ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/4202/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів: Діброви Г.І.

Принцевської Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Одеського морського порту)

на рішення Господарського суду Одеської області

від 22 листопада 2024 року (повний текст складено 22.11.2024)

у справі № 916/4202/24

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Оператор припортових станцій" АТ "Українська залізниця"

до відповідача: Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Одеського морського порту)

про стягнення 39318,36 грн.

суддя суду першої інстанції: Літвінов С.В.

місце винесення рішення: м. Одеса, проспект Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Філії "Оператор припортових станцій" АТ "Укрїнська залізниця" звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом про стягнення з Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Одеського морського порту) 39318,36 грн. плати за користування вагонами.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 21.08.2023 рішенням правління АТ "Укрзалізниця" було створено філію "Оператор припортових станцій", яка 16.02.2024 на підставі додаткової угоди №26 стала правонаступником за договором з Одеською філією ДП "Адміністрація морських портів України" щодо обробки вагонів. Раніше, між АТ "Укрзалізниця" та тим же підприємством було укладено договір на організацію перевезення вантажів залізничним транспортом від 24.06.2020.

Позивач вказує, що впродовж травня липня 2024 року на станцію Одеса-Порт регулярно прибували вагони з чавуном, які супроводжувалися приватною охороною за заявками ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг". За подавання цих вагонів було нараховано оплату в розмірі 39318,36 грн з ПДВ.

07.08.2024 Філією Оператор припортових станцій АТ Українська залізниця була заявлена претензія №ЦПС-05/198 про стягнення заборгованості за подавання вагонів на загальну суму 39318,36 грн., яка залишена відповідачем без відповіді.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.11.2024 у справі №916/4202/24 (суддя Літвінов С.В.) позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Одеського морського порту) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Оператор припортових станцій" АТ "Українська залізниця" плату за користування вагонами в сумі 32765,30 грн. + 20% ПДВ % 6553,06 грн. всього 39318,36 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції зазначив наступне.

Порядок обслуговування залізничної під`їзної колії Одеського морського порту встановлюється договором №1/59/КД-17358 від 01.07.2012 щодо обробки вагонів з вантажами, а також Єдиним технологічним процесом (ЄТП) взаємодії між адміністрацією порту та станцією Одеса-Порт філії Оператор припортових станцій. Усі ці документи, включаючи доповнення від 30.11.2023, розроблені на основі Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, затверджених наказом Мінтрансу України №644. Добове планування подачі та забирання вагонів, згідно з п. 3.1 Договору та п. 6.4 ЄТП, оформлюється змінно-добовим планом, а подання вагонів здійснюється залізницею за заявкою порту відповідно до цього плану.

Згідно з ЄТП (п. 1.2.4), вагони, які прибувають, підлягають розмітці диспетчером залізничної служби адміністрації порту. На їх підставі формується подання вагонів тепловозами до фронтів навантаження. У справі встановлено, що криті вагони з провідниками, щодо яких позивач вимагає оплату за маневрові роботи, не були офіційно розмічені, а заявка на їх подання не подавалась. Водночас, договір і ЄТП не регламентують порядок дій у випадках, коли вагони без розмітки все ж подаються з ініціативи позивача. Перевезення вантажів у супроводі провідників регламентується окремими Правилами (наказ Мінтрансу №644), за якими провідники перебувають у супроводі вантажу у критому вагоні та виконують низку обов`язків від охорони до передачі вантажу одержувачу.

За п. 15 зазначених правил, станція відправлення оформлює опис знімного обладнання у вагоні, який додається до електронної накладної. Станція призначення перевіряє його стан. Відповідальність за пошкодження несе відправник (одержувач) через дії провідників. Таким чином, якщо вагон з провідниками прибув на станцію призначення, він має бути поданий на під`їзну колію до вантажоодержувача. Саме подання вагонів, а не просто їх прибуття, засвідчує факт завершення перевезення. Передача вантажу на під`їзних коліях фіксується у пам`ятках, які підписуються станцією та одержувачем. Відповідно до Тарифного керівництва №1, плата нараховується за фактично подані і забрані вагони.

