ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року Справа № 902/1115/22(902/610/24)

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Юрчук М.І. , суддя Миханюк М.В.

без участі представників сторін

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Вінницької області, ухвалене 13.01.2025 суддею Тісецьким С.С. у м. Вінниця (повний текст рішення складено 16.01.2025) у справі № 902/1115/22(902/610/24)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Якимівський Граніт"

до ОСОБА_1

про стягнення 108854 грн

(в межах справи № 902/1115/22 про банкрутство ТзОВ "Якимівський Граніт")

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ "Якимівський Граніт" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Демчана О.І. звернулось до Господарського суду Вінницької області із позовом про стягнення з ОСОБА_1 108854 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано отриманням ОСОБА_1 у період 2020-2021 роки, за відсутності будь-яких підтверджуючих документів, з каси ТзОВ "Якимівський Граніт" грошових коштів на загальну суму 108854 грн, з огляду на що позивач просив суд стягнути з відповідача на користь товариства 108854 грн як безпідставно набутих коштів.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 13.01.2025 у даній справі частково задоволено відповідний позов та стягнуто з відповідача на користь позивача 106854 грн безпідставно набутих коштів та 2377, 89 грн витрат на сплату судового збору; в решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив останнє скасувати та відмовити у задоволенні позову ТзОВ "Якимівський Граніт" повністю.

Аргументуючи доводи скарги відповідач вказав про те, що позивачем у даній справі не доведено обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими. Скаржник вважає, що суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні виклав висновки, які суперечать обставинам справи, що призвело до постановлення необґрунтованого та незаконного рішення, яке ґрунтується на недоведених позивачем фактах в супереч нормам матеріального права.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Вінницької області від 13.01.2025 у справі № 902/1115/22(902/610/24); постановлено розглянути апеляційну скаргу без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просив суд залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

В силу ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Клопотань про розгляд даної справи в судовому засіданні з викликом сторін до суду не надходило.

Дослідивши повно та всебічно матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, судова колегія дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , який працював у ТзОВ "Якимівський Граніт" на посаді інженера з праці, отримувались грошові кошти від керівника ТзОВ "Якимівський Граніт" в загальній сумі 414854 грн, що підтверджується наявними у справі оригіналами видаткових касових ордерів, а саме: від 20.11.2020 на суму 1000 грн (в рахунок доплати за листопад); від 30.04.2021 на суму 1000 грн (в рахунок з/п); від 25.06.2021 на суму 1000 грн (в рахунок з/п); від 04.08.2021 на суму 5 000 грн (зарплата в рахунок з/п); від 04.08.2021 на суму 2000 грн (в рахунок з/п); від 11.08.2021 на суму 2000 грн (в рахунок з/п); від 27.08.2021 на суму 3000 грн (в рахунок з/п за липень); від 15.03.2021 на суму 3038 грн (закупівля необхідних матеріалів для підготовки до запуску заводу); від 16.03.2021 на суму 2560 грн (електроди 5 пачок по 5 кг); від 19.05.2021 на суму 200 грн (аптека); від 31.05.2021 на суму 6000 грн (ремонт машини); від 23.07.2021 на суму 10 000 грн (перевірка по виконанню припису); від 04.08.2021 на суму 1000 грн (премія за виконання припису по екології); від 07.09.2021 на суму 2500 грн (перевірка по охороні праці); від 16.11.2020 на суму 500 грн (відрядження Вінниця Дерєгірпромнагляд); від 09.12.2020 на суму 3000 грн (відрядження по документах, Вінниця, паливо); від 02.04.2021 на суму 400 грн (відрядження Вінниця ДПС по ліцензії на паливо); від 05.04.2021 на суму 800 грн (відрядження на Коростень (дві особи)); від 13.04.2021 на суму 2000 грн (поїздка на Київ двічі за день (робота по кредиту)); від 23.04.2021 на суму 400 грн (відрядження); від 30.06.2021 на суму 420 грн (відрядження до Києва); від 15.07.2021 на суму 840 грн (відрядження Вінниця по екології); від 22.07.2021 на суму 420 грн (відрядження Вінниця (відділ статистики)); від 30.07.2021 на суму 1860 грн (борг за три дні відряджень - два по екології і один по доставці); від 17.09.2021 на суму 1400 грн (відрядження до Анатолія Миколайовича); від 27.10.2020 на суму 5730 грн (паливо (екскаватор)); від 16.11.2020 на суму 1385 грн (паливо); від 19.11.2020 на суму 400 грн (на заправку); від 30.06.2021 на суму 530 грн (дизпаливо); від 16.07.2021 на суму 330 грн (за паливо); від 18.08.2021 на суму 1800 грн (за паливо); від 25.08.2021 на суму 341 грн (паливо на поїздку в Вінницю); від 06.03.2020 на суму 3000 грн (за проживання); від 06.05.2021 на суму 3000 грн (за житло за травень); від 03.09.2021 на суму 3000 грн (за житло); від 19.05.2021 на суму 13000 грн (здача виручки з них 1700 за рекламу); від 26.05.2021 на суму 30000 грн (здача виручки); від 28.05.2021 на суму 60000 грн (здача виручки); від 28.05.2021 на суму 24000 грн (здача виручки); від 31.05.2021 на суму 24000 грн (здача виручки); від 08.06.2021 на суму 49000 грн (здача виручки); від 09.06.2021 на суму 16000 грн (здача виручки); від 14.06.2021 на суму 7000 грн (здача виручки); від 22.06.2021 на суму 10000 грн (здача виручки); від 30.06.2021 на суму 14000 грн (здача виручки); від 07.07.2021 на суму 62000 грн (здача виручки); від 28.07.2021 на суму 34000 грн (здача виручки).

