ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/389/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального некомерційного підприємства "Дергачівська центральна лікарня" Дергачівської міської ради Харківської області, м. Дергачі
до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників учасників справи:

позивача - Марченко В.Ю.

відповідача - Маслякова О.М.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне некомерційне підприємство "Дергачівська центральна лікарня" Дергачівської міської ради Харківської області, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф", відповідач, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість з відшкодування витрат на оплату комунальних послуг за 2022 та 2023 роки у загальному розмірі 412 988,99 грн, з яких: заборгованість за 2022 рік - 135 025,51 грн, заборгованість за 2023 рік - 277 963,48 грн. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 11.02.2025 позовну заяву Комунального некомерційного підприємства "Дергачівська центральна лікарня" Дергачівської міської ради Харківської області залишено без руху. Встановлений позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви - сім днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Встановлений позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом: реєстрації електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" ЄСІТС; надання інформації щодо наявності або відсутності електронного кабінету позивача та відповідача.

13.02.2025 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 17.02.2025 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Процесуальний рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

04.03.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні.

В обґрунтування заперечень відповідач вказує, що на виконання п. 6.4.4 договору оренди, КНП ХОР "ЦЕМД та МК" підготував та 21.01.2022 направив на погодження та підписання договір на відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг на 2022 рік на електронну адресу КНП "Дергачівська центральна лікарня" ( та ). Втім, підписаний примірник КНП ХОР "ЦЕМД та МК" так і не отримав. Отже, КНП ХОР "ЦЕМД та МК" вжив усіх необхідних заходів для укладання договору, і був позбавлений такої можливості саме балансоутримувачем (позивачем), а укладання договорів такого виду в односторонньому порядку чинним законодавством не передбачено.

До того ж, до вересня 2024 року КНП ХОР "ЦЕМД та МК" взагалі не був обізнаний про наявність нібито заборгованості, адже саме балансоутримувач не тільки не підписав договір на відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання послуг, а й жодних актів про відшкодування не виставляв. Крім того, заяви позивача, що відповідач використовував послуги у 2022 та 2023 роках є голослівними, адже від початку введення воєнного стану на території України м. Дергачі піддавалось постійним обстрілам і комунальні послуги інколи взагалі не надавались, а деякий час взагалі перебування бригад екстреної медичної допомоги, саме в орендованому приміщенні було ускладнено через руйнації (вибиті вікна, тощо).

Заборгованість по відшкодуванню витрат на оплату комунальних послуг не може підтверджуватися витягом з акту №202020-22/03 від 06.09.2024. Для підтвердження зобов`язань (заборгованості) відповідно до п.1 статті 10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" необхідно проводити інвентаризацію активів і зобов`язань для їх документального підтвердження. А саме: для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов`язані проводити інвентаризацію активів і зобов`язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка. Документ, на який посилається позивач, як на підставу стягнення нібито заборгованості, жодним чином не стосується КНП ХОР "ЦЕМД та МК".

Відшкодування комунальних послуг за минулі періоди, здійснити неможливо, бо сплата за комунальні послуги здійснюється Центром за рахунок коштів обласного бюджету через розрахунковий рахунок ДКСУ м. Києва тільки в межах бюджетного року. Відповідно до ст. 3 Бюджетного кодексу України, бюджетний рік починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Відповідно Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. Така заборгованість згідно бухгалтерських регістрів в бухгалтерському обліку КНП ХОР "ЦЕМД та МК", а також і в КНП "Дергачівська центральна лікарня" ДМР не обліковувалася. І тому складені акти виконаних робіт у 2024 році з боку КНП ХОР "ЦЕМД та МК" підписані не були, що свідчить про непогодження з заборгованістю по відшкодуванню витрат на оплату комунальних послуг в загальній сумі 412 988,99 грн. До того ж, твердження позивача про наявність у відповідача оригіналів актів №1/К-2024 та №2/К-2024 не відповідають дійсності, адже вони були повернуті позивачу без підпису. КНП ХОР "ЦЕМД та МК" були виконані усі зобов`язання за договором оренди. Отже, позивачем не надано жодних доказів (документів) на підтвердження наявності заборгованості у відповідача перед позивачем.

