ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" травня 2025 р. м. Рівне Справа № 918/231/25

Господарський суд Рівненської області у складі судді О. Андрійчук, за участю секретаря судового засідання О. Гуменюк, розглянувши за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся Природ Ресурс"

до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

про встановлення земельних сервітутів,

за участю представників:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

УСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ТОВ "Полісся Природ Ресурс" (позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовом до ТОВ "Західнадра" (відповідач) про встановлення земельних сервітутів.

Ухвалою суду від 25.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 14.04.2025.

11.04.2025 від відповідача надійшов відзив на позов та клопотання про закриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 14.04.2025 підготовче засідання відкладене на 28.04.2025.

Ухвалою суду від 28.04.2025 підготовче засідання відкладено на 12.05.2025.

12.05.2025 від позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі його представника.

Ухвалою суду від 12.05.2025 клопотання ТОВ "Полісся Природ Ресурс" про заміну відповідача на належних відповідачів задоволено, замінено відповідача ТОВ "Західнадра" належними відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Суд, розглянувши матеріали справи, установив таке.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 20 ГПК України передбачено особливості предметної та суб`єктної юрисдикції господарських судів, якими уточнено коло спорів, що розглядаються господарськими судами, та встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках.

У спорах щодо земельних відносин при розмежуванні юрисдикції між цивільними і господарськими судами на першому місці - зміст правовідносин і вже другорядне значення надається суб`єктному складу (фізична чи юридична особа). Адже господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності як за участю юридичних осіб, так і за участю фізичних осіб-підприємців, а в певних випадках і за участю осіб, які не мають статусу суб`єкта господарювання.

Разом з тим за змістом ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна із сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Предметом позову в цій справі є встановлення земельних сервітутів.

Оскільки за цим позовом належними відповідачами є фізичні особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за якими зареєстровано право приватної власності на спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :02:019:0088, :02:019:0089, :02:019:0090, :02:019:0094 та :02:019:0095, а не її орендар (ТОВ "Західнадра"), за яким право оренди припинилося, суд дійшов висновку, що такий спір за своїм суб`єктним складом сторін та характером спірних правовідносин (не здійснення на спірних земельних ділянках господарської діяльності її власниками) підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення впливає на права та обов`язки фізичних осіб (власників земельних ділянок) (подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 13.02.2025 у справі № 918/132/24).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Частиною 2 ст. 231 ГПК України встановлено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

З огляду на викладене, керуючись ч. 2 ст. 231 ГПК України, суд зазначає, що розгляд цієї справи має відбуватися за правилами цивільного судочинства.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

За ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки закриття провадження у справі є формою закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення по суті, у зв`язку з чим і результат вирішення спору відсутній, то при вирішенні питання щодо розподілу/повернення судового збору в цьому випадку підлягає застосуванню положення п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" (аналогічна правова позиція наведене у постановах Верховного Суду від 22.05.2019 у справі №904/9628/17, від 19.02.2020 у справі №903/181/19).

Керуючись ст. 231, 234, 235 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі ТОВ "Полісся Природ Ресурс" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення земельних сервітутів закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 254- 256 ГПК України.

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Ухвала підписана 12.05.2025.

Суддя О. Андрійчук