ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

01 травня 2025 року Справа № 915/207/25

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М. при секретарі судового засідання Артьомові І. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги (вх. № 5505/25 від 10.04.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївське кабельне телебачення» на дії приватного виконавця Баришнікова А.Д.

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Група Україна», вул. Борщагівська, буд. 152 Б, м. Київ, 03056 ()

про видачу судового наказу за вимогою до

божника Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївське кабельне телебачення», вул. Декабристів, буд. 4, м. Миколаїв, 54001 ()

про стягнення грошової заборгованості у сумі 281 000, 00 грн.

Орган, дії якого оскаржуються: приватний виконавець Баришніков Артем Дмитрович, вул. Садова, 1, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54001

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

за участю представників учасників справи:

від стягувача ТОВ «Медіа Група Україна»: не з`явились

від боржника ТОВ «Миколаївське кабельне телебачення»: Давидов А. М.

від приватного виконавця: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Медіа Група Україна» з заявою (вх. № 2135/25 від 12.02.2025) про видачу судового наказу, в якій просило суд:

1. Видати судовий наказ про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївське кабельне телебачення» (, 54001 місто Миколаїв, вул. Декабристів, буд. 4), на користь заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Група Україна» (, 03056 м. Київ, вул. Борщагівська буд. 152-Б) грошової заборгованості у сумі 281 000, 00 грн.

2. Судові витрати по сплаті судового збору покласти на боржника.

1. Процесуальні дії у справі.

Судовим наказом Господарського суду Миколаївської області (суддя Смородінова О.Г.) від 17.02.2025 у справі № 915/207/25 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївське кабельне телебачення» (54001, м. Миколаїв, вул. Декабристів, буд. 4; ідентифікаційний код 19302063) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Група Україна» (03056 м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 152 Б; ідентифікаційний код 37226740) заборгованість у сумі 281 000, 00 грн., а також 302, 80 грн. судового збору.

Судовий наказ набрав законної сили 11.03.2025.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 11.03.2025 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївське кабельне телебачення» (вх. № 3372/25 від 05.03.2025) про розстрочення виконання рішення суду у справі № 915/207/25 призначено на 25.03.2025.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 25.03.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївське кабельне телебачення» б/н від 05.03.2025 (вх. № 3372/25) про розстрочення виконання рішення суду у справі № 915/207/25 задоволено частково.

Розстрочено виконання судового наказу Господарського суду Миколаївської області від 17.02.2025 по справі № 915/207/25 щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Група Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Група Україна» заборгованості у сумі 240 000, 00 грн., а також 302, 80 грн. судового збору на 6 місяців, зі сплатою рівними частинами щомісячно, за таким графіком:

- до 01 квітня 2025 року - 40 302, 80 грн;

- до 01 травня 2025 року - 40 000, 00 грн;

- до 01 червня 2025 року - 40 000, 00 грн;

- до 01 липня 2025 року - 40 000, 00 грн;

- до 01 серпня 2025 року - 40 000, 00 грн;

- до 01 вересня 2025 року - 40 000, 00 грн.

В іншій частині заяви - відмовлено заявнику.

Ухвала Господарського суду Миколаївської області від 14.04.2025 оскаржена в апеляційному порядку.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.04.2025 по справі № 915/207/25 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Група Україна" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.03.2025 про розстрочення виконання судового рішення у справі №915/207/25 до надходження матеріалів оскарження даної ухвали з суду першої інстанції.

Зобов`язано Господарський суд Миколаївської області направити на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду (65119, м. Одеса, проспект Шевченка, 29) матеріали оскарження ухвали від 25.03.2025 про розстрочення виконання судового рішення у справі № 915/207/25.

Відповідно до ч. 7 ст. 340 ГПК України якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної чи касаційної інстанції не перешкоджає розгляду відповідної скарги, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

2. Скарга на дії приватного виконавця.

03.04.2025 до Господарського суду Миколаївської області через підсистему «Електронний суд» від боржника ТОВ "Миколаївське кабельне телебачення" надійшла скарга на дії (бездіяльність) приватного виконавця (вх. № 5096/25 від 03.04.2025).

Рішенням Вищої ради правосуддя № 708/0/15-25 від 03.04.2025 звільнено ОСОБА_1 з посади судді Господарського суду Миколаївської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Миколаївської області від 07.04.2025 № 34 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 915/207/25 в частині розгляду скарги на дії (бездіяльність) приватного виконавця (вх. № 5096/25 від 03.04.2025).