10.03.2025 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач відхиляє аргументи відповідача та вказує на те, що на підтвердження направлення договору на відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг відповідач надає скріншот з електронної пошти "", яка не є офіційною електронною поштою відповідача. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань офіційною електронною адресою відповідача є "". На наданому відповідачем скріншоті присутній невідомий файл, який не містить електронного підпису уповноваженої особи відповідача, не містить електронної печатки, а отже не може вважатись електронним документом. Таким чином відповідач надає скріншот повідомлення з особистої пошти фізичної особи, з якої було направлено невідомий файл, без накладення електронного підпису та/або печатки. Відповідно такий скріншот не підтверджує направлення на адресу позивача договору на відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг на 2022 рік, а отже скріншот з електронної пошти "", наданий відповідачем, не можна вважати належним доказом у справі.

Відповідач ні за 2022 рік, ні за 2023 рік не надає жодних належних доказів направлення договорів про відшкодування вартості спожитої електричної енергії, водопостачання та теплопостачання позивачу на розгляд та підписання, а отже він не забезпечив укладення таких договорів та порушив пп. 6.4.4 п.6.4 договору оренди №44 від 10.12.2021.

Позивач наголошує, що саме у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем обов`язку із укладення договорів про відшкодування вартості спожитої електричної енергії, водопостачання та теплопостачання, у позивача були відсутні правові підстави для складання актів відшкодування витрат, а саме, відсутній договір на підставі якого таке відшкодування повинно здійснюватися відповідно до пп. 6.4.4 п.6.4 договору оренди №44 від 10.12.2021.

Відповідач не надає жодних доказів, які б підтверджували те, що він протягом 2022 та 2023 років не користувався орендованим за договором оренди №44 від 10.12.2021 приміщенням. Одночасно із укладанням договору оренди №44 від 10.12.2021 було підписано акт приймання-передачі в оренду комунального майна територіальної громади Дергачівської міської ради від 10.12.2021 як додаток до договору. Інших документів, які б підтверджували передання приміщення назад позивачу або які б підтверджували те, що відповідач тимчасово не користувався приміщенням, а отже й комунальними послугами, між позивачем та відповідачем складено не було, жодних звернень на адресу позивача від відповідача для розгляду з цього питання не надходило.

Заборгованість відповідача підтверджується витягом з акту №202020-22/03 від 06.09.2024 ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Дергачівської міської ради Харківського району за період з 01.01.2021 по 31.03.2024, витягом з довідки зустрічної звірки №20-23/02з від 28.08.2024, меморіальним ордером №4.2-авт за 01.01.2024-12.10.2024 (заборгованість відповідача була поставлена на баланс позивачем за результатами ревізії, під час якої було виявлено неточності у веденні бухгалтерського обліку).

Позивач наголошує, що відповідач у листах-відповідях позивачу №04-1158 від 21.10.2024 та №04-1274 від 29.11.2024 не заперечував проти наявності заборгованості, зазначивши при цьому, що він не може оплатити заборгованість через те, що кошти, які були передбачені на відшкодування витрат на оплату комунальних послуг за 2022-2023 роки були повернуті в бюджет в кінці бюджетних періодів 2022 та 2023 років у зв`язку із їх невикористанням.

Відповідач не надає жодних доказів отримання позивачем листа відповідача №04-200 від 12.02.2025 у друкованому вигляді разом із додатками. Вищезазначений лист було отримано позивачем на електронну пошту, а отже позивачем не отримано назад оригінали актів №1/К-2024 та №2/К-2024 в друкованому вигляді. Відповідно дані акти продовжують перебувати у відповідача.