В силу норм Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а також Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ від 29.12.2017 № 148 (далі - Положення) (в редакціях, чинних на момент видачі першого видаткового касового ордеру від 06.03.2020), вказані вище видаткові касові ордери є первинними документами.

Зазначені видаткові касові ордери містять такі відомості: сума грошових коштів; кому видавались грошові кошти, а саме - ОСОБА_1 ; підстава видачі грошових коштів; підпис керівника (більшість касових ордерів не містить підпису керівника); підпис одержувача (крім видаткового касового ордеру від 11.08.2021 на суму 2000 грн (в рахунок з/п)), який не містить підпису одержувача.

Звертаючись із позовною заявою арбітражний керуючий вказав про те, що відповідачем було безпідставно набуто кошти в сумі 108854 грн, які отримані останнім згідно зазначених видаткових касових ордерів.

ТзОВ "Якимівський Граніт" було направлено ОСОБА_1 (молодшому) вимогу № 4-2023 від 02.06.2023 про сплату безпідставно отриманих коштів в сумі 108854 грн, однак, остання була залишена відповідачем без відповіді.

Статтею 1212 ЦК України обумовлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно приписів ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Аналіз статті 1212 ЦУ України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого ст. 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося.

Для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних, - так би мовити, приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях, тоді як для кондикційних зобов`язань вина не має значення, бо суттєвим є неправомірність набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки те майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість останнього (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (пункти 45-46)). Інакше кажучи, у деліктних зобов`язаннях одна зі сторін втрачає певне майно, а інша його не набуває, тоді як у кондикційних зобов`язаннях одна зі сторін втрачає певне майно унаслідок того, що інша сторона його набуває, зокрема утримує в себе.

Судами встановлено, що згідно описаних видаткових касових ордерів за період з 19.05.2021 по 28.07.2021 ОСОБА_1 отримано із каси ТзОВ "Якимівський Граніт" грошові кошти на загальну суму 343000 грн із призначенням "здача виручки".