Суд першої інстанції погодився з доводами позивача, що подання вагону на під`їзну колію для передачі вантажу провідником є завершальним етапом перевезення. Навіть якщо вантажоодержувач відмовляється підписати пам`ятку, сам факт дій позивача відповідно до нормативних документів свідчить про правомірність нарахування плати. Тому оформлені відомості за формами Ф.ГУ-46 та Ф.ГУ-46а щодо маневрових робіт і подання вагонів є обґрунтованими.

Крім того, місцевий господарський суд зазначив, що на час виникнення спірних правовідносин сторонами не було внесено зміни до укладених між ними договору та єдиного технологічного процесу.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Одеського морського порту) звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 22.11.2024 у справі №916/4202/24 та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю. Судові витрати покласти на позивача.

Так, скаржник зазначає, що лише з 07.06.2024 станція Одеса-Порт почала нараховувати плату за подавання та забирання критих вагонів з охороною на під`їзну колію Адміністрації. До цього подібні вагони регулярно прибували протягом січнятравня 2024 року, проте жодних нарахувань за їхнє переміщення не здійснювалося. При цьому станція не повідомляла Адміністрацію про жодні зміни в порядку надання таких послуг чи зміну нормативної бази.

Скаржник вказує, що позивач не надав обґрунтування щодо причин таких змін, а суд не дослідив ці обставини та не надав відповідних висновків у рішенні, що суперечить вимогам ст. 79 та ч. 4 ст. 238 ГПК України.

Крім того, скаржник зауважує, що на підставі Договору про обробку вагонів з вантажами № 1/59 від 01.07.2012, укладеного між АТ «Укрзалізниця» та ДП «АМПУ», зокрема пункту 3.2, Залізниця зобов`язується подавати вагони під навантаження або вивантаження згідно з добовим планом та за відповідною заявкою Порту.

Скаржник зазначає, що криті вагони з провідниками прибувають без вантажу, а провідники після прибуття залишають вагон і прямують до визначеного приміщення в межах порту. Отже, такий вагон не є об`єктом обробки на вантажному фронті та фактично не використовується Адміністрацією. Залізниця не надає послугу з подавання/забирання за замовленням Адміністрації, оскільки жодної заявки на такі операції не подавалося, і система АС Месплан не містить погодження на приймання таких вагонів.

Також, апелянт зауважує, що пам`ятки про подачу/забирання вагонів були оформлені лише Залізницею в односторонньому порядку, без підпису працівників Порту.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом від 16.12.2024, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2024 вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Одеського морського порту) було відкладене до надходження витребуваних цією ж ухвалою з Господарського суду Одеської області матеріалів справи №916/4202/24 до суду апеляційної інстанції.

23.12.2024 матеріали справи №916/4202/24 надійшли до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.01.2025 апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Одеського морського порту) залишено без руху; встановлено апелянту строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, шляхом надання до суду доказів надсилання копії апеляційної скарги з додатками Акціонерному товариству "Українська залізниця", протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

17.01.2025 від скаржника до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додані докази надсилання копії апеляційної скарги з додатками Акціонерному товариству "Українська залізниця".

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Одеського морського порту) на рішення Господарського суду Одеської області від 22.11.2024 у справі №916/4202/24 та вирішено розгляд вказаної апеляційної скарги здійснювати у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

27.01.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Оператор припортових станцій" АТ "Українська залізниця" надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач не погоджується з доводами останньої, вважає її необґрунтованої та просить суд апеляційної інстанції у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Так, позивач вказує, що працівниками ПКОПД було встановлено факт порушення, через що втрачено можливість стягнення належних залізниці платежів за попередні місяці. Тому плату за подавання та забирання вагонів (окремого критого вагону для провідників) почали нараховувати лише з червня 2024.

Позивач зазначає, що провідники відправників (одержувачів), що розміщуються в окремому критому вагоні це і є вантаж, плата за проїзд провідників при проїзді в окремому критому вантажному вагоні, що перевозяться локомотивом залізниці, нараховується за фактичне число провідників.

