ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці" (постанови Верховного Суду у справах №910/19179/17, №914/2622/16, №914/3593/15, №237/142/16-ц, №911/205/18).

Враховуючи, що договір постачання природного газу №1395-НГТ-17 від 02.07.2021 є чинним, розірваним чи визнаним недійсним в установленому законом порядку не був, а тому є обов`язковим до виконання сторонами.

На виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» у період жовтень 2021 року травень 2022 року передало, а Комунальне підприємство «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради прийняло (спожило) природній газ загальною вартістю 72 019 933, 84 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу та коригуючими актами приймання-передачі природного газу (т.1 а.с.59-66).

Суд зазначає, що вказані акти які підписані та скріплені печаткою зі сторони відповідача без зауважень чи заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до п.5.1. договору (в редакції додаткової угоди №12 від 25.01.2022) оплата за природний газ за розрахунковий період здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

5.1.1. Оплата вартості обсягу природного газу, що фактично був переданий постачальником у розрахунковому періоді відповідно до акту/актів приймання-передачі природного газу, окрім обсягу 1 (фіксованого), здійснюється споживачем в повному об`ємі (100% вартості) до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в якому було здійснено постачання газу;

5.1.2. Оплата 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу обсягу І (фіксованого) здійснюється споживачем до останнього числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в якому було здійснено постачання газу.

5.1.3. Остаточний розрахунок за фактично переданий у розрахунковому періоді природний газ здійснюється до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% вартості фактично переданого природного газу обсягу І (фіксованого).

Отже, строк плати спожитого газу в жовтні 2021 року травні 2022 року за вказаними вище актами є таким, що настав.

У свою чергу, як убачається з матеріалів справи, Комунальним підприємством «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради частково оплачено спожитий газ у розмірі 62 330 276, 42 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» зазначає, що станом на 01.04.2025 неоплаченим залишився спожитий газ на суму 9 689 657, 42 грн (72 019 933, 84 грн - 62 330 276, 42 грн).

Разом з тим, після відкриття провадження в даній справі, з урахуванням заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» про зменшення позовних вимог, Комунальним підприємством «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради оплачено спожитий газ у розмірі 6 360 400, 46 грн, що підтверджується платіжними дорученнями: №131 від 02.04.2025 на суму 159 212, 84 грн, №132 від 03.04.2025, №135 від 04.04.2025 на суму 81 357, 49 грн, №136 від 07.04.2025 на суму 120 371, 02 грн, №139 від 08.04.2025 на суму 85 372, 71 грн, №141 від 09.04.2025 на суму 168 399, 73 грн, №143 від 10.04.2025 на суму 375 743, 26 грн, №144 від 11.04.2025 на суму 377 067, 33 грн, №146 від 14.04.2025 на суму 695 112, 50 грн, №147 від 15.04.2025 на суму 376 568, 78 грн, №150 від 16.04.2025 на суму 328 646,80 грн, №153 від 17.04.2025 на суму 319 174, 82 грн, №154 від 18.04.2025 на суму 311 006, 88 грн, №157 від 21.04.2025 на суму 709 215, 88 грн, №158 від 22.04.2025 на суму 514 510, 26 грн, №159 від 23.04.2025 на суму 491 282, 65 грн, №163 від 24.04.2025 на суму 337 709, 18 грн, №164 від 25.04.2025 на суму 337 903, 98 грн та №165 від 28.04.2025 на суму 492 495, 26 грн.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження в справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами в зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження в справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

Враховуючи те, що сума заборгованості за спожитий газ у розмірі 6 360 400, 46 грн сплачена відповідачем після відкриття провадження в справі, суд закриває провадження в справі №911/88/25 за первісним позовом у частині стягнення суми основного боргу в розмірі 6 360 400, 46 грн у зв`язку з відсутністю предмета спору в цій частині.

Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Доказів того, що Комунальним підприємством «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради виконано зобов`язання з оплати спожитого газу на суму 3 329 256, 96 грн (9 689 657, 42 грн (заявлена сума до стягнення станом на 01.04.2025) - 6 360 400, 46 грн сплачена сума спожитого газу в період з 02.04.-28.04.2025, провадження в частинні стягнення якої судом закрито) суду не надано.

Матеріалами справи підтверджується наявність у Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради грошового зобов`язання зі сплати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» 3 329 256, 96 грн вартості спожитого газу, Комунальним підприємством «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення в порядку передбачено ГПК України суду не надано, а тому суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за первісним позовом.

