РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2025Справа № 910/16159/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ламан Шипінг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хім-Тех"

про стягнення грошових коштів,

Суддя Котков О.В.

без повідомлення (виклику) учасників судового процесу

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Ламан Шипінг" (далі - ТОВ "Ламан Шипінг", позивач) із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хім-Тех" (далі - ТОВ "Хім-Тех", відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 810 271,88 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про транспортно-експедиторське обслуговування № 1601/24 від 16.01.2024 в частині сплати вартості наданих йому транспортних послуг, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість.

У позові ТОВ "Ламан Шипінг" просить стягнути з ТОВ "Хім-Тех" основний борг у сумі 724 040,0 грн., пеню у сумі 86 231,88 грн., що разом становить 810 271,88 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.01.2025 за вказаним позовом було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до правил, визначених ст.ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК). Цією ж ухвалою сторонам наданий строк, передбачений законом, для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Так, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву, а також додані до неї докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного то обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст.ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

16.01.2024 між ТОВ "Ламан Шипінг" (експедитор) та ТОВ "Хім-Тех" (клієнт) був укладений договір про транспортно-експедиторське обслуговування № 1601/24 (далі - договір), відповідно до якого клієнт доручає а експедитор зобов`язується організувати за рахунок клієнта транспортно-експедиторське обслуговування (ТЕО), перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів по території України та в міжнародному сполученні, а також надати інші транспортно-експедиторські послуги клієнту (п. 1.1 договору).

Умови перевезення, характеристика вантажу, вид транспорту, вартість послуг, а також інші умови, пов`язані з виконанням цього договору, сторони можуть погодити у заявці, в якій зазначають найменування та кількість вантажу, маршрут перевезення, заплановану дату надання вантажу до перевезення, тип транспорту, дані про вантажовідправника та вантажоодержувача, а також іншу необхідну інформацію, що стосується організації ТЕО. За відсутності заявки, умови перевезення, послуги, їх вартість, дані про вантаж та відправника/отримувача, маршрут, тощо, визначаються транспортними документами, накладними, рахунками за цим договором (п. 1.2 договору).

Експедитор зобов`язаний, зокрема, за рахунок клієнта організувати перевезення його вантажів на умовах, погоджених сторонами (п. 2.1.1 договору); після надання послуг оформити акт виконаних робіт (наданих послуг) і надати його клієнтові (п. 2.16 договору).

Клієнт зобов`язаний: своєчасно оплачувати послуги експедитора в повному об`ємі (п. 3.1.9 договору); підписати та направити експедитору акт виконаних робіт (наданих послуг) протягом 3 робочих днів з моменту його отримання або надати протягом 5 робочих днів мотивовану відмову. Після закінчення такого терміну і неотримання акту виконаних робіт (наданих послуг) або обгрунтованої відмови, такий акт і послуги вважаються прийнятими і підтверджені сторонами (п. 3.1.12 договору).

Оплата за цим договором здійснюється клієнтом на підставі та відповідно до рахунку експедитора шляхом 100 % передоплати до моменту надання послуг, та не пізніше банківського дня, у якому рахунок виставлявся до сплати (п. 4.1 договору).

Виконані послуги оформлюються актом виконаних робіт (наданих послуг) та рахунком експедитора. Остаточна вартість послуг вказується в рахунку-фактурі та/або акті виконаних робіт (наданих послуг) експедитора на кожне ТЕО. Оплата здійснюється клієнтом на підставі рахунку експедитора у повному обсязі (п. 4.3 договору).

Договір вважається укладеним з 16.01.2024, та діє до кінця поточного календарного року, з подальшою його пролонгацією (п. 8.1. договору).

Судом встановлено, що на підставі заявки відповідача на перевезення вантажу № 1601 від 13.02.2024 позивач - ТОВ "Ламан Шипінг" зобов`язався надати замовнику - ТОВ "Хім-Тех" транспортно-експедиторські послуги за маршрутом: Румунія (Константа)-Україна (м. Одеса) вартістю 9 450 дол. США за 1 контейнер, загальною кількістю контейнерів до перевезення - 5 шт.

Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ "Ламан Шипінг" свої зобов`язання виконав належним чином, надав відповідачу передбачені указаною заявкою та заявкою на переадресацією вантажу по території України від 30.04.2024 послуги з перевезення вантажу (експедиторські послуги) на суму 724 040,00 грн., що підтверджується міжнародними товарно-транспортними накладними (CMR) від 25.04.2024, актами наданих послуг № ЛШ00-003436 від 07.05.2024, № ЛШ00-003437 від 07.05.2024, № ЛШ00-012155 від 13.08.2024, рахунками-фактурою № LS-4557862 від 26.04.2024, № LS-4557868 від 26.04.2024, № LS-4557878 від 26.04.2024, № LS-4580586 від 13.08.2024. Вказані рахунки на оплату ТОВ "Ламан Шипінг" направив 28.04.2024 та 13.12.2024 відповідачу через програмне забезпечення "M.E.Doc", що підтверджується повідомленнями про доставку документа від 29.04.2024 та від 13.08.2024.

Згідно зі ст. 929 Цивільного кодексу України, ст. 316 Господарського кодексу України та ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних із перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням.

Одним із основних міжнародних документів, який регулює відносини сторін при виконанні міжнародних перевезень вантажів автотранспортом, є Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19 травня 1956 р., яка набрала чинності для України 17.05.2007 (далі - Конвенція). Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін (ст. 1 Конвенції).

Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Таким документом може бути міжнародна автомобільна накладна (СМR).

Факт надання послуги при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (автомобільних), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Відповідно до ст. 4 Конвенції договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної, зокрема, наданою сторонами CMR, якою підтверджується прийняття вантажу до перевезення. Відсутність, неправильність чи утрата вантажної накладної не впливають на існування та чинність договору перевезення, до якого й у цьому випадку застосовуються положення цієї Конвенції.

Згідно зі ст. 9 Конвенції вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

Як встановлено судом, зі свого боку, взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав, вартість транспортних (експедиторських) послуг на суму 724 040,00 грн. не сплатив. 27.12.2024 позивач звернувся до ТОВ "Хім-Тех" з вимогою сплатити заборгованість. Вказана вимога була залишена відповідачем без відповіді. Проте, у матеріалах справи наявний гарантійний лист ТОВ "Хім-Тех" № 1-260424 від 26.04.2024, яким останній гарантував оплату рахунків № LS-4557862 від 26.04.2024, № LS-4557868 від 26.04.2024, № LS-4557878 від 26.04.2024.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач доказів, які б свідчили про належну сплату позивачу вартості наданих послуг або спростували доводи останнього, суду не надав, відтак, суд дійшов висновку про те, що вимога ТОВ "Ламан Шипінг" про стягнення з відповідача боргу в сумі 724 040,00 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Також позивач просив стягнути з відповідача пеню у сумі 86 231,88 грн. за період з 03.05.2024 по 20.12.2024, нараховану за прострочення грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

У силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Так, відповідно до п. 5.3.4 договору у випадку несвоєчасного здійснення клієнтом оплати по виставленим рахункам експедитора, клієнт сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми, яка підлягає сплаті за кожний день та за весь час такого прострочення до моменту повного погашення заборгованості.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, п. 2.5 постанови Пленуму від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Здійснивши власний перерахунок заявленої до стягнення суми неустойки з урахуванням наведених норм чинного законодавства, умов договору та встановлених у даній справі обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в сумі 86 231,88 грн., тобто, у сумі, заявленій позивачем.

За таких обставин позовні вимоги ТОВ "Ламан Шипінг" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати у вигляді судового збору покладаються на відповідача.

Щодо витрат позивача на правничу допомогу, про які він зазначав у прохальній частині позову та які він просив покласти на відповідача, суд встановив, що фактичних доказів понесення таких витрат матеріали справи не містять, а тому вказана вимога позивача залишається без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хім-Тех" (02121, м. Київ, вул. Вірменська, 11; ідентифікаційний код 39950537) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ламан Шипінг" (65082, м. Одеса, вул. Військовий узвіз, 12, оф. 401; ідентифікаційний код 40551877) основний борг у сумі 724 040,00 грн. (сімсот двадцять чотири тисячі сорок гривень), пеню у сумі 86 231,88 грн. (вісімдесят шість тисяч двісті тридцять одна гривня 88 копійок), судовий збір у розмірі 9 723 (дев`ять тисяч сімсот двадцять три) грн. 26 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 12 травня 2025 року.

Суддя О.В. Котков