Позивач наголошує, що обов`язок відповідача відшкодувати позивачу витрати на оплату комунальних послуг в орендованому приміщенні базується на положеннях: статті 759 ЦК України щодо змісту правовідносин, що виникають з договору оренди, статті 174 ГК України та статті 11 ЦК України щодо підстав для виникнення господарських зобов`язань (цивільних прав та обов`язків). Вищезазначений обов`язок прямо слідує з умов договору оренди №44 від 10.12.2021 (п. 6.4.4 п.6.4; пп.9.2.1 п.9.2), дія якого поширюється на правовідносини між позивачем та відповідачем з 10.12.2021, а саме: з моменту фактичного розташування відповідача у орендованому приміщенні тобто з моменту фактичного користування приміщенням і комунальними послугами відповідно, що підтверджується приймання-передачі в оренду комунального майна територіальної громади Дергачівської міської ради від 10.12.2021 до договору. Також обов`язок споживача оплатити житлово-комунальні послуги за умови, якщо споживач фактично ними користувався, передбачений статтею 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Крім того, відповідно до положень даної статті споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

У судовому засіданні 29.04.2025 представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Присутній у судовому засіданні 29.04.2025 представник відповідача проти позову заперечував та просив суд відмовити у його задоволенні.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

10.12.2021 між Дергачівською міською радою (орендодавець), Комунальним некомерційним підприємством Харківської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" (орендар) та Комунальним некомерційним підприємством "Дергачівська центральна лікарня" Дергачівської міської ради Харківської області (балансоутримувач) був укладений договір №44 оренди комунального майна територіальної громади Дергачівської міської ради, відповідно до розділу 1 якого, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 155,3 м2, що знаходиться за адресою: Харківська область, місто Дергачі, вулиця 1 Травня, 4, далі - Майно, що належить до комунальної власності територіальної громади Дергачівської міської ради та знаходиться на балансі Комунального некомерційного підприємства "Дергачівська центральна лікарня" Дергачівської міської ради Харківської області (, місцезнаходження якого зареєстровано: 62303, Україна, Харківська область, місто Дергачі, вулиця 1 Травня, 4) надалі - балансоутримувач, в особі директора Дончака Дмитра Юрійовича, який діє на підставі Статуту. Цільове призначення Майна: для розташування структурного підрозділу КНП ХОР "ЦЕМД та МК" з метою надання екстреної (швидкої) медичної допомоги.

Відповідно до п. 2.1 договору, орендар вступає у строкове платне користування майном у день підписання акту приймання-передачі майна. Акт приймання-передачі підписується між орендодавцем, орендарем і балансоутримувачем одночасно з підписанням цього договору.

10.12.2021 між сторонами був підписаний акт приймання-передачі в оренду комунального майна територіальної громади Дергачівської міської ради.

Відповідно до п. 6.4.4 п. 6.4 вищезазначеного договору, після укладання договору оренди, орендар зобов`язаний укласти договір про відшкодування вартості спожитої електричної енергії, водопостачання та теплопостачання балансоутримувачу.

Як вказує позивач, орендарем не було забезпечено укладення договорів з балансоутримувачем на відшкодування вартості спожитої електричної енергії, водопостачання та теплопостачання у 2022 та 2023 роках. Орендар продовжував користуватися орендованим майном на підставі договору та комунальними послугами не відшкодовуючи їх вартість балансоутримувачу.

Відповідно до Плану проведення заходів державного фінансового контролю Північно-східного офісу Держаудитслужби за ІІІ квартал 2024 року Північно-східним офісом Держаудитслужби було проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Дергачівської міської ради за період з 01.01.2021 по 31.03.2024.

