ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2025 р. м. Рівне Справа № 918/157/25

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., за участю секретаря судового засідання Оліфер С.М. розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "Західпроменерго"

до відповідача Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"

про стягнення заборгованості в сумі 266 425,19 грн

Представники сторін в судове засідання не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Західпроменерго" звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до відповідача-1 філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", до відповідача-2 Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення заборгованості в сумі 266 425,19 грн, що виникла в результаті неналежного виконання Договору поставки №53-122-01-23-13729 від 26.07.2023.

Ухвалою суду від 03.03.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено Приватному підприємству "Західпроменерго" 5-денний строк з дня отримання даної ухвали для подачі: уточнення позовних вимог до відповідача-1 та відповідача-2.

06.03.2025 через підсистему "Електронний суд" надійшла заява про усунення недоліків, зокрема представником зазначено, що відповідачем є Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція".

Ухвалою суду від 10.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у змішаній (паперовій та електронній) формі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 03.04.2025.

В судовому засіданні 03.04.2025 оголошено перерву до 22.04.2025.

22.04.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" надійшла заява про закриття провадження у справі в частині сплаченої частини основного боргу в розмірі 119 201, 69 грн. Представником долучено платіжні інструкції №4313 від 15.04.2025 на суму 98 289, 69 грн та №4347 від 16.04.2025 на суму 12 312, 00 грн, а також зазначено, що платіжна інструкція №4446 від 18.04.2025 на суму 8 600, 00 грн буде надана до суду пізніше, після її належного оформлення банком.

Ухвалою суду від 22.04.2025 закрито провадження у справі №918/157/25 за позовом Приватного підприємства "Західпроменерго" до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" в частині стягнення основного боргу в сумі 110 601, 69 грн. Оголошено перерву в судовому засіданні на 06.05.2025.

23.04.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" надійшла заява про закриття провадження у справі в частині сплаченої частини основного боргу в розмірі 115 037, 03 грн. Представником долучено платіжні інструкції №4446 від 18.04.2025 на суму 8 600, 00 грн та №4457, 4458, 4459 від 21.04.2025 на суму 106 437,03 грн.

24 квітня 2025 року через підсистему "Електронний суд" від представника Приватного підприємства "Західпроменерго" надійшла заява, в якій позивач повідомив про сплату відповідачем основної суми заборгованості в розмірі 225?638, 72 грн, у зв`язку з чим просив закрити провадження у справі в цій частині. Крім того, позивач заявив про добровільну відмову від частини позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми нарахованого інфляційного збільшення боргу за договором у розмірі 32?088, 56 грн. Разом із тим позивач просить суд продовжити розгляд справи в частині позовних вимог про стягнення 3% річних у сумі 8?697,91 грн. Окрім того, позивач просить повернути частину судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви, пропорційно до суми позовних вимог щодо стягнення основної заборгованості спір щодо якої підлягає закриттю у зв`язку із припиненням існування в цій частині предмету спору.

В судовому засіданні 06.05.2025 представник позивача не з`явився, однак 24.04.2025 подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

У судовому засіданні 06.05.2025 представник відповідача також не з`явився, однак 06.05.2025 подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних не визнає, у зв`язку з чим просить відмовити в цій частині.

У судовому засіданні 06.05.2025 судом встановлено, що позивач та відповідач не забезпечили явку своїх уповноважених представників у судове засідання, натомість скористалися правом, передбаченим ч. 3 ст. 196 ГПК України та подали заяви про розгляд справи за відсутності їх представників.

Згідно з ч. 3 ст. 196 ГПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалася обов`язковою та з огляду на наявність вищевказаних заяв позивача та відповідача, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання з розгляду справи по суті без участі представників Приватного підприємства "Західпроменерго" та Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".

За приписами ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Відтак, враховуючи неявку учасників справи, суд зазначає, що датою ухвалення рішення є дата складання повного рішення.

Ухвалою суду від 06.05.2025 провадження у даній справі в частині стягнення основного боргу в сумі 115 037,03 та інфляційних втрат в сумі 32 088, 56 грн закрито. Одночасно вказаною ухвалою постановлено повернути Приватному підприємству "Західпроменерго" з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 2 900,19 грн, сплачений згідно платіжної інструкції від 18 лютого 2025 року № 2203.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (новим найменуванням якого у зв`язку із зміною господарської форми діяльності є Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"), від імені якого діяв Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (новим найменуванням якого у зв`язку із зміною господарської форми діяльності є Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом") (далі - Замовник, Відповідач) та Приватним підприємством "Західпроменерго" (далі - Постачальник, Позивач) було укладено договір поставки №53-122-01-23-13729 від 26.07.2023 (надалі - Договір), на підставі якого Позивачем здійснювалося постачання для Відповідача гранвідсів та щебню.