Що стосується предмета зустрічного позову про внесення змін до договору постачання природного газу №1395-НГТ-17 від 02.07.2021 шляхом доповнення його пунктом 5.8. у наступній редакції: « 5.8. Розрахунки за договором в обсязі заборгованості з різниці в тарифах, підтвердженої для споживача територіальними комісіями з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах, здійснюється за рахунок видатків Державного бюджету за цільовим призначенням в порядку організації взаєморозрахунків, встановленому законодавством. До завершення процедури врегулювання заборгованості споживача за рахунок видатків Державного бюджету, розрахунки між сторонами за договором на узгоджену суму заборгованості з різниці в тарифах можуть здійснюватися виключно шляхом відступлення споживачем на користь постачальника права вимоги на відшкодування заборгованості з різниці в тарифах.», суд зазначає наступне.

У постанові Верховного Суду від 19.02.2025 у справі № 910/6198/24, зазначено, що ст.233 ЦК України є імперативною та стосується виключно визнання недійсним правочину у разі його укладення під впливом тяжких обставин та на вкрай невигідних умовах. Стаття 233 ЦК України не передбачає зміни умов договору шляхом його доповнення у випадку укладення правочину під впливом тяжких обставин та на вкрай невигідних умовах.

Комунальне підприємство «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради вільне у виборі будь-якого продавця природного газу на ринку природного газу за цінами, що вільно встановлюються на ринку, а не тільки шляхом отримання природного газу від Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», що безпосередньо вбачається з положень Закону України "Про ринок природного газу".

При цьому, з умов договору, а саме пунктів 6.1. та 9.1. також вбачається, що Комунальне підприємство «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради не позбавленеможливості змінити постачальника природного газу.

Якщо особа вважає умови укладеного договору невигідними, така особа вправі ініціювати внесення змін до відповідних умов, однак такі зміни можуть буди внесені лише за згодою сторін, або на підставах, що визначені договором та/або Законом.

Порядок зміни умов договору за рішенням суду врегульовано ст.651 та 652 ЦК України.

Зміна договору за рішенням суду є винятковим заходом та здійснюється у виключних випадках, визначених ст.651 та 652 ЦК України.

Згідно із ч.1 ст.651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною.

Згідно з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 та від 16.01.2021 у справі № 910/2861/18, істотним є порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Суд має встановити не лише наявність порушення договору, але й завдання цим порушенням шкоди, її розмір, а також те, чи дійсно суттєвою є різниця між тим, на що мала право розраховувати потерпіла сторона, укладаючи договір, і тим, що насправді вона змогла отримати.

У свою чергу, згідно зі ст.652 ЦК України договір може бути змінений у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору. У разі істотної зміни обставин суд може змінити договір за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 04.04.2018 у справі № 910/12154/16 та від 17.04.2018 у справі № 927/763/17, закон пов`язує можливість внесення змін до договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч.2 ст.652 ЦК України, при істотній зміні обставин. Істотна зміна обставин, якими сторони керувалися, укладаючи договір, має бути не наслідком поведінки сторін, а бути зовнішньою щодо юридичного зв`язку між ними. Обставини, якими, укладаючи його, керувалися сторони, мають змінитися настільки, що, якби останні могли це передбачити, то взагалі б не уклали договір чи уклали б його на інших умовах. За відсутності істотної зміни обставин, зокрема за незначної їх зміни або за виникнення труднощів у виконанні договору, які сторони могли розумно передбачити, договір не можна змінити за рішенням суду.

Внесення змін до договору за рішенням суду є виключною мірою, яка пов`язана з втручанням суду в свободу договору, господарську діяльність сторін, і таке втручання може відбуватися лише у разі виникнення значного і вочевидь несправедливого дисбалансу між інтересами сторін внаслідок зміни обставин.

У Принципах Європейського договірного права вказано, що якщо сторони не досягли згоди щодо врахування істотної зміни обставин у розумний строк, суд може припинити дію договору на дату та час, визначені судом, або змінити договір таким чином, щоб розподілити між сторонами справедливою мірою втрати та вигоди, які є результатом зміни обставин.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.08.2023 року у справі №910/17639/21.

Натомість, Комунальним підприємством «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради не доведено наявності підстав, у відповідності до ч.2 ст.651 ЦК України.ст.652 ЦК України, для зміни умов договору шляхом доповнення його пунктом щодо джерела коштів для здійснення споживачем розрахунків за спожитий газ та порядку здійснення оплати різниці в тарифах шляхом відступлення права вимоги на відшкодування заборгованості із державного бюджету.

