ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

"12" травня 2025 р. Cправа № 902/624/25

Суддя Господарського суду Вінницької області Яремчук Ю.О., розглянувши без виклику представників сторін матеріали заяви (вх. № канц. 01-40/6/25 від 09.05.2025) ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Нерухомість Поділля», Калинівської міської ради Хмільницького району Вінницької області, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про забезпечення позову

В С Т А Н О В И В :

09.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Вінницької області із заявою до Приватного підприємства «Нерухомість Поділля», Калинівської міської ради Хмільницького району Вінницької області, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про забезпечення позову шляхом:

- заборони відповідачам вчиняти дії щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :03:000:0571 площею 2,00 га; :03:000:0572 площею 2,00 га; :03:000:0575 площею 1,1675 га; :03:000:0568 площею 2,00 га; :03:000:0559 площею 2,00 га; :03:000:0556 площею 2,00 га; :03:000:0566 площею 2,00 га; :03:000:0557 площею 2,00 га; :03:000:0576 площею 2,00 га; :03:000:0577 площею 2,00 га; :03:000:0570 площею 2,00 га; :03:000:0574 площею 1,0898 га; :03:000:0539 площею 37,7427 га, які розташовані на території Бережанської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, а саме: продавати, дарувати, приймати рішення про передачу в оренду, користування чи власність третім особам.

- заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, нотаріусам проводити будь - які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації, припинення, зміни права, іншого речового права щодо земельних ділянок: :03:000:0571 площею 2,00 га; :03:000:0572 площею 2,00 га: :03:000:0575 площею 1,1675 га; :03:000:0568 площею 2,00 га; :03:000:0559 площею 2.00 га; :03:000:0556 площею 2,00 га; :03:000:0566 площею 2,00 га; :03:000:0557 площею 2,00 га; :03:000:0576 площею 2,00 га; :03:000:0577 площею 2,00 га; :03:000:0570 площею 2,00 га; :03:000:0574 площею 1,0898 га; :03:000:0539 площею 37,7427 га. які розташовані на території Бережанської сільської ради Хмільницького району Вінницької області;

- заборонити державним кадастровим реєстраторам вчиняти дії, спрямовані на внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо поділу чи об`єднання, скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами: :03:000:0571 площею 2,00 га; :03:000:0572 площею 2,00 га; :03:000:0575 площею 1.1675 га; :03:000:0568 площею 2,00 га; :03:000:0559 площею 2,00 га; :03:000:0556 площею 2,00 га; :03:000:0566 площею 2.00 га; :03:000:0557 площею 2,00 га; :03:000:0576 площею 2,00 га; :03:000:0577 площею 2,00 га; :03:000:0570 площею 2,00 га; :03:000:0574 площею 1,0898 га; :03:000:0539 площею 37,7427 га які розташовані на території Бережанської сільської ради Хмільницького району Вінницької області.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.05.2025 розподілено судді Яремчуку Ю.О.

Розглянувши подану заяву відповідно до приписів § 1 глави 5 та глави 10 Розділу І Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновків про відмову у її задоволенні, виходячи з такого:

Згідно з п.2 ч.1 ст.138 ГПК України заява про забезпечення позову подається: одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

За змістом цієї норми обґрунтування щодо необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 12 ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

За ч.1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до ч.1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

У даному випадку заявник звернувся із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник вказує наступне: відповідно до договору оренди землі №363 від 25.06.2014 громадянин ОСОБА_1 отримав у користування земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0462 площею 60,0000 га для ведення фермерського господарства із земель запасу Комунарівської (Бережанської) сільської ради за межами населеного пункту, Калинівського (Хмільницького) району Вінницької області.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав 16.07.2014 було зареєстроване відповідне право оренди вищезазначеної земельної ділянки.

Відповідно до п.8 договору оренди його було укладено на 25 років до 24.06.2039.

Заявником вказується, що під час перевірки відомостей Державного земельного кадастру про земельні ділянки, які перебувають у нього в користуванні було виявлено факт того, що земельна ділянки з кадастровим номером :03:000:0462 була перенесена до архівного шару в результаті її поділу на інші земельні ділянки.