Предметом вказаного Договору згідно п.1.2. є постачання продукції, а саме: гранвідсів та щебню за ціною та обсягом, які визначені специфікацією до такого договору.

Загальна сума Договору (вартість продукції) становить 227 632, 44 грн (п. 2.2. Договору).

Ціна на продукцію є остаточною і змінам не підлягає, за виключенням умов передбачених в п. 13.10. даного Договору (п. 2.4. Договору).

Згідно до п. 6.1. Договору, сторонами узгоджено порядок здійснення оплати, а саме оплата за поставлену продукцію здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2021 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії" за умови реєстрації постачальником належним чином оформленої та незаблокованої податкової накладної в ЄРПН. Початок перебігу строку оплати починається з дня, наступного за днем оформлення ярлика на придатну продукцію.

Відповідно до п. 6.2. Договору про дату оформлення ярлика на придатну продукцію Замовник письмово повідомляє Постачальника не пізніше 5 робочих днів з дати оформлення ярлика.

Розділом 9 Договору сторони передбачили відповідальність, зокрема: п. 9.1. У випадку порушення строків поставки Постачальник зобов`язаний сплатити Замовнику пеню в розмірі 0,1% вартості непоставленої (недопоставленої) продукції за кожен день прострочення, при цьому, у випадку прострочення поставки (недопоставки) продукції понад тридцять днів. Постачальник додатково сплачує Замовнику штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

У випадку порушення Постачальником взятих на себе зобов`язань по поставці продукції відносно якості або комплектності, Постачальник сплачує Замовнику штраф у розмірі 20% вартості неякісної (некомплектної) продукції.

Сплата вказаних штрафних санкцій не звільняє Постачальника від виконання зобов`язань по Договору.

У випадку письмової відмови Постачальника від виконання взятих на себе зобов`язань за договором, Постачальник сплачує Замовнику штраф у розмірі 20% від вартості невиконаних зобов`язань за договором.

В пункті 9.2. Договору сторонами погоджено, що строк позовної давності за вимогами про стягнення штрафних санкцій, передбачених пунктом 9.1. даного договору становить 3 (три) роки.

Пунктом 9.3. Договору сторонами погоджено, що усі спори, що виникають з цього Договору або пов`язані з ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками (для контрагентів, які застосовують печатку). Строк дії даного Договору - по 29.12.2023 року, а в частині виконання гарантійних зобов`язань Постачальника, що передбачені даним Договором - до спливу гарантійних строків (п. 12.1. Договору).

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками юридичних осіб.

Як встановлено судом, між сторонами підписано специфікацію №1 до договору. Згідно специфікації №1 сторони погодили поставку товару на загальну суму 227 632,44 грн.

Специфікація підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена їхніми печатками.

Крім того судом встановлено, що між сторонами підписано технічну специфікацію, яка є Додатком № 2 до Договору.

Технічна специфікація підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печатками юридичних осіб.

На виконання умов Договору позивач здійснив поставку, що підтверджується: - видатковою накладною №111 від 31.07.2023 на суму 40 828, 64 грн (з ПДВ);- видатковою накладною №112 від 31.07.2023 на суму 74 387,04 грн (з ПДВ); - видатковою накладною №113 від 01.08.2023 на суму 110 423,04 грн (з ПДВ).

На вищезазначених видаткових накладних наявні печатка Постачальника, а також підписи Постачальника та отримувача товару.

За твердженнями позивача, відповідач не виконав зобов`язання щодо оплати отриманого за Договором товару в сумі 225 638, 72 грн. Спір виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов`язання по оплаті поставленого товару, у зв`язку з чим позивач вказує на існування у відповідача заборгованості в розмірі 225 638, 72 грн та за несвоєчасне виконання відповідачем свого грошового зобов`язання позивачем нараховано відсотки річні в розмірі 8 697,91 грн та інфляційні втрати в розмірі 32 088,56 грн.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В матеріалах справи наявні видаткові накладні, що підписані уповноваженими представниками, підтверджується виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором з поставки товару Акціонерному товариству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" загальною вартістю 225 638, 72 грн.