Підставою призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 915/207/25 в частині розгляду скарги на дії (бездіяльність) приватного виконавця (вх. № 5096/25 від 03.04.2025) є необхідність розгляду зазначеної скарги та відставка головуючої судді Смородінової О.Г. (підстава - рішення Вищої ради правосуддя від 03.04.2025 №708/0/15-25).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2025 справу № 915/207/25 в частині розгляду скарги на дії (бездіяльність) ДВС передано на розгляд судді Олейняш Е.М.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.04.2025 скаргу (вх. № 5096/25 від 03.04.2025) прийнято до провадження судді Олейняш Е. М. Скаргу (вх. № 5096/25 від 03.04.2025) повернуто скаржнику Товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївське кабельне телебачення» без розгляду.

10.04.2025 до Господарського суду Миколаївської області через підсистему «Електронний суд» від боржника ТОВ «Миколаївське кабельне телебачення надійшла скарга на постанову приватного виконавця від 03.04.2025 ВП № НОМЕР_1 про арешт коштів (вх. № 5505/25 від 10.04.2025), в якій заявник просить суд:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця Баришнікова Артема Дмитровича;

- зобов`язати приватного виконавця Баришнікова Артема Дмитровича усунути порушення прав боржника шляхом скасування арешту з електронних і грошових коштів, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також з коштів/ електронних грошей на рахунках/електронних гаманцях ТОВ «Миколаївське кабельне телебачення» в банківських установах для можливості виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 17.02.2025 та ухвали Господарського суду Миколаївської області від 25.03.2025 про розстрочку виконання рішення у справі № 915/207/25.

Скарга мотивована тим, що 17.02.2025 Господарським судом Миколаївської області був виданий судовий наказ у справі № 915/207/25 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївське кабельне телебачення» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Група Україна» заборгованості у сумі 281 000, 00 грн., а також 302, 80 грн. судового збору. В подальшому ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 25.03.2025 частково задоволено заяву боржника (вх. № 3372/25 від 05.03.2025) та розстрочено виконання рішення суду у справі № 915/207/25.

25.03.2025 відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_1; накладено арешт на кошти та майно боржника.

03.04.2025 приватний виконавець Баришніков А.Д. прийняв постанову, якою скасував документ «Постанова про арешт коштів боржника» від 24.03.2025 на суму 309 902, 08 грн..

03.04.2025 приватний виконавець Баришніков А.Д. на підставі платіжної інструкції № 115 стягнув з ТОВ «Миколаївське кабельне телебачення» грошові кошти в розмірі 44 802, 08 грн.

03.04.2025 приватний виконавець Баришніков А.Д. прийняв постанову, якою наклав арешт на грошові кошти ТОВ «Миколаївське кабельне телебачення» на суму 268 902, 08 грн..

Боржник вважає постанову від 03.04.2025 про арешт коштів боржника на суму 268 902, 08 грн. незаконною та такою, що підлягає скасуванню, вказуючи, що станом на 03.04.2025 у ТОВ «Миколаївське кабельне телебачення» не було заборгованості по виконанню ухвали Господарського суду Миколаївської області від 25.03.2025, якою розстрочено виконання рішення, а, отже, була відсутня й сума стягнення, в розмірі якої накладено арешт.

Ч. 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Боржник зазначає, що внаслідок встановленого судом розстрочення виконання рішення у даній справі боржник має право виконати рішення у добровільному порядку відповідно до встановленого судом графіку. У випадку ж несплати ним чергового платежу, рішення у даній справі підлягає примусовому виконанню у частині, щодо якої настав строк сплати.

За таких обставин, виконавець був зобов`язаний врахувати факт надання розстрочки та вчинити дій щодо приведення накладеного арешту у відповідність до вищенаведених приписів ч.ч. 1, 3 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки станом на 03.04.2025 підстави для накладення арешту на всю суму заборгованості, що була стягнута за рішенням, у приватного виконавця були відсутні. Приватний виконавець утримався від приведення розміру накладеного ним арешту на кошти боржника у відповідність до наданої судом розстрочки виконання рішення, та наклав арешт на всю суму заборгованості, чим грубо порушив права боржника та допустив необґрунтоване існування арешту на суму, строк примусового виконання якої не настав.

Скарга обґрунтована приписами ст. 234, 240, 339, 340 ГПК України, ст. 2, 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження» та судовою практикою.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.04.2025 прийнято скаргу на постанову приватного виконавця від 03 квітня 2025 року ВП № НОМЕР_1 про арешт коштів (вх. № 5505/25 від 10.04.2025) до розгляду, призначено розгляд скарги в судовому засіданні на 01.05.2025. Запропоновано приватному виконавцю Баришнікову А.Д. надати суду документально підтвердженні та нормативно обґрунтовані письмові пояснення по суті скарги.

3. Правова позиція позивача (стягувача) ТОВ «Медіа Група Україна.

Стягувач не скористався правом на подання письмових пояснень.

4. Правова позиція приватного виконавця Баришнікова А.Д.

Приватний виконавець не скористався правом на подання письмових пояснень.

5. Обставини справи, встановлені судом.

Судовим наказом Господарського суду Миколаївської області (суддя Смородінова О.Г.) від 17.02.2025 у справі № 915/207/25 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївське кабельне телебачення" (54001, м. Миколаїв, вул. Декабристів, буд. 4; ідентифікаційний код 19302063) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Група Україна" (03056 м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 152 Б; ідентифікаційний код 37226740) заборгованість у сумі 281 000, 00 грн., а також 302, 80 грн. судового збору.

Судовий наказ набрав законної сили 11.03.2025.

24.03.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А.Д. постановою про відкриття виконавчого провадження від 24.03.2025 відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_1 з виконання судового наказу № 915/207/25 виданого 17.02.2025 про стягнення заборгованості у сумі 281 000, 00 грн., а також 302, 80 грн. судового збору. П. 3 постанови про відкриття виконавчого провадження стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 28 130, 28 грн.

24.03.2025 приватним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника розмір мінімальних витрат виконавчого провадження 469, 00 грн.

24.03.2025 приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, якою стягнуто з боржника розмір основної винагороди в сумі 28 130, 28 грн.

24.03.2025 приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти / електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках /електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ТОВ «Миколаївське кабельне телебачення» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 309 902, 08 грн.

24.03.2025 приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ТОВ «Миколаївське кабельне телебачення» у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження в сумі 309 902, 08 грн.

25.03.2025 ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 25.03.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївське кабельне телебачення" б/н від 05.03.2025 (вх. № 3372/25) про розстрочення виконання рішення суду у справі № 915/207/25 задоволено частково.

Розстрочено виконання судового наказу Господарського суду Миколаївської області від 17.02.2025 по справі № 915/207/25 щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Група Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Група Україна" заборгованості у сумі 240 000, 00 грн., а також 302, 80 грн. судового збору на 6 місяців, зі сплатою рівними частинами щомісячно, за таким графіком:

- до 01 квітня 2025 року - 40 302, 80 грн;

- до 01 травня 2025 року - 40 000, 00 грн;

- до 01 червня 2025 року - 40 000, 00 грн;

- до 01 липня 2025 року - 40 000, 00 грн;

- до 01 серпня 2025 року - 40 000, 00 грн;

- до 01 вересня 2025 року - 40 000, 00 грн.

В іншій частині заяви - відмовлено заявнику.

В ухвалі від 25.03.2025 судом зазначено, що ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку та у строки, визначені статтями 255, 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України. Повний текст ухвали складено та підписано судом 31.03.2025. Скорочена ухвала оголошена судом в судовому засіданні 25.03.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Кодексом України з процедур банкрутства.

Отже, ухвала про розстрочення виконання рішення суду набрала законної сили 25.03.2025.

В ухвалі суду про розстрочку виконання судового рішення судом встановлено, що боржником після видачі судового наказу та станом на дату винесення ухвали погашено частину основної заборгованості, заявленої до стягнення та стягнутої судовим рішенням, зокрема перераховано стягувачу грошові кошти в загальній сумі кошти в розмірі 41 000 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 25321 від 24.02.2025, 25323 від 25.02.2025, 25325 від 26.02.2025, 25326 від 27.02.2025.

Отже, сума в розмірі 41 000, 00 грн. сплачена боржником до відкриття виконавчого провадження.

01.04.2025 боржник звернувся до приватного виконавця з заявою про повернення ТОВ «Медіа Група Україна» судового наказу № 915/207/25 виданого 17.02.2025 Господарським судом Миколаївської області та скасування арештів, накладених на кошти ТОВ «Миколаївське кабельне телебачення».