Разом з тим, як вбачається із наявної у справі банківської виписки по рахунку ТзОВ "Якимівський Граніт" в АТ КБ "Приватбанк" за період з 01.01.2020 по 17.09.2022, грошові кошти, отримані ОСОБА_1 в сумі 343000 грн, були частково зараховані на поточний рахунок ТзОВ "Якимівський Граніт" із призначенням: надходження виручки від продажу товарів власного виробництва через касу, а саме: 19.05.2021 - 26300 грн, 26.05.2021 - 30000 грн, 28.05.2021 - 84000 грн, 31.05.2021 - 24000 грн, 08.06.2021 - 62000 грн, 09.06.2021 - 16000 грн, 14.06.2021 - 7000 грн, 23.06.2021 - 10000 грн, 30.06.2021 - 14000 грн, та 28.07.2021 - 34000 грн.

Згідно видаткового касового ордеру від 07.07.2021 на суму 62000 грн (здача виручки), ОСОБА_1 отримано відповідну суму з каси підприємства, однак, на рахунок товариства 07.07.2021 було зараховано 25000 грн, що підтверджується зазначеною вище банківською випискою.

Відповідно до п. п. 29, 33, 48 Положення (в редакції, чинній на момент видачі видаткового касового ордеру від 19.05.2021), приймання одержаної з банку готівки в касу та видача готівки з каси для здавання її до банку оформляються відповідними касовими ордерами (прибутковим або видатковим) з відображенням такої касової операції в касовій книзі. Вилучення готівки з місця здійснення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або РК для здавання її до банку оформляється відповідними чеками РРО із виконанням операції "службова видача". Документом, що свідчить про здавання виручки до банку та є підтвердженням оприбуткування готівки в касі суб`єктів господарювання, є: 1) квитанція до прибуткового документа банку на внесення готівки, підписана відповідальними особами банку та засвідчена відбитком печатки банку (за потреби); 2) квитанція/чек банкомата чи програмно-технічного комплексу самообслуговування; 3) супровідний касовий ордер до сумки з валютними цінностями; 4) чек платіжного термінала в разі проведення інкасації коштів у режимі реального часу з використанням платіжних терміналів. Прибуткові та видаткові касові ордери до передавання в касу реєструються бухгалтером у журналі реєстрації прибуткових і видаткових касових документів (додаток 4), який ведеться окремо за прибутковими та видатковими операціями. Видаткові касові ордери, оформлені на підставі видаткових відомостей, реєструються в такому журналі після здійснення виплат, зазначених у видатковій відомості. Бухгалтер (відповідальна особа установи/підприємства, на яку покладено обов`язок з оформлення цих документів) має право здійснювати реєстрацію касових ордерів і видаткових відомостей за допомогою комп`ютерних засобів, які забезпечують формування і роздрукування відповідних касових документів. У документі "Вкладний аркуш журналу реєстрації прибуткових і видаткових касових ордерів", який формується і роздруковується за відповідний день, забезпечується формування даних для обліку руху коштів. Установа/підприємство визначає і встановлює за погодженням з банком (у якому відкрито рахунок установи/підприємства, на який зараховуються кошти) строки здавання ним готівкової виручки (готівки) для її зарахування на рахунки в банках відповідно до таких вимог: 1) для установ/підприємств, розташованих у населених пунктах, де є банки - щодня [у день надходження готівкової виручки (готівки) до їх кас]; 2) для підприємств, у яких час закінчення робочого дня (зміни), установлений правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності відповідно до законодавства України, не дає змогу забезпечити здавання готівкової виручки (готівки) у день її надходження, - наступного за днем надходження готівкової виручки (готівки) до каси дня; 3) для установ/підприємств, розташованих у населених пунктах, де немає банків, - не рідше ніж один раз на п`ять робочих днів.

Водночас, матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту здачі решти отриманих за видатковим касовим ордером від 07.07.2021 на суму 62000 грн ОСОБА_1 коштів у сумі 37000 грн (62000 грн - 25000 грн) у встановлений строк до установи банку для зарахування на поточний рахунок ТзОВ "Якимівський Граніт", що свідчить про безпідставність набуття таких коштів відповідачем.

Окрім того, згідно висновку звіту про фактичні результати узгоджених процедур щодо перевірки окремих фінансових операцій на предмет відповідності їх здійснення вимогам чинного законодавства України (далі - Висновок), ТзОВ "Якимівський Граніт" за період діяльності з 01.03.2021 по 31.10.2021, при порівнянні суми готівки, отриманої інженером з праці ОСОБА_1 з каси і зарахованою на поточний рахунок ТОВ "Якимівський Граніт" у Вінницькій філії АТ КБ "Приватбанк", встановлено невідповідність у сумі 37000 грн.

Загальна сума невідповідності 95000 грн, у тому числі кошти готівкові кошти "недовнесли" в банківську установу: головний бухгалтер ОСОБА_2 - 45000 грн; директор з виробництва (в.о. директора) ОСОБА_1 - 13000 грн; інженер з праці ОСОБА_1 - 37000 грн.

Разом з тим, як зазначено вище, згідно вказаних вище видаткових касових ордерів за період з 20.11.2020 по 27.08.2021, ОСОБА_1 отримано із каси ТзОВ "Якимівський Граніт" грошові кошти на загальну суму 15000 грн із призначенням "в рахунок зарплати".

Статтею 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент видачі видаткового касового ордеру від 20.11.2020) встановлено, що заробітна плата для цілей розділу IV цього Кодексу - основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв`язку з відносинами трудового найму згідно із законом.

Згідно п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Відповідачем не надано доказів, які б підтверджували відображення у бухгалтерському обліку ТзОВ "Якимівський Граніт" нарахування останньому заробітної зарплати на суму 15000 грн в період з 20.11.2020 по 27.08.2021.

За змістом Висновку, ТзОВ "Якимівський Граніт" за період діяльності з 01.03.2021 по 31.10.2021, у наведених в Таблиці № 26 видаткових касових ордерах (за період 20.11.2020 по 27.08.2021 на загальну суму 15000 грн) відсутні підписи керівника, одержувача та особи, яка їх сформувала і видала. У виплаті офіційної заробітної плати інженера з праці ОСОБА_1 , яку відображено в бухгалтерському обліку товариства з нарахуванням відповідних відрахувань (податок на доходи фізичних осіб, військовий збір), наведені в Таблиці № 26 суми отриманих готівкових коштів не фігурують.

Згідно наявного у справі висновку експерта, за результатами проведення судової економічної експертизи у кримінальному провадженні № 00000252 № 7629,8192-8199/22-21 від 20.12.2022, відповідно до наявних касових ордерів ОСОБА_1 (молодшому) видано коштів в рахунок заробітної плати на загальну суму 13000 грн.

Згідно наявного у матеріалах справи додатку 1 до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 1 місяць 1 кварталу 2021 року (квітень), працівникам ТзОВ "Якимівський Граніт" за вказаний період було нараховано 105675, 28 грн, з яких утримано ЄСВ на суму 23460, 34 грн.

Відповідно до зазначеної вище виписки по рахунку ТзОВ "Якимівський Граніт" в АТ КБ "Приватбанк", 31.05.2024 з рахунку підприємства було перераховано 82170, 61 грн із призначенням "зарплата за квітень 2021".

Відповідно до звітності товариства, за червень 2021 його працівникам до виплати підлягало 88763, 98 грн (118413, 49 грн нарахованого доходу - 5629, 88 грн, 5471,73 грн та 18547, 90 грн сплаченого з рахунку ЄСВ), а з рахунку ТзОВ "Якимівський Граніт" сплачено 89957, 37 грн (16.07.2021 - 20600, 25 грн, 02.08.2021 - 5471, 73 грн та 17.08.2021 - 63885, 39 грн), що підтверджується наявною у справі випискою по рахунку ТзОВ "Якимівський Граніт" в АТ КБ "Приватбанк".

Вищевказані обставини також підтверджують безпідставність отримання відповідачем коштів з каси ТзОВ "Якимівський Граніт" із призначенням "в рахунок зарплати", оскільки, заробітна за квітень та червень 2021 року працівників цього підприємства, в тому числі ОСОБА_1 , була виплачена з рахунку позивача.

Відповідно до наявної у справі звітності щодо виплати заробітної плати у ТзОВ "Якимівський граніт" за серпень 2021 року, ОСОБА_1 було нараховано та виплачено заробітну плату та інші доходи на суму 3000 грн. Водночас, згідно тверджень позивача та наявних в матеріалах справи видаткових касових ордерів від 04.08.2021, від 11.08.2021, від 27.08.2021, з каси підприємства в якості заробітної плати останнім отримано 12000 грн, що також свідчить про відсутність у відповідача права на отримання таких коштів.

Водночас, апеляційний господарський суд зауважує, що у видатковому касовому ордері від 11.08.2021 на суму 2000 грн (підстава - в рахунок з/п), відсутній підпис одержувача (тотожні відомості вказані у зазначеному вище висновку експерта).

Згідно п. 27 Положення (в редакції, чинній на момент видачі видаткового касового ордеру від 11.08.2021), фізична особа розписується у видатковому касовому ордері або видатковій відомості про одержання готівки із зазначенням одержаної суми (гривень - словами, копійок - цифрами). Одержувачі пред`являють паспорти чи документи, що їх замінюють, якщо видаткова відомість складена на видачу готівки кільком особам, та розписуються у відповідній графі документа. Видаткові касові ордери або видаткові відомості не приймаються для виведення залишку готівки в касі, якщо видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача.

З огляду на те, що видатковий касовий ордер від 11.08.2021 на суму 2000 грн (підстава - в рахунок з/п) не місить підпису одержувача, судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято в якості доказу відповідний видатковий касовий ордер як доказ безпідставного отримання відповідачем із каси ТзОВ "Якимівський Граніт" коштів на суму 2000 грн в якості заробітної плати.

При цьому, оскільки, судами встановлено обставини не відображення в бухгалтерському обліку товариства нарахування відповідачу заробітної зарплати в період з 20.11.2020 по 27.08.2021 та ОСОБА_1 у графі одержувач підписані видаткові касові ордери (підстава - в рахунок з/п) за відповідний період, крім видаткового касового ордеру від 11.08.2021 на суму 2000 грн, місцевий господарський суд вірно визнав безпідставним отримання відповідачем за вказаними видатковими касовими ордерами грошових коштів в рахунок заробітної плати у сумі 13000 грн (15000 грн - 2000 грн).

Судами також встановлено, що згідно вказаних вище видаткових касових ордерів за період з 15.03.2021 по 07.09.2021, ОСОБА_1 отримано із каси товариства грошові кошти на загальну суму 25298 грн із призначенням: закупівля необхідних матеріалів для підготовки до запуску заводу; електроди 5 пачок по 5 кг; аптека; ремонт машини; перевірка по виконанню припису; премія за виконання припису по екології; перевірка по охороні праці.

Відповідно до Звіту, товариством за період діяльності з 01.03.2021 по 31.10.2021, кошти, отримані ОСОБА_1 по видаткових касових ордерах за період з 15.03.2021 по 07.09.2021, не підтверджуються відповідними записами в бухгалтерському обліку.

Водночас, згідно висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи у кримінальному провадженні № 00000252 № 7629,8192-8199/22-21 від 20.12.2022, відповідно до наявних касових ордерів ОСОБА_1 за період з 15.03.2021 по 23.07.2021 видано коштів на загальну суму 22798 грн.

Зважаючи на те, що відповідачем не надано доказів, які б підтверджували використання в господарській діяльності ТзОВ "Якимівський Граніт" отриманих ОСОБА_1 коштів за видатковими касовими ордерами на загальну суму 25298 грн за період з 15.03.2021 по 07.09.2021 та відображення цих коштів у бухгалтерському обліку товариства, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність отримання відповідачем вказаних грошових коштів.

Окрім того, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що згідно вказаних вище видаткових касових ордерів за період з 16.11.2020 по 17.09.2021, ОСОБА_1 отримано із каси ТзОВ "Якимівський Граніт" грошові кошти на загальну суму 12040 грн із призначенням: відрядження Вінниця Держгірпромнагляд; відрядження по документах, Вінниця, паливо; відрядження Вінниця ДПС по ліцензії на паливо; відрядження на Коростень (дві особи); поїздка на Київ двічі за день (робота по кредиту); відрядження; відрядження до Києва; відрядження Вінниця по екології; відрядження Вінниця (відділ статистики); борг за три дні відряджень - два по екології і один по доставці; відрядження до Анатолія Миколайовича.

Відповідно до ст. 170 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент видачі видаткового касового ордеру від 16.11.2020), будь-які витрати на відрядження не включаються до оподатковуваного доходу платника податку за наявності документів, що підтверджують зв`язок такого відрядження з господарською діяльністю роботодавця/сторони, що відряджає, зокрема (але не виключно) таких: запрошень сторони, що приймає, діяльність якої збігається з діяльністю роботодавця/сторони, що відряджає; укладеного договору чи контракту; інших документів, які встановлюють або засвідчують бажання встановити цивільно-правові відносини; документів, що засвідчують участь відрядженої особи в переговорах, конференціях або симпозіумах, інших заходах, які проводяться за тематикою, що збігається з господарською діяльністю роботодавця/сторони, що відряджає. Звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, подається за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, до закінчення п`ятого банківського дня, що настає за днем, у якому платник податку: а) завершує таке відрядження; б) завершує виконання окремої цивільно-правової дії за дорученням та за рахунок особи, що видала кошти під звіт. За наявності надміру витрачених коштів їх сума повертається платником податку в касу або зараховується на банківський рахунок особи, що їх видала, до або під час подання зазначеного звіту.

В силу п. п. 2, 3 Порядку складання Звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.09.2015 № 841 (в редакції, чинній на момент видачі видаткового касового ордеру від 16.11.2020), дія цього Порядку поширюється на осіб, що видали платнику податку - фізичній особі кошти на відрядження або під звіт для виконання окремих цивільно-правових дій від імені та за рахунок особи, що їх видала, та платників податків - фізичних осіб, які отримали такі кошти. Звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, подається до закінчення п`ятого банківського дня, що настає за днем, у якому платник податку завершує таке відрядження або завершує виконання окремої цивільно-правової дії за дорученням та за рахунок податкового агента платника податку, що надав кошти під звіт.

Відповідно до Звіту за період діяльності з 01.03.2021 по 31.10.2021, витрати на відрядження інженера з праці ОСОБА_1 за період з 16.11.2020 по 17.09.2021 не знайшли свого відображення в бухгалтерському обліку товариства та не підтвердженні оригіналами первинних документів.

Відповідачем не надано звітів про використання отриманих під звіт коштів в загальній сумі 12040 грн та не надано первинних документів, що підтверджують використання ним отриманих коштів саме на цілі, пов`язані з господарською діяльністю ТзОВ "Якимівський Граніт".

З огляду на вказані обставини, судова колегія вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про те, що грошові кошти в загальній сумі 12040 грн, які видавались ОСОБА_1 на відрядження, набуто відповідачем безпідставно, оскільки, матеріали справи не містять відповідних доказів щодо відображення таких коштів в бухгалтерському обліку товариства, а також відсутні звіти про використання вказаних коштів відповідачем, виданих на відрядження.

Судами також встановлено, що згідно вказаних вище видаткових касових ордерів за період з 16.11.2020 по 17.09.2021, ОСОБА_1 отримано із каси ТзОВ "Якимівський Граніт" грошові кошти на загальну суму 10516 грн із призначенням: паливо (екскаватор); паливо; на заправку; дизпаливо; за паливо; паливо на поїздку в Вінницю.

Як вбачається із Звіту за період діяльності з 01.03.2021 по 31.10.2021, витрати товариства на придбання палива, зокрема, видача готівкових коштів інженеру з праці ОСОБА_1 в сумі 10116 грн, не відображені в бухгалтерському обліку позивача та неможливо встановити необхідність та напрямки використання придбаного палива, що дає підстави розглядати їх (витрати) як отримання додаткового блага вказаною особою.

Відповідно до висновку експерта, за результатами проведення судової економічної експертизи у кримінальному провадженні № 00000252 № 7629,8192-8199/22-21 від 20.12.2022, відповідно до наявних касових ордерів ОСОБА_1 (мол.) видано коштів на придбання палива на загальну суму 10116 грн, при цьому висновку експерта відсутнє посилання на видатковий касовий ордер від 19.11.2020 на суму 400 грн (на заправку).

Зважаючи на те, що отримані відповідачем згідно видаткових касових ордерів за період з 16.11.2020 по 17.09.2021 грошові кошти на загальну суму 10516 грн не відображені у документах бухгалтерського обліку товариства, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про безпідставність отримання таких грошових коштів ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що згідно видаткових касових ордерів за період з 06.03.2020 по 03.09.2021, ОСОБА_1 отримано із каси ТзОВ "Якимівський Граніт" грошові кошти на загальну суму 9000 грн із призначенням: за проживання; за житло за травень; за житло.

Згідно приписів ст. 164 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент видачі видаткового касового ордеру від 06.03.2020), дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 цього Кодексу) у вигляді: а) вартості використання житла, інших об`єктів матеріального або нематеріального майна, що належать роботодавцю, наданих платнику податку в безоплатне користування, або компенсації вартості такого використання, крім випадків, коли таке надання зумовлено виконанням платником податку трудової функції відповідно до трудового договору (контракту) чи передбачено нормами колективного договору або відповідно до закону в установлених ними межах.

Судами встановлено, що відповідно до Звіту за період діяльності з 01.03.2021 по 31.10.2021, під час перевірки не було надано трудовий договір (контракт) щодо можливості оренди житла, зокрема, інженером з праці ОСОБА_1 , а також не надані договори (контракти) з особами, які надавали вищевказаному працівнику товариства житло в оренду, що свідчить про недотримання вимог чинного законодавства під час виплати ОСОБА_1 коштів в сумі 9000 грн.

Зважаючи на те, що отримані відповідачем згідно видаткових касових ордерів за період з 06.03.2020 по 03.09.2021 грошові кошти на загальну суму 9000 грн (за житло) не відображені у документах бухгалтерського обліку ТзОВ "Якимівський Граніт", колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про безпідставність отримання таких грошових коштів ОСОБА_1 .

Одночасно судами встановлено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.04.2024, керівником ТзОВ "Якимівський Граніт", починаючи з 28.01.2020 був ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 звернувся до власника ТзОВ "Якимівський Граніт" ОСОБА_3 із заявою б/н від 23.06.2021 про звільнення із посади директора та призначення директором з виробництва з 24.06.2021.

Згідно наказу ТзОВ "Якимівський Граніт" № 16 від 24.06.2021, директором ТзОВ "Якимівський Граніт" призначено ОСОБА_4 , у зв`язку з відпусткою та лікуванням ОСОБА_1 .

Суд констатує, що ОСОБА_1 , який був директором ТзОВ "Якимівський Граніт" та інженер з праці ОСОБА_1 , до якого заявлені позовні вимоги у даній справі є батьком і сином та працювали на одному підприємстві - ТзОВ "Якимівський Граніт", а відтак мали можливість спільно вчиняти дії з метою привласнення коштів цього підприємства.

Поряд з цим, зважаючи на те, що з 24.06.2021 ОСОБА_1 було звільнено з посади директора ТзОВ "Якимівський Граніт", а відтак, із вказаної дати у останнього були відсутні повноваження на видачу коштів з каси підприємства за видатковими касовими ордерами за період з 25.06.2021 по 17.09.2021, що також свідчить про безпідставність отримання коштів відповідачем за такими видатковими касовими ордерами.

З огляду на вказане, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність отримання відповідачем з каси ТзОВ "Якимівський Граніт" за описаними вище видатковими касовими ордерами грошових коштів в загальній сумі 106854 грн (37000 грн + 13000 грн + 25298 грн + 12040 грн + 10516 грн + 9000 грн), що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно, в решті позовних вимог суд обґрунтовано відмовив.