Відтак, суд приходить до висновку, що Приватним підприємством "Західпроменерго" належним чином виконано свої зобов`язання з поставки відповідачу товару за Договором.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно до п. 6.1. Договору, сторонами узгоджено порядок здійснення оплати, а саме оплата за поставлену продукцію здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2021 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії" за умови реєстрації постачальником належним чином оформленої та незаблокованої податкової накладної в ЄРПН. Початок перебігу строку оплати починається з дня, наступного за днем оформлення ярлика на придатну продукцію.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалось вище, умовами Договору визначено порядок та строк оплати товару.

Відтак, з врахуванням умов Договору відповідач зобов`язаний оплатити поставлений позивачем товар до 18.09.2023 року включно.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З урахуванням п. 6.1. Договору та положень ч. 1 ст. 530 ЦК України, суд приходить до висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання свого зобов`язання з оплати поставленого позивачем товару.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, строк виконання відповідачем грошового зобов`язання по оплаті вартості поставленого позивачем товару за Договором до 18.09.2023 року включно. Відтак, з 19.09.2023 відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором.

Незважаючи на умови договору, відповідач не здійснив відповідних розрахунків за поставлений товар у встановлені договором строки та на момент звернення позивача з даним позовом до суду заборгованість відповідача перед позивачем становила 225 638, 72 грн.

Судом встановлено, що Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" після звернення Приватного підприємства "Західпроменерго" з позовом до суду сплатило суму основного боргу в розмірі 225 638,72 грн, що підтверджується платіжними інстукціями, що наявні в матеріалах справи.

Крім того позивачем подано заяву про відмову від частини позовних вимог про стягнення з відповідача сум нарахованого інфляційного збільшення боргу по договору в розмірі 32 088,56 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Ухвалою суду від 06.05.2025 провадження у даній справі в частині стягнення основного боргу в сумі 115 037, 03 грн та інфляційних втрат в сумі 32 088, 56 грн закрито.

Відтак, у відповідача станом на день розгляду справи заборгованість за договором поставки від 26.07.2023 року № 53-122-01-23-13729 відсутня.

Крім того позивачем заявлено вимогу про стягнення з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" трьох відсотків річних в розмірі 8 697, 91 грн за період з 19.09.2023 року по 31.12.2024 року.

Судом встановлено, що відповідач свого грошового зобов`язання у визначений строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 ЦК України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 ЦК України), а відтак є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд здійснивши перерахунок 3% річних встановив, що останні є арифметично вірними та підлягають задоволенню в розмірі 8 697,91 грн.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, а також перевіривши суми заявлених до стягнення відсотків річних, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Приватного підприємства "Західпроменерго" до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення відсотків річних в сумі 8 697,91 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

В позовній заяві позивач просить судові витрати покласти на відповідача. В позовній заяві позивачем наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс, і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, та який складається з судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, в розмірі 3 996, 38 грн та з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн 00 коп.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу з 1 січня складає 3 028 грн 00 коп.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи, що позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру, за яку судовий збір становить - 3 996, 38 грн та позовну заяву подано через систему "Електронний суд", відповідно останній зобов`язаний був сплатити при поданні позову до суду, судовий збір в розмірі 3 197, 10 грн, так як у даному випадку застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (3 996,38*0,8).

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову до суду Приватним підприємством "Західпроменерго" було сплачено 3 996, 38 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією від 18 лютого 2025 року № 2203.

Таким чином, Приватним підприємством "Західпроменерго" внесено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом (наразі є переплата судового збору в розмірі 799, 28 грн).

Відтак, судом береться до уваги судовий збір в сумі 3 197, 10 грн.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Частиною 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Ухвалою суду від 06.05.2025, крім іншого, постановлено повернути Приватному підприємству "Західпроменерго" з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2 900,19 грн (2 707,66 грн - судовий збір в частині закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору та 192, 53 грн - судовий збір в частині закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою від позову).

З урахуванням внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, позивачу підлягає поверненню судовий збір в сумі 799, 28 грн.

За таких обставин, суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися з відповідним клопотанням про повернення судового збору у зв`язку з внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом (799, 28 грн).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 104, 37 грн.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 202, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська обл., м. Вараш, ) на користь Приватного підприємства "Західпроменерго" (35338, Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Ясининичі, вул. Франка Івана, буд. 2-а, ) 8 697 (вісім тисяч шістсот дев`яносто сім) грн 91 коп. - 3% річних та 104 (сто чотири) грн 37 коп. - витрат на оплату судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 12 травня 2025 року.

Суддя А.М. Горплюк