Крім того, Залзіниця вказує, що відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу були сформовані в електронному вигляді на підставі пам`яток про подавання №№3265 (вед 12063467), 3548 (вед №04073790), 3567, 3572 (вед №05073805) та забирання № №7066, 7684, 7719, 7763, які представниками порту не були підписані, про що агентами комерційними станції складено акти загальної форми ГУ-23 №№3265, 2870, 2875, 2880. Представниками Порту вагони не розмічались для подавання на під`їзну колію ОФ ДП «АМПУ» (розмітка вагонів зайнятих приватною охороною в ЄТП не зазначена конкретно). Вагони фактично подавались та забирались відповідно до діючих нормативних документів у тому числі і для завершення логічного контролю по перевезенню в АРМ ПЗ та АРМ ТВК, тобто послуга проводилась.

Разом з тим, позивач зауважує, що подавання та прибирання вагону з приватною охороною при здаванні складу з номенклатурним вантажем не впливає на безпеку та інтенсивність, додаткові маневрові роботи проводяться лише по письмовому зверненню, вимоги безпеки виконання вантажних операцій не порушуються.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Разом з цим Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013, Папазова та інші проти України від 15.03.2012).

Європейський суд щодо тлумачення положення розумний строк в рішенні у справі Броуган та інші проти Сполученого Королівства роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

З огляду на зазначене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду апеляційної скарги, враховуючи обставини, пов`язані зі запровадженням в Україні воєнного стану постійні тривали повітряні тривоги, відключення електропостачання та інші чинники тощо; приймаючи до уваги навантаження суду, перебування суддів-членів колегії у відрядженнях, принцип незмінності складу суду, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, апеляційна скарга ДП "АМПУ" в особі Одеської філії ДП "АМПУ" (Адміністрація Одеського морського порту) розглядається поза межами строку, встановленого статтею 273 Господарського процесуального кодексу України, але, у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

21.08.2023, згідно з Протоколом №Ц-85/52 засідання правління АТ «Укрзалізниця», було створено філію «Оператор припортових станцій» АТ «Укрзалізниця».

Як вбачається з матеріалів цієї справи, 24.06.2020 між Залізницею (Перевізник) та Адміністрацією (Замовник) укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 40-38728457/2020-001 (далі - договір перевезення), предметом якого є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та / або вагонах Замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

За умовами п. 3.1. договору перевезення розмір провізних платежів за перевезення вантажу у вагонах Замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів.

Пунктом 3.2.2. договору перевезення, зокрема, встановлено, що при замовленні власного вагону Перевізника для проїзду провідників відправника (одержувача) Замовник зобов`язаний сплачувати:

1) плату за проїзд провідника відправника / одержувача (провізну плату) та інші платежі, встановлені Збірником Тарифів на дату відправлення вантажу.

2) плату за перевезення порожнього власного вагону Перевізника з провідниками, яка розраховується за фактичну тарифну відстань за ставками і тарифами Збірника Тарифів;

16.02.2024 між АТ «Укрзалізниця» в особі філії «Оператор припортових станцій» та ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії було укладено додаткову угоду №26 до договору №1/59/КД-17358 від 01.07.2012 щодо обробки вагонів з вантажами. Згідно з цією угодою, усі права та обов`язки виконавця за вказаним договором переходять до філії «Оператор припортових станцій».

Відповідно до положень договору №1/59 від 01.07.2012, укладеного між АТ «Укрзалізниця» (в особі регіональної філії «Одеська залізниця») та ДП «АМПУ» (в особі Одеської філії), протягом червня-липня 2024 року на станцію Одеса-Порт регулярно прибували вагони з вантажем, адресованим Одеській філії ДП «АМПУ».

11.06.2024 на адресу Одеської філії ДП «АМПУ» прибув номенклатурний вантаж, супроводжуваний приватною охороною. За заявкою відправника ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг» відповідно до пункту 39 Правил приймання вантажів до перевезення, було виділено окремий вагон №24368672 (перевізний документ №45210259). Приватна охорона супроводжувала вантаж (чавун) на всьому шляху від станції Кривий Ріг до Одеси-Порт. Це підтверджується пам`яткою про подавання вагонів №104, 3265 та пам`яткою про забирання вагонів №413 і №7066.