У відповідь на адвокатський запит Головним управлінням Держгекадастру Вінницькій області листом №0-2-0.6-1408/2-25 від 10.03.2025 було повідомлено про те, «що земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0462 згідно даних Національної Кадастрової Системи знаходиться в архівному шарі. На підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок (27.01.2016 ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою») 20.05.2020 було здійснено поділ земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0462 в результаті якого було утворено нові земельні ділянки за кадастровими номерами: :03:000:0538 площею 22,2573 га, на території Бережанської сільської ради Хмільницького району Вінницької області; :03:000:0539 площею 37,7427 га, на території Бережанської сільської ради Хмільницького району Вінницької області.

В подальшому відповідно до наказу Головного управління Держгеокадасгру у Вінницькій області від 21.04.2021 року №2-1051/15-21-СГ Калинівській міській об`єднаній територіальній громаді були надані у комунальну власність вищезазначені земельні ділянки.

Після чого відповідно до інформації яка міститься в публічному доступі на веб сайті «Кадастр-лайф» та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було виявлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0538 площею 22.2573 га була поділена на інші земельні ділянки:

- :03:000:0571 площею 2,00 га;

- :03:000:0572 площею 2,00 га:

- :03:000:0575 площею 1,1675 га;

- :03:000:0568 площею 2,00 га:

- :03:000:0559 площею 2,00 га;

- :03:000:0556 площею 2,00 га:

- :03:000:0566 площею 2,00 га;

- :03:000:0557 площею 2,00 га;

- :03:000:0576 площею 2,00 га;

- :03:000:0577 площею 2,00 га;

- :03:000:0570 площею 2,00 га;

- :03:000:0574 площею 1,0898 га.

В подальшому па підставі рішень Калинівської міської ради від 03.11.2021 року земельні ділянки за кадастровими номерами:

- :03:000:0571 площею 2,00 га;

- :03:000:0572 площею 2,00 га;

- :03:000:0575 площею 1,1675 га:

- :03:000:0568 площею 2,00 га:

- :03:000:0559 площею 2,00 га:

- :03:000:0556 площею 2,00 га;

- :03:000:0566 площею 2,00 га;

- :03:000:0557 площею 2,00 га;

- :03:000:0576 площею 2.00 га:

- :03:000:0577 площею 2.00 га;

- :03:000:0570 площею 2,00 га були надані в приватну власність особам, які є відповідачами по даній справі, а земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0574 площею 1,0898 га перебуває в комунальній власності Калинівської міської ради.

За доводами заявника його незаконно та протиправно, без припинення діючого договору оренди землі було позбавлено права користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:000:0462, беручи до уваги, що рішення про припинення договору оренди землі №363 від 25.06.2014 суб`єктами владних повноважень не приймались та згода користувача (позивача) па поділ земельної ділянки та подальше відведення в приватну власність фізичним особам не надавались.

Враховуючи те, що позивач в судовому порядку буде доводити незаконність дій відповідачів щодо незаконного та протиправного права користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:000:0462 є необхідність у подання даної заяви про забезпечення оскільки, є підстави вважати, що відповідачі можуть вчиняти незаконні дії щодо припинення договору оренди землі, та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви, з огляду на наступне.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести суду необхідність вжиття у справі заходів забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову, а також необхідним, в даному випадку, є обґрунтування заявником обставин, які б свідчили, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії (п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011).

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами. Так, співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

При цьому господарський суд зазначає, що умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову та особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Відповідно до ст. ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В поданій заяві заявником визначено, що майбутній позов буде мати вимоги немайнового характеру, про визнання дій відповідачів щодо незаконного та протиправного права користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:000:0462.

Відповідно до ч.5 ст. 140 ГПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Оскільки у цій справі позивач має намір звернувся до суду з вимогою немайнового характеру - про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, то судове рішення, у разі задоволення такої вимоги, не вимагатиме примусового виконання. Відтак, в даному випадку має досліджуватися саме така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має з`ясовуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Наведену правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Відповідно до актуальної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власниками земельних ділянок є фізичні особи (відповідачі) та Калинівська міська рада (на праві комунальної власності).

