ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2025 р. м. Київ Справа № 911/501/25

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, матеріали справи за позовом

Комунального підприємства Броварської міської ради Броварського району Київської області «Броваритепловодоенергія» (07400, Київська обл., Броварський район, м. Бровари, вул. Грушевського Михайла, буд. 3А, код: 13711949)

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармація Київщини» (61038, Харківська обл., м. Харків, в`їзд Білостацький, буд. 3, код: 43648942)

про стягнення 2124,19 гривень,

Представником Комунального підприємства Броварської міської ради Броварського району Київської області «Броваритепловодоенергія» (далі по тексту позивач/Підприємство) через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області 05.02.2025 сформовано позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармація Київщини» (далі по тексту Товариство/відповідач) заборгованості заборгованість за послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та абонентське обслуговування послуги за період з 16.05.2022 по 24.07.2024 у загальному розмірі 2124,19 гривень.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що стягувана сума виникла у зв`язку з тим, що ТОВ «Фармація Київщини» не виконує грошові зобов`язання в частині оплати наданих позивачем житлово-комунальних послуг.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.02.2025 позовну заяву Підприємства прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/501/25. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання. Цією ж ухвалою: зобов`язано позивача надати суду додаткові роз`яснення щодо нарахованих щомісячних сум із зазначенням методики нарахування; встановлено відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та відзиву на позовну заяву із додержанням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали.

Відповідач процесуальним правом на подання відзиву не скористався, хоча щодо розгляду справи повідомлявся судом належним чином, шляхом надсилання ухвали від 13.02.2025 до електронного кабінету підсистеми «Електронний суд», яка останнім отримана 13.02.2025.

Враховуючи те, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, а наявних у матеріалах справи доказів достатньо для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Управлінням з питань комунальної власності та житла Броварської міської ради Київської області (орендодавець), Комунальним підприємством Броварської міської ради Броварського району Київської області «Житлово-експлуатаційна контора-4» (балансоутримувач) та Товариством (орендар) 16.05.2022 укладено договір оренди об`єкта комунальної власності Броварської міської територіальної громади № 26-22 (далі договір оренди), згідно з умовами п. 1.1. якого орендодавець та балансоутримувач на підставі аукціону передають, а орендар приймає в оренду нежитлове приміщення у житловому будинку площею 71,8 кв.м., за адресою: Київська область, Броварський район, місто Бровари, вулиця Ярослава Мудрого, 1, що належить до об`єктів комунальної власності Броварської Міської територіальної громади, далі Майно.

До складу орендної плати не входять витрати на утримання орендованого майна (комунальних послуг, послуг з управління об`єктом нерухомості, витрат на утримання прибудинкової території та міського загального користування, вартість послуг з ремонту і технічного обслуговування інженерного обладнання та внутрішньо будинкових мереж, ремонту будівлі, у т. ч.: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо), а також компенсація витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою. Орендар несе ці витрати на основі окремих договорів, укладених із балансоутримувачем та або напряму із постачальниками комунальних послуг в порядку, визначеному пунктом 6.5. цього договору (пункт 3.1.).

Протягом 15 робочих днів з дати укладання цього договору, орендар зобов`язаний укласти договори з надавачами послуг (водопостачання, водовідведення, опалення, електропостачання, утримання прибудинкової території, вивіз сміття, тощо) про надання відповідних послуг та надати орендодавцю копії таких договорів (п. 6.5. договору оренди).

Відповідно до підписаного орендодавцем, орендарем та балансоутримувачем акту прийому-передачі майна від 16.05.2022 відповідач прийняв в оренду об`єкт оренди, що є предметом договору, а згідно акту від 24.07.2024 об`єкт оренди був повернутий орендарю.

Доказів укладення відповідачем відповідних договорів на отримання житлово-комунальних послуг сторонами в перебігу розгляду справи не надано.

Підставою звернення до суду із розглядуваним позовом, як вказує позивач, стало неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати наданих позивачем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та абонентського обслуговування, які було надано позивачем на користь відповідача, незважаючи на відсутність укладеного договору з відповідачем.

Так, Підприємство, відповідно до ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 21.02.2011 № 77 (переоформлене рішенням від 11.12.2015 № 2964) здійснює ліцензійну діяльність щодо централізованого водопостачання та водовідведення.