Аналогічно в добу 30.06.2024, 02.07.24 та 03.07.2024 на адресу ОФ ДП «АМПУ» прибував номенклатурний вантаж у супроводі приватної охорони, якій за заявкою відправника «ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг» в рахунок його плану (п.39 Правил приймання вантажів до перевезення) було надано окремі вагони №24375842 перевізний документ №45586815,була складена пам`ятка про подавання вагонів №3548 та пам`ятка про забирання вагонів №7684, вагон №529128 була складена пам`ятка про подавання вагонів №3572 , вагон №24632465 - №45646825 була складена пам`ятка про подавання вагонів №3567 . Приватна охорона супроводжувала вагони з вантажем - чугун на шляху прямування вантажу від станції Кривий Ріг до ст. Одеса-Порт.

Матеріали справи свідчать, що зазначені пам`ятки підписані лише зі сторони залізниці.

Разом з тим, агентами комерційними Коваль О.С. та Мельник Т.В. було складено Акт загальної форми (ГУ-23) № 3265 від 11.06.2024,яким зафіксовано факт відмови представника відповідача Стягайло Т.М. від підпису пам`ятки на подавання вагонів №3265 та пам`ятки на забирання вагонів № 7066. Аналогічно агентами комерційними Головастікова А.М. та Кладкова О.П. складено Акт загальної форми (ГУ-23) № 2870 від 04.07.2024, яким зафіксовано, що при подаванні критого вагону № 24375842 представник відповідача Карпик В.І. відмовився від підпису пам`ятки № 3548 про подавання вагону та при забиранні вагону відмовився від підпису пам`ятки №7684 про забирання вагону.

За подавання вищезазначених вагонів працівниками станції Одеса-Порт нараховано 39318,36 грн.

07.08.2024 Філією «Оператор припортових станцій» АТ «Українська залізниця» була заявлена претензія №ЦПС-05/198 про стягнення заборгованості за подавання вагонів на загальну суму 39318,36 грн.

Враховуючи відсутність відповіді на зазначену претензію, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Філії "Оператор припортових станцій" АТ "Укрїнська залізниця" звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом про стягнення з Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Одеського морського порту) 39318,36 грн. плати за користування вагонами.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

За умовами частини першої статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, статтею 8 Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Умови та порядок організації перевезень, у тому числі в прямому змішаному сполученні за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Отже, правовідносини з перевезення вантажів залізничним транспортом на підставі договорів про надання послуг перевезення, укладених із суб`єктами господарювання-замовниками, регулюються в порядку, визначеному Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів та іншим галузевим законодавством, що застосовується під час надання залізницею послуг з перевезення.

Як свідчать матеріали справи, предметом спору у даній справі є питання правомірності включення позивачем у відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу критих вагонів із супроводом вантажу.

Порядок обслуговування залізничної під`їзної колії адміністрації Одеського морського порту визначається на підставі договору від 01.07.2012 № 1/59/КД-17358 щодо обробки вагонів з вантажами (далі Договір) та Єдиного технологічного процесу (ЄТП), затвердженого спільно адміністрацією порту та станцією Одеса-Порт філії Оператор припортових станцій, з урахуванням доповнень від 30.11.2023. Обидва документи розроблені відповідно до вимог Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 № 644 і зареєстрованих у Мін`юсті 24.11.2000 за № 875/5096.

Згідно з п. 3.1 Договору та п. 6.4 ЄТП, щодня проводиться планування спільних дій сторін щодо подачі та забирання вагонів на вантажні фронти. За підсумками такого планування складається змінно-добовий план.

Пункт 3.2 Договору встановлює обов`язок залізниці подавати вагони під навантаження або вивантаження згідно з розміткою чи заявкою порту, відповідно до добового плану.

Відповідно до п. 1.2.4 ЄТП, документи на вагони, що прибули на адресу Адміністрації порту, розмічаються диспетчером залізничного відділу, після чого вагони подаються тепловозами на вантажні фронти згідно з поданою розміткою і заявкою.

Матеріали справи свідчать, що закриті вагони з провідниками, щодо яких позивач вимагає оплату за подачу, забирання та маневрові роботи, не були розмічені диспетчером відповідача, а також на них не надходила заявка про подачу.

Водночас, колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що ні Договір, ні ЄТП не передбачають порядок дій сторін у випадках, коли позивач подає вагони отримувачу без попередньої розмітки від відповідача, але це входить до обов`язків позивача.