Заявником не надано будь-яких доказів, які б підтверджували твердження, що відповідачами можуть бути вчинені дії/прийняті рішення, пов`язані з відчуженням/надання в оренду/поділом, зміною конфігурації земельних ділянок з кадастровими номерами :03:000:0571 площею 2,00 га; :03:000:0572 площею 2,00 га;:03:000:0575 площею 1,1675 га; :03:000:0568 площею 2,00 га; :03:000:0559 площею 2,00 га; :03:000:0556 площею 2,00 га; :03:000:0566 площею 2,00 га; :03:000:0557 площею 2,00 га; :03:000:0576 площею 2,00 га; :03:000:0577 площею 2,00 га; :03:000:0570 площею 2,00 га (що перебувають в приватній власності в осіб, які є відповідачами по даній справі) та :03:000:0574 площею 1,0898 (що перебуває в комунальній власності Калинівської міської ради), що істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист прав та інтересів позивача.

При цьому, суд враховує, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення вже реалізованих дій, не відповідає вимогам розумності, адекватності та співмірності забезпечення позову, а також не може запобігти утрудненню чи унеможливленню виконання рішення суту або ефективному захисту прав заявника (постанова КГС ВС від 10.04.2024 у справі № 910/12333/23).

Відповідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч. 1, 2 ст. 319 Цивільного кодексу України).

Тобто, відповідачі - власники земельних ділянок з кадастровими номерами :03:000:0571 площею 2,00 га; :03:000:0572 площею 2,00 га;:03:000:0575 площею 1,1675 га; :03:000:0568 площею 2,00 га; :03:000:0559 площею 2,00 га; :03:000:0556 площею 2,00 га; :03:000:0566 площею 2,00 га; :03:000:0557 площею 2,00 га; :03:000:0576 площею 2,00 га; :03:000:0577 площею 2,00 га; :03:000:0570 площею 2,00 га (перебувають в приватній власності в осіб, які є відповідачами по даній справі) та :03:000:0574 площею 1,0898 (перебуває в комунальній власності Калинівської міської ради) як власники земельних ділянок, керуючись своїми повноваженнями, які визначені, зокрема, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про землеустрій" мають право розпоряджатися земельними ділянками у межах своїх правомочностей.

Слід зауважити, що заборона власнику приймати рішення та здійснювати будь-які дії щодо своєї власності є крайньою мірою судового примусу і може застосовуватись у виняткових випадках, інакше таке обмеження може призвести до істотних негативних наслідків, а саме, порушення прав та охоронюваних законом інтересів власника земельної ділянки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.03.2021 у справі № 912/1711/20.

Окрім цього, судом враховується, що згідно пункту 56 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц, з огляду на приписи статей 387 і 388 Цивільного кодексу України помилковими є висновки суду першої інстанції щодо неможливості витребування власником земельних ділянок, які були поділені та/або об`єднані. Формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема, внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб.

З вказаного вище вбачається, що зміна конфігурації спірних земельних ділянок, їх відчуження в ході судового розгляду не свідчитиме про неможливість витребування таких земельних ділянки або необхідність додаткового звернення до суду для ефективного поновлення порушених прав позивача.

Відтак, доводи позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову для унеможливлення вчинення дій зі зміни конфігурації земельних ділянок або зміни їх власника не обґрунтовують неможливість або ускладнення виконання потенційного рішення у даній справі, а також неефективність захисту прав позивача.

Таким чином, суд констатує, що заявляючи про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, позивач не навів обставин та не подав належних доказів, із якими законодавство пов`язує необхідність їх застосування.

З викладеного, суд дійшов висновку, що подана заява про вжиття заходів забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо адекватності, співмірності, доцільності та необхідності забезпечення позову, а доводи позивача жодним чином не підтверджують неможливість чи ускладнення виконання рішення у даній справі у випадку задоволення позову, а тому у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі № 902/624/25 слід відмовити.

Відповідно до частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні заяви (вх. № канц. 01-40/6/25 від 09.05.2025) ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Нерухомість Поділля», Калинівської міської ради Хмільницького району Вінницької області, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про забезпечення позову - відмовити.

2. Згідно зі ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

3. За приписами ч.8 ст.140, п.4 ч.1 ст.255 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

4. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

5. Копію ухвали надіслати заявнику до Електронного кабінету ЄСІТС.

Дата складання повного тексту ухвали 12.05.2025.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи