ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

"06" травня 2025 р. Справа№910/5112/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Демидової А.М.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання Невмержицької О.В.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 29.04.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Теремки-2»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.01.2025

у справі №910/5112/24 (суддя Ягічева Н.І.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Теремки-2"

про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню

за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Теремки-2»

про стягнення 176 433,41 грн

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Теремки-2» (далі - відповідач) про стягнення 176 433,41 грн плати за скид стічних вод без умов на скид стічних вод.

Господарський суд міста Києва рішенням від 27.06.2024 по справі №910/5112/24 позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» задовольнив. Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Теремки-2» на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованість в розмірі 176 433, 41 грн та судовий збір 3 028, 00 грн.

25.07.2024 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, 22.07.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Теремки-2» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2024 у справі №910/5112/24 та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

За результатом розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Теремки-2» від 04.11.2024 про відмову від апеляційної скарги, в якій скаржник просив закрити апеляційне провадження на рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2024 по справі №910/5112/24, у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, Північним апеляційним господарським судом ухвалою від 08.11.2024 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Теремки-2» про відмову від апеляційної скарги задоволено; прийнято відмову від апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2024 по справі №910/5112/24; закрито апеляційне провадження у справі №910/5112/24; матеріали справи №910/5112/24 повернуто до господарського суду першої інстанції.

Під час апеляційного перегляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Теремки-2» на рішення Господарського суду міста Києва від від 27.06.2024 по справі №910/5112/24, останнім 20.09.2024 через систему «Електронний суд» було подано до Господарського суду міста Києва заяву про визнання судового наказу №910/5112/24 від 25.07.2024 таким, що не підлягає виконанню.

Заява мотивована тим, що через подання позивачем оскаржуваного наказу для виконання в порядку Закону України «Про виконавче провадження», виникла ситуація за якою здійснюється виконання рішення з одночасним переглядом рішення в апеляційній інстанції, що позбавило скаржника можливості виконати рішення в добровільному порядку.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 21.01.2025 відмовив у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Теремки-2» про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №910/5112/24.

Приймаючи вказану ухвалу суд першої інстанції дійшов висновку про те, що підстав для задоволення поданої заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "Теремки-2" про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню немає, оскільки станом на час розгляду заяви, рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2024 у справі №910/5112/24 в добровільному порядку не виконано, стягнуті кошти за рішенням суду, боржником не сплачено.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Теремки-2» звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:

поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 21.01.2025 у справі №910/5112/24;

скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.01.2025 у справі №910/5112/24;

задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Теремки-2» про визнання судового наказу від 25.07.2024 у справі №910/5112/24 таким, що не підлягає виконанню;

визнати судовий наказ від 25.07.2024 у справі №910/5112/24 таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки, в даному випадку, за приписами статті 328 ГПК України для визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню «іншою причиною», є поновлення строків на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження у справі.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 10.02.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Теремки-2» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.01.2025 у справі №910/5112/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 14.02.2025 витребував з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/5112/24. Відклав розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Теремки-2» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.01.2025 у справі №910/5112/24 до надходження матеріалів даної справи.

Матеріали справи №910/5112/24 надійшли на адресу Північного апеляційного господарського суду 03.04.2025.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 07.04.2025 задовольнив клопотання та поновив Товариству з обмеженою відповідальністю «Теремки-2» пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 21.01.2025 у справі №910/5112/24. Відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Теремки-2» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.01.2025 у справі №910/5112/24. Розгляд апеляційної скарги призначив на 29.04.2025 о 12 год. 45 хв.

22.04.2025 Приватним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» направлено відзив на апеляційну скаргу, за яким позивач зазначає, що оскаржувана ухвала, якою відмовлено у задоволенні заяви боржника про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є законною та такою, що постановлена у відповідності з правильним застосуванням норм матеріального права та з дотриманням процесуальних норм права із належним встановленням всіх обставин справи.

В свою чергу, позивач вказує, що апеляційна скарга боржника не містить обставин справи, які господарським судом першої інстанції не встановлено і не досліджено, зводиться до невірного трактування норм процесуального права щодо визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню та остання не підлягає задоволенню з підстав, що наказ виданий після набрання рішенням чинності, підписаний уповноваженою особою, рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2024 у справі №910/5112/24 є чинним, заборгованість несплачена.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 28.04.2025 заяву Товариству з обмеженою відповідальністю «Теремки-2» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задовольнив.

Від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Теремки-2» адвокат Галич Анастасія Сергіївна не зможе прийняти участь у судовому засіданні, що призначене на 29.04.2025 через хворобу. На підтвердження зазначеного до клопотання додано знімок медичного висновку про тимчасову непрацездатність дійсного з 28.04.2025 по 02.05.2025.

Позивач у судовому засіданні 29.04.2025 заперечив проти відкладення розгляду справи вказуючи, що відповідач є юридичною особою та може представляти свої інтереси не лише через одного адвоката.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 29.04.2025 відклав розгляд справи №910/5112/24 на 06.05.2025 до 13 год. 55 хв.

У судовому засіданні 06.05.2025 представник позивача заявив усне клопотання про закриття апеляційного провадження з посиланням на пункти 2 та 7 частини 1 статті 231 ГПК України, зазначаючи, що в процесі виконання рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2024 у справі №910/5112/24 у межах виконавчого провадження №76049921 сторони уклали мирову угоду, яка затверджена судом.

Суд апеляційної інстанції протокольно відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача, оскільки укладення мирової угоди не свідчить про скасування оскаржуваного наказу суду, тоді як ухвала Господарського суду міста Києва від 21.01.2025 про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Теремки-2» про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №910/5112/24 є предметом апеляційного оскарження та станом на 06.05.2025 судовий наказ не скасований, а отже посилання представника на пункти 2 та 7 частини1 статті 231 ГПК України є безпідставними.

На стадії судових дебатів, представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.01.2025 у справі №910/5112/24 залишити без змін.

Відповідач у судове засідання 06.05.2025 своїх представників не направив, про причини їх неявки суд апеляційної інстанції не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом доставлення ухвали Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2025 до його електронного кабінету.

Відповідно до пункту 12 статті 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Крім того суд апеляційної інстанції під час проведення судового засідання 06.05.2025 здійснив запрошення/виклик представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Теремки-2» - Галич Анастасію Сергіївну на його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, однак представник відповідача не вийшов на зв`язок.

Таким чином, оскільки відповідач повідомлений судом апеляційної інстанції, при цьому явка обов`язковою не визнавалась, а тому справа №910/5112/24 розглядається за відсутності відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Частиною 1 ст. 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Зазначені конституційні принципи знайшли своє відображення у ст.ст. 18, 316 Господарського процесуального кодексу України, які кореспондуються з ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", і якою встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно із статтею 327 ГПК України виконання рішення господарського суду проводиться на підставі виданого судом наказу, який є виконавчим документом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що перелік підстав для визнання судом виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, не є вичерпним.

При цьому, підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи:

- матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання);

- процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема, видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили; якщо виконавчий документ виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого документа; помилкової видачі виконавчого документа, якщо вже після його видачі у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого документа двічі з одного й того ж питання; пред`явлення виконавчого документа до виконання вже після закінчення строку на його пред`явлення до виконання.

В межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.03.2021 року у справі № 910/8794/17.

Як уже зазначалось, Господарський суд міста Києва рішенням від 27.06.2024 по справі №910/5112/24 позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» задовольнив. Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Теремки-2» на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованість в розмірі 176 433, 41 грн та судовий збір 3 028, 00 грн та на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва 25.07.2024 видано відповідний наказ.

В наказі зазначено, що рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2024 у справі №910/5115/24 набрало законної сили 18.07.2024.

Згідно із частинами першою та другою статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст судового рішення від 27.06.2024 у справі №910/5112/24 складено та підписано 27.06.2024, отже в силу приписів частини першої статті 256 ГПК України строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2024 сплинув 17.07.2024. Поряд з тим, наказ судом було видано 25.07.2024. Тобто до 02.08.2024 коли матеріали справи були скеровані до Північного апеляційного господарського суду на запит про витребуванням справи у зв`язку з надходженням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції (ухвала апеляційного господарського суду від 31.07.2024 про витребування матеріалів справи).

Відтак, судом правильно зазначено дату набрання законної сили рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2024 у справі №910/5112/24 - 18.07.2024.

У частині другій ст. 328 ГПК України, на яку посилається заявник, закон не дає чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад: в апеляційному чи касаційному порядку скасовано або змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

В контексті вказаних доводів заявника про позбавлення його можливості на добровільне виконання рішення суду, колегія суддів наголошує, що виданий наказ ніяким чином не впливає і не порушує право боржника на добровільне виконання рішення суду і не може бути безумовною підставою для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню в силу обов`язковості судового рішення боржником, якщо останнім не доведено здійснення виконання зобов`язання стягувачу у відповідності до судового рішення.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що виконавчий документ не був виданий помилково, оскільки рішення суду у даній справі на час його видачі було чинними; наразі не скасовано; добровільного виконання обов`язку за даними виконавчим документам не відбулось; припинення обов`язку боржника з інших підстав, передбачених законодавством, суду не доведено.

А тому, оскільки боржник не навів жодних обставин, в розумінні ст. 328 ГПК України, які б слугували підставою для задоволення його заяви, тобто, заявником не доведено, що виконавчий документ видано помилково, або що його обов`язок відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що, у даному випадку, відсутні правові підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно із частиною 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За змістом статті 236 ГПК України (частини 1-5) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

ЄСПЛ у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

У пункті 53 рішення ЄСПЛ ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Апеляційним господарським судом при винесені даної постанови було надано обґрунтовані та вичерпні висновки доводам сторін із посиланням на норми процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

З огляду на вищевикладене, відсутні підстави для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 21.01.2025 у справі №910/5112/24.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.01.2025 у справі №910/5112/24 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Теремки-2» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.01.2025 у справі №910/5112/24 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.01.2025 у справі №910/5112/24 залишити без змін.

3. Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Теремки-2».

4. Матеріали справи №910/5112/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повна постанова складена та підписана суддями 07.05.2025.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді А.М. Демидова

І.П. Ходаківська