Колегія суддів зауважує, що на момент виникнення спірних правовідносин, сторонами не було досягли згоди щодо внесення відповідних змін до єдиного технологічного процесу.

Наказом Міністерства транспорту України від 20.01.1997 № 18 затверджено «Перелік вантажів, які повинні супроводжуватися особовим складом відомчої воєнізованої охорони на залізничному транспорті на всьому шляху прямування залізницями України».

До вказаного переліку вантажів, які мають супроводжуватись охороною, зокрема, входить чавун.

Питання перевезення вантажів у супроводі провідників регулюється Правилами перевезення вантажів у супроводі провідників відправників (одержувачів), затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644.

Відповідно до п. 6 цих Правил, провідники перебувають або в критому вагоні з вантажем, або в окремому критому вагоні, наданому за заявкою відправника в межах його плану.

Згідно з п. 10 Правилам перевезення вантажів у супровіді провідників до основних обов`язків провідника належать: приймання вантажу від відправника, охорона вантажу в дорозі, догляд за тваринами, напування і годування їх, запобігання псуванню вантажу (підтримання у вагоні необхідної температури, вентилювання вагонів тощо), забезпечення кріплення і стійкості вантажу у вагоні, а також здача вантажу одержувачу.

Пункт 10 «Правил видачі вантажів» встановлює, що при подачі вагонів на місця загального користування одержувачем передача підтверджується підписами представників станції й одержувача в пам`ятці подавання/забирання вагонів. Якщо вагони подаються на під`їзні колії, місце передачі визначається договором, і знову підтверджується підписами сторін.

Відповідно до п. 8 «Правил видачі вантажів» моментом видачі вантажу вважається або дата і час вивезення його зі станції, або дата і час подачі вагонів під вивантаження, якщо це виконує одержувач.

Отже, якщо вантаж супроводжувався провідниками, які мають здати вантаж одержувачу, то і вагон із провідниками повинен бути поданий на під`їзну колію разом із вантажем.

Вантаж і супровідна накладна видаються одержувачу на станції призначення. Приймання та передача вантажів здійснюються на фронтах і передавальних коліях згідно з п. 3.1 ЄТП. З урахуванням того, що вагони перебували під охороною відправника (провідники їх супроводжували в окремому вагоні), такий вагон також вважається поданим на під`їзну колію, а отже, оплата за подачу, забирання та маневрові роботи нараховується за фактичну кількість вагонів, поданих та забраних у звітну добу, згідно з п. 1.1 Розділу III Тарифного керівництва № 1.

Колегія суддів вважає доречними аргументи позивача, що логічне завершення процесу перевезення у цьому випадку полягає у подачі та забиранні вагона на/з під`їзної колії. Ці дії підтверджуються відповідною пам`яткою про подавання та забирання вагонів, на підставі якої складаються відомість плати за користування вагонами (Ф.ГУ-46) та відомість плати за подавання, забирання вагонів і маневрову роботу (Ф.ГУ-46а).

Відмова вантажоодержувача від підпису у зазначених документах, за умови, що позивач подав криті вагони з провідниками відповідно до чинного законодавства та з метою виконання зобов`язань як перевізника, не може бути підставою для звільнення відповідача від обов`язку сплатити за надані послуги

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що пунктом 3.2.2. договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, укладеним між сторонами, зокрема, встановлено, що при замовленні власного вагону Перевізника для проїзду провідників відправника (одержувача) Замовник зобов`язаний сплачувати:

1) плату за проїзд провідника відправника / одержувача (провізну плату) та інші платежі, встановлені Збірником Тарифів на дату відправлення вантажу;

2) плату за перевезення порожнього власного вагону Перевізника з провідниками, яка розраховується за фактичну тарифну відстань за ставками і тарифами Збірника Тарифів;

Таким чином, враховуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів цілком погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006р. ).

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Колегія суддів вважає, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції, а тому, вони не можуть слугувати для його скасування з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин, Південно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення Господарського суду Одеської області від 22.11.2024 у справі №916/4202/24 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Одеського морського порту) без задоволення.

Згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати апелянта по сплаті судового збору при подачі апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області від 22.11.2024 у справі №916/4202/24 залишити без змін, апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Одеського морського порту) без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Діброва Г.І.

Суддя Принцевська Н.М.