02.04.2025 приватний виконавець направив боржнику лист № 13998 від 02.04.2025, яким повідомив боржника про відсутність підстав для повернення виконавчого документа стягувачу та скасування заходів примусового виконання. Просив надати виконавцю інформацію з підтверджуючими документами (квитанціями) про сплату боргу стягувачу.

02.04.2025 боржник звернувся до приватного виконавця з заявою про скасування арештів, накладених постановою про арешт коштів боржника, в якій просив скасувати арешти, накладені на кошти ТОВ «Миколаївське кабельне телебачення» виконавче провадження № ВП НОМЕР_1, оскільки:

- ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 25.03.2025 розстрочено виконання судового наказу на 6 місяців;

- боржником після видачі судового наказу та станом на даний час погашено частину основної заборгованості, заявленої до стягнення та стягнутої судовим рішенням, зокрема перераховано стягувачу грошові кошти в загальній сумі 41 000 грн.;

- станом на 02.04.2025 боржник не мав простроченої заборгованості в сумі 309 902, 08 грн.;

- на вимогу приватного виконавця про надання документів (квитанцій) про сплату боргу в сумі 40 302, 80 грн. повідомлено про те, що платіжна інструкція № 25380 від 01 квітня 2025 року на суму 40 302, 80 грн. прийнята АТ «Ощадбанк» до виконання.

03.04.2025 приватним виконавцем винесено постанову про скасування процесуального документу від 03.04.2025, якою скасовано документ «Постанова про арешт коштів боржника» від 24.03.2025. Підставою скасування постанови про арешт коштів боржника зазначено надходження 03.04.2025 заяви стягувача про зміну обставин виконання рішення в частині стягнення боргу, оскільки до пред`явлення на виконання рішення суду було сплачено боржником у добровільному порядку 41 000, 00 грн.

03.04.2025 постановою про арешт коштів боржника від 03.04.2025 приватним виконавцем накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ТОВ «Миколаївське кабельне телебачення» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 268 902, 08 грн.

03.04.2025 в рамках здійснення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 з виконання судового наказу № 915/207/25 виданого 17.02.2025, стягнуто з ТОВ «Миколаївське кабельне телебачення» грошові кошти у розмірі 44 802, 08 грн. згідно платіжної інструкції № 115 від 03.04.2025.

04.04.2025 листом № 14238 від 04.04.2025 приватний виконавець повідомив боржника, що розстрочка виконання рішення не є підставами для скасування раніше вжитих заходів щодо примусового виконання рішення (ч. 18 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень), та у зв`язку зі сплином строку платежу в сумі 40 302,80 грн. з рахунку боржника стягнуто 44 802, 08 грн. з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 10% від суми, за якою сплинув строк сплати та витрат виконавчого провадження.

6. Розгляд скарги на дії приватного виконавця. Джерела права, які застосовував суд.

В судовому засіданні 01.05.2025 представник боржника ТОВ «Миколаївське кабельне телебачення» вимоги скарги на дії приватного виконавця підтримав та просив суд скаргу задовольнити.

Стягувач повноважного представника в судове засідання не направив, приватний виконавець в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду скарги учасники процесу повідомлені належним чином шляхом направлення ухвали суду до електронних кабінетів учасників сторін.

Явка учасників процесу не визнавалась судом обов`язковою.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду скарги без участі стягувача та приватного виконавця.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 233 ГПК України в судовому засіданні 01.05.2025 судом оголошено скорочену (вступну та резолютивну частини) ухвали.

Розглянувши скаргу на дії приватного виконавця, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до абз. 1 ч. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти/електронні гроші боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, або на електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках та електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець звертає стягнення на кошти/електронні гроші боржника - юридичної особи, що знаходяться у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки/електронні гаманці виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти/електронні гроші боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках/електронних гаманцях і на рахунках/електронних гаманцях, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Не підлягають арешту кошти, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до абз. 1-3 ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до п. 6 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, (далі - Інструкція) у разі пред`явлення до виконання виконавчого документа, за яким надана розстрочка виконання, виконавче провадження відкривається в частині, за якою сплинув строк сплати. Виконавчий збір та основна винагорода приватного виконавця стягуються із сум (суми), за якими (якою) сплинув строк сплати.

Відповідно до п. 18 розділу ІІІ Інструкції зупинення вчинення виконавчих дій, відкладення проведення виконавчих дій, відстрочка або розстрочка виконання рішення не є підставами для скасування раніше вжитих заходів щодо примусового виконання рішення.

Відповідно до абз. 1, 3 п. 8 розділу VIII Інструкції на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, або на електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку/електронного гаманця, на якому знаходяться кошти/електронні гроші, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти/електронні гроші на всіх рахунках/електронних гаманцях боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Арешт на кошти боржника може бути накладено в національній та/або в іноземній валюті, про що зазначається у постанові.

Згідно з частиною першою статті 239 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Розстрочення - це виконання рішення частинами, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Водночас розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа заборгованості за відповідним договором є незмінною.

Таким чином, розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не змінює цивільне або господарське зобов`язання, у тому числі в частині строків його виконання. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом (постанова ВП ВС від 04.06.2019 у справі № 916/190/18).

Відповідно до ст. 339 ГПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у господарських справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.

Відповідно до ст. 339-1 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч. 1 ст. 342 ГПК України скарга розглядається у двадцятиденний строк з дня прийняття її до розгляду у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

У виняткових випадках для належної підготовки справи до розгляду цей строк може бути продовжений не більше ніж на двадцять днів за вмотивованим клопотанням однієї зі сторін або за ініціативою суду.

Відповідно до ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 345 ГПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

7. Висновки суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов наступного висновку.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 25.03.2025 розстрочено виконання судового наказу Господарського суду Миколаївської області від 17.02.2025 по справі № 915/207/25 щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Група Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Група Україна" заборгованості у сумі 240 000, 00 грн., а також 302, 80 грн. судового збору на 6 місяців, зі сплатою рівними частинами щомісячно згідно з графіком, зазначеним в ухвалі суду. Ухвала суду від 25.03.2025 відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України набрала законної сили 25.03.2025 та станом на 03.04.2025 (дата винесення постанови про арешт коштів боржника) не була оскаржена, а відтак є обов`язковою до виконання (ст. 326 ГПК України).

Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням (ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, розстрочення виконання судового рішення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Таким чином, розстрочення виконання судового рішення покладає на боржника обов`язок виконувати судове рішення частинами у строки, встановлені судом (в спірному випадку щомісячно згідно графіку). Невиконання боржником обов`язку зі сплати чергового платежу у строки, встановлені ухвалою суду, зумовлює примусове виконання судового рішення у відповідній частині, тобто частині, щодо якої настав строк сплати.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що накладення арешту на грошові кошти боржника в розмірі суми заборгованості з урахуванням платежів, строк оплати по яким не настав, не відповідає приписам ч. 3 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п. 18 розділу ІІІ Інструкції розстрочка виконання рішення не є підставами для скасування раніше вжитих заходів щодо примусового виконання рішення. Водночас, постанова про арешт коштів боржника від 03.04.2025 винесена після прийняття судом та набрання законної сили ухвалою суду від 25.03.2025 про розстрочення виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що дії приватного виконавця в частині накладення арешту на грошові кошти боржника згідно постанови про арешт коштів боржника від 03.04.2025 ВП № НОМЕР_1 є неправомірними та такими, що порушують права боржника, оскільки під час накладення арешту на грошові кошти не враховано надання судом розстрочення виконання судового рішення згідно ухвали суду від 25.03.2025.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість скарги боржника та її задоволення.

Керуючись ст. 233-235, 254-255, 339, 339-1, 342, 343, 345 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити скаргу ТОВ «Миколаївське кабельне телебачення» на постанову приватного виконавця від 03 квітня 2025 року ВП № НОМЕР_1 про арешт коштів (вх. № 5505/25 від 10.04.2025).

2. Визнати неправомірними дії приватного виконавця Баришнікова Артема Дмитровича.

3. Зобов`язати приватного виконавця Баришнікова Артема Дмитровича усунути порушення прав боржника шляхом скасування арешту електронних і грошових коштів, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також з коштів/ електронних грошей на рахунках/електронних гаманцях ТОВ «Миколаївське кабельне телебачення» в банківських установах, накладеного постановою про арешт коштів боржника від 03.04.2025 ВП № НОМЕР_1.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку і строки, встановлені ст. 254-257 ГПК України.

Повну ухвалу складено 06.05.2025

Суддя Е.М. Олейняш