У період з 16.05.2022 по 24.07.2024 позивач надав відповідачу послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (на суму 1482,94 гривень) та абонентського обслуговування на послугу з централізованого водопостачання та водовідведення (на суму 641,25 гривень) всього на загальну суму 2124,19 гривень, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями актів про надання послуг та рахунків на оплату за спірний період.

Як вказує позивач та підтверджується матеріалами справи з метою оплати відповідачем вартості наданих позивачем послуг, останнім на адресу відповідача надсилались акти наданих послуг та відповідні їм рахунки на оплату.

Вказані вище обставини відповідачем в перебігу розгляду справи не заперечувались.

Позивач стверджує, що відповідач свій обов`язок щодо оплати наданих позивачем послуг не виконав, внаслідок чого за відповідачем обліковується заборгованість в загальному розмірі 2124,19 гривень, з яких: 1482,94 гривень борг за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення; 641,25 гривень борг за послуги абонентського обслуговування на послугу з централізованого водопостачання та водовідведення, що і стало підставою для звернення позивача із розглядуваним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться..

За приписами частини 6 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальним споживачем житлово-комунальних послуг є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

За змістом ст.ст. 23, 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з централізованого водопостачання та водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з правовими позиціями Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.09.2018 у справі № 750/12850/16-ц та Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16, не зважаючи на той факт, що житлово-комунальні послуги надаються виключно на підставі укладених договорів, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підтвердження факту надання позивачем послуг, а також наявності заборгованості у відповідача, позивачем надано, зокрема копії: наказу від 30.12.2021 № 449 «Про встановлення плати за абонентське обслуговування»; рішення Виконавчого комітету Броварської міської ради від 24.11.2020 № 877 «Про визначення комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення»; сформовані Акти про надання послуг та рахунки на оплату за загальний період травень 2022-липень 2024 років; листів-вимог від 22.04.2024 № 07.02./1027, 11.09.2024 № 07.02/2136, 27.09.2024 № 07.02/233 про сплату боргу, якими на адресу відповідача надсилались акти надання послуг та рахунки; описи вкладення у лист від 13.12.2023, 23.04.2024, 20.09.2024, 30.09.2024, 24.10.2024.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує. Зазначена правова позиція наведена у постановах Верховного суду від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 у справі № 914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 904/6455/17, від 05.11.2019 у справі № 915/641/18.

При цьому, як зазначено в постанові Верховного Суду від 03.09.2020 у справі № 910/1762/19, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 20.08.2020 у справі № 914/1680/18).

Суд зазначає, що сам по собі факт відсутності підписаних сторонами договору та актів приймання-передачі наданих послуг не є визначальним для висновку про невиконання позивачем своїх зобов`язань із надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та абонентського обслуговування на користь відповідача.

Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Отже, з урахуванням положень названої статті у відповідача наявна заборгованість з оплати наданих позивачем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та абонентського обслуговування за період травень 2022-липень 2024 років у загальному розмірі 2124,19 гривень, а строк виконання такого зобов`язання настав.

Проте, у матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем своїх зобов`язань, визначених приписами законодавства.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, доводи позивача про наявність у нього заборгованості не спростував, доказів належного виконання своїх зобов`язань за договором та сплати коштів за надані позивачем послуги не надав, заперечень щодо факту отримання наданих позивачем послуг не висловив.

Враховуючи викладене вище, суд вважає доведеним факт існування простроченої заборгованості відповідача перед позивачем у загальному розмірі 2124,19 гривень, а вимога позивача про стягнення з відповідача існуючої заборгованості є обґрунтованою, матеріалами справи підтверджена та належить до задоволення.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

А саме суд приймає рішення про стягнення з Товариства на користь Підприємства 2124,19 гривень боргу.

Витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 гривень, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 73-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства Броварської міської ради Броварського району Київської області «Броваритепловодоенергія» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармація Київщини» (61038, Харківська обл., м. Харків, в`їзд Білостацький, буд. 3, код: 43648942) на користь Комунального підприємства Броварської міської ради Броварського району Київської області «Броваритепловодоенергія» (07400, Київська обл., Броварський район, м. Бровари, вул. Грушевського Михайла, буд. 3А, код: 13711949) 2124,19 гривень боргу та 2422,40 гривень судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 08.05.2025.

Суддя Р.М. Колесник