Крім цього, 20.10.2022 сторонами підписано додаткову угоду №20 до договору, відповідно до пп.1., 2., 3. якої постачальник та споживач дійшли взаємної згоди призупинити постачання природного газу за договором через шість календарних днів (на сьомий день) з дня підписання даної додаткової угоди. Відновлення постачання природного газу відбувається виключно після підписання сторонами відповідної додаткової угоди до даного договору. Зобов`язання споживача щодо оплати переданого за договором природного газу залишаються незмінними та обов`язковими для виконання відповідно до умов договору.

Також у п.13.1. договору погоджено строк його дії діє до 30.06.2024 включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору.

Доказів продовження строку дії договору матеріали справи не містять та сторонами, в порядку передбаченому ГПК України, суду таких доказів не надано.

Згідно зі частиною третьою статті 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Внесення змін можливе лише до чинного договору (такого, що діє на час звернення до суду з позовом та ухвалення відповідного судового рішення). В іншому випадку буде відсутній предмет спору, яким і є у такому разі договір, до якого вносяться зміни (аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 10.02.2021 року у справі № 910/288/20 та від 09.03.2023 року у справі №914/3461/21, який (висновок) врахований судами попередніх інстанцій).

Враховуючи викладене вище та в його сукупності суд дійшов висновку, що зустрічна позовна заява задоволенню не підлягає.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.5 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі РуїсТоріха проти Іспанії). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі Проніна проти України, в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах №910/13407/17, №915/370/16 та №916/3545/15.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене вище, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду.

Підсумовуючи наведене вище, суд задовольняє первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та відмовляє в задоволенні зустрічного позову Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за первісним позовом та за зустрічним позовом покладаються на Комунальне підприємство «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради.

Крім цього, Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради про стягнення 41 145 692, 88 грн та відповідно до платіжної інструкції № від 25.12.2024 сплатило 493 748, 31 грн судового збору.

Згідно з виписками ці кошти були зараховані до спеціального фонду державного бюджету України.

У зв`язку із частковим погашенням Комунальним підприємством «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради боргу перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» у процесі розгляду справи останнім зменшено позовні вимоги за первісним позовом до стягнення основного боргу в розмірі 9 689 657, 42 грн, у зв`язку з чим заявлено клопотання про повернення сплаченого судового збору.

Згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України "Про судовий збір" у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Враховуючи зазначене судовий збір сплачений за первісним позовом, який підлягає повернення в зв`язку із зменшення позовних вимог складає 377 472, 43 грн (31 456 032, 46 грн ((41 145 692, 88 грн - 9 689 657, 42 грн) сума на яку зменшено позовні вимоги за первісним позовом) * 1,5% * 0,8).

Крім цього, в зв`язку із частковим погашенням Комунальним підприємством «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради боргу перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» у процесі розгляду справи, судом закрито провадження в справі №911/88/25 за первісним позовом у частині стягнення суми основного боргу в розмірі 6 360 400, 46 грн.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За розрахунком суду судовий збір, який піддягає поверненню в зв`язку із частковим закриттям провадження за первісним позовом складає 76 324, 80 грн (6 360 400, 46 грн * 1,5% * 0,8).

Отже, в загальному розмірі судовий збір, який піддягає поверненню Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» складає 453 797, 24 грн (377 472, 43 грн + 76 324, 80 грн).

Керуючись ст.73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження в справі №911/88/25 за первісним позовом у частині стягнення суми основного боргу в розмірі 6 360 400 (шість мільйонів триста шістдесят тисяч чотириста) грн 46 коп. закрити, в зв`язку з відсутністю предмета спору.

2. Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради про стягнення 3 329 256, 96 грн задовольнити.

3. Стягнути з Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради (07301, Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул. Кургузова, буд. 3-В ідентифікаційний код 13713569) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ідентифікаційний код 42399676) 3 329 256 (три мільйона триста двадцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят шість) грн 96 коп. основного боргу та 39 351 (тридцять дев`ять тисяч триста п`ятдесят одну) грн 08 коп. судового збору.

4. У задоволені зустрічного позову Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» про внесення змін до договору відмовити в повному обсязі.

5. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ідентифікаційний код 42399676) судовий збір у розмірі 453 797 (чотириста п`ятдесят три тисячі сімсот дев`яносто сім) грн 23 коп. сплачений відповідно до платіжної інструкції № від 25.12.2024.

6. Після набрання рішенням суду законної сили видати наказ.

7. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено та підписано 08.05.2025.

Суддя В.М. Антонова