Відповідно до акту №202020-22/03 від 06.09.2024 ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Дергачівської міської ради Харківського району за період з 01.01.2021 по 31.03.2024 (далі - Акт) під час проведення заходів державного фінансового контролю Північно-Східного офісу Держаудитслужби за ІІІ квартал 2024 року було виявлено, що додатково підлягають відшкодуванню КНП "Дергачівська центральна лікарня" витрати на оплату комунальних послуг за 2022-2023 роки. Розмір недоотриманого позивачем відшкодування від відповідача за даними ревізії складає у 2022 році - 135 025,51 грн, у 2023 році - 277 963,48 грн, всього за 2022-2023 роки - 412 988,99 грн.

Згідно Довідки Північно-Східного офісу Держаудитслужби №20-23/02з від 28.08.2024 зустрічної звірки в Комунальному некомерційному підприємстві "Дергачівська центральна лікарня" Дергачівської міської ради з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку, що здійснювалися Дергачівською міською радою за період з 01.01.2021 по 31.03.2024, зустрічною перевіркою, зокрема, встановлено, що договори щодо відшкодування витрат балансоутримувачу по наданню комунальних послуг з КНП ХОР "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" не укладались, відшкодування комунальних послуг не здійснювалось. В ході проведення зустрічної звірки Підприємством виконано розрахунки відшкодування комунальних послуг КНП ХОР "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф". Згідно розрахунків відшкодування комунальних послуг виконаних КНП "ДЦЛ" ДМР для КНП ХОР "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" загальна сума витрат, яка підлягає поверненню балансоутримувачу склала 504 048,33 грн, з них за 2022 - 135 025,51 грн, 2023 - 277 963,48 грн, за І квартал 2024 - 91 059,34 грн.

На адресу КНП ХОР "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" позивачем направлялись претензії №950 від 03.09.2024, №1209/01 від 26.11.2024 та №81/01 від 24.01.2025 з вимогою про сплату заборгованості з відшкодування витрат на оплату комунальних послуг за 2022-2023 роки у розмірі 412 988,99 грн, до яких, зокрема, були долучені рахунки, акти, розрахунки з відшкодування витрат на оплату комунальних послуг за 2022-2023 роки.

У відповідь на претензії, відповідач листами №04-1158 від 21.10.2024, №04-1274 від 29.11.2024 повідомив, що на виконання п. 6.4.4 договору оренди, КНП ХОР "ЦЕМД та МК" підготував та 21.01.2022 направив на погодження та підписання договір на відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг на 2022 рік на електронну адресу КНП "Дергачівська центральна лікарня" ( та ). Втім, підписаний примірник КНП ХОР "ЦЕМД та МК" так і не отримав. Оплата комунальних послуг здійснюється Центром за рахунок коштів обласного бюджету, відповідно до ст. 3 Бюджетного кодексу України бюджетний рік починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року, після чого залишок коштів підлягає перерахуванню в дохід відповідному бюджету.

Після проведення ревізії на адресу позивача надійшли претензії Дергачівської міської військової адміністрації Харківського району Харківської області №01-17/1771 від 14.11.2024 та №01-17/1550 від 02.10.2024 щодо відшкодування збитків, які завдано у зв`язку із несплатою відповідачем відшкодування витрат на оплату комунальних послуг за 2022-2023 роки.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з нормами статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як зазначалося вище по тексту рішення, відповідно до п.6.4.4 п. 6.4 договору оренди, після укладання договору оренди, орендар зобов`язаний укласти договір про відшкодування вартості спожитої електричної енергії, водопостачання та теплопостачання балансоутримувачу.

Згідно ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Для підтвердження достовірності походження та цілісності електронного документа може використовуватися електронна печатка. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа (стаття 6 названого Закону).

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Електронна копія електронного документа засвідчується у порядку, встановленому законом. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.

На підтвердження направлення договору на відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг відповідачем до суду наданий скріншот з електронної пошти "" (а.с.69).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи електронною адресою відповідача є - "".

Крім того, з наданого скріншоту не можливо встановити який саме договір був направлений (копія договору, який направлявся балансоутримувачу до матеріалів справи відповідачем не надана).

З наданого скріншоту також вбачається, що направлений відповідачем файл "Договір відшкод. Дергачі" не містить електронного підпису уповноваженої особи відповідача та не містить електронної печатки.

Також, відповідачем не надано доказів щодо направлення (укладення) договору на відшкодування витрат балансоутримувача на 2023 рік.

Таким чином, наданий відповідачем скріншот не може бути прийнятий судом як доказ на підтвердження виконання відповідачем свого обов`язку за п. 6.4.4 договору оренди щодо укладання договору про відшкодування вартості спожитої електричної енергії, водопостачання та теплопостачання балансоутримувачу.

Крім того, відповідачем також не надано жодного доказу на підтвердження звернень відповідача до позивача щодо укладання договору, відповідно до п. 6.4.4 договору (заяви, листи тощо).

Заперечуючи проти позову, відповідач також вказував на те, що заяви позивача про те, що відповідач використовував послуги у 2022 та 2023 роках є голослівними, адже від початку введення воєнного стану на території України м. Дергачі піддавалось постійним обстрілам і комунальні послуги інколи взагалі не надавались, а деякий час взагалі перебування бригад екстреної медичної допомоги, саме в орендованому приміщенні було ускладнено через руйнації (вибиті вікна, тощо).

Відповідно до пп. 11.7.5 п. 11.7 договору оренди, договір припиняється у разі знищення або значного пошкодження майна.

Разом з тим, відповідачем до суду не подано жодного доказу на підтвердження наведених відповідачем обставин щодо не отримання комунальних послуг у 2022 та 2023 роках та доказів неможливості перебування в орендованих приміщеннях через їх пошкодження )звернення, заяви, акти, листи тощо). Наданий скріншот зі сторінки у соціальній мережі Facebook щодо обстрілу у березні 2022 року не може вважатись належним доказом у розрізі ст. 76 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За умовами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Верховний Суд наголосив на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначив, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно він не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Верховний Суд зазначив, що стандарт доказування "вірогідність доказів", на відмінну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зміст цієї статті свідчить, що нею на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були. Застосував судову практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи є вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до висновку, що надані позивачем докази підтверджують факт перебування відповідача в орендованих приміщеннях та користування ними, та отримання останнім комунальних послуг.

Споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана позиція є усталеною та викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 922/4239/16, Верховного Суду від 09.06.2021 у справі № 303/7554/16-ц, від 21.08.2019 у справі № 922/4239/16, 25.09.2019 у справі № 522/401/15-ц та 10.12.2018 у справі № 638/11034/15-ц, від 26.04.2018 у справі № 904/6293/17.

Належних та допустимих доказів не отримання у 2022 та 2023 роках комунальних послуг відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Отже, беручи до уваги наявні в матеріалах справи пояснення та докази сторін, господарський суд, оцінюючи за своїм переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а отже, підлягають задоволенню.

Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться в рішенні суду, позаяк не покладаються судом в основу цього судового рішення, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", рішення від 10.02.2010).

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" (61058, м. Харків, пр. Незалежності, 13, ) на користь Комунального некомерційного підприємства "Дергачівська центральна лікарня" Дергачівської міської ради (62303, Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, вул. Європейська, 4, ) заборгованість з відшкодування витрат на оплату комунальних послуг за 2022 та 2023 року у розмірі 412 988,99 грн (з яких заборгованість за 2022 рік - 135 025,51 грн та за 2023 рік - 277 963,48 грн) та 4 955,86 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач - Комунальне некомерційне підприємство "Дергачівська центральна лікарня" Дергачівської міської ради (62303, Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, вул. Європейська, 4, ).

Відповідач - Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" (61058, м. Харків, пр. Незалежності, 13, ).

Повне рішення підписано 06 травня 2025 року.

Суддя О.В. Погорелова