Доводи скаржника про те, що наявні в матеріалах справи видаткові касові ордери, на підставі яких судом першої інстанції зроблено висновок про безпідставне набуття відповідачем коштів ТзОВ "Якимівський Граніт", нібито, не підтверджують факту видачі саме ТзОВ "Якимівський Граніт" та факту отримання відповідачем грошових коштів, оскільки, на думку скаржника, не містять обов`язкових реквізитів (найменування та ідентифікаційного коду юридичної особи, яка вдала касовий ордер, відомостей про документи що посвідчують особу отримувача грошових коштів і її прізвище, ім`я та по батькові), апеляційний господарський суд вважає не обґрунтованими з огляду на наступне.

Як встановлено судами та вже зазначено вище, долучені позивачем видаткові касові ордери містять такі відомості: сума грошових коштів; кому видавались грошові кошти, а саме - ОСОБА_1 ; підстава видачі грошових коштів; підпис керівника (більшість касових ордерів не містить підпису керівника); підпис одержувача (крім видаткового касового ордеру від 11.08.2021 на суму 2000 грн (в рахунок з/п)), який не містить підпису одержувача.

В силу ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Верховний Суд у постанові від 29.03.2023 по справі № 758/12462/20-ц дійшов до висновку про те, що навіть за наявності недоліків первинних документів, суд, в сукупності із відображеною в таких первинних документах інформацією, для встановлення реальності господарської операції також оцінює інші докази.

Апеляційний господарський суд зауважує, що попри те, що в долучених до матеріалів справи видаткових касових ордерах не зазначено найменування підприємства - ТзОВ "Якимівський Граніт", наявні в матеріалах справи докази дозволяють чітко встановити, що останні видані саме ТзОВ "Якимівський Граніт" та відображають господарські операції з видачі коштів саме ОСОБА_1 .

В матеріалах справи наявні копія Звіту про фактичні результати узгоджених процедур щодо перевірки окремих фінансових операцій на предмет відповідності їх здійснення вимогам чинного законодавства України товариством за період діяльності з 01.03.2021 по 31.10.2021 та копія висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи у кримінальному провадженні № 00000252 № 7629,8192-8199/22-21 від 20.12.2022, в яких особи, наділені спеціальними знаннями в сфері бухгалтерського обліку та аудиту, в тому числі акредитований експерт, дійшли висновків про підтвердження вказаними видатковими касовими ордерами факту видачі саме ТзОВ "Якимівський Граніт" саме ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1 ) коштів, що належали ТзОВ "Якимівський Граніт", без відображення таких операцій в документах бухгалтерського обліку підприємства.

Також, в матеріалах справи наявна значна кількість доказів, які додатково доводять обставини отримання ОСОБА_1 коштів. В першу чергу, це докази перебування останнього в трудових відносинах із товариством (відомості відображені в звіті про фактичні результати узгоджених процедур та висновку експерта, а також в документах податкової звітності банкрута (податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку), що доводить, що останній, у період видачі відповідних касових ордерів, був безпосередньо пов`язаний із ТзОВ "Якимівський Граніт" та, спільно зі своїм батьком - ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_2 ), який був директором (в подальшому - директором з виробництва), мав доступ до каси підприємства та мав можливість безпідставно отримувати кошти підприємства.

Окрім того, вказані обставини також доводять виписки по рахунках товариства, в яких суми та дати здачі коштів до банку для зарахування на поточний рахунок підприємства відповідають датам та сумам коштів, отриманих ОСОБА_1 з каси підприємства на підставі відповідних видаткових касових ордерів (окрім 37000 грн, які і стягнуто оскаржуваним рішенням). До того ж, як вірно враховано судом першої інстанції, відкритим є кримінальне провадження №0000252 за фактом вчинення директором ТзОВ "Якимівський Граніт" ОСОБА_1 , за попередньою змовою із бухгалтером ОСОБА_2 та інженером з охорони праці ОСОБА_1 , розтрати та привласнення майна та грошових коштів від господарської діяльності товариства.

При цьому, з урахуванням зазначених обставин, посилання скаржника на те, що з видаткових касових ордерів неможливо встановити, що саме ним отримувались кошти ТзОВ "Якимівський Граніт", є безпідставними, оскільки всі касові ордери містять відомості про отримувача - ОСОБА_1 (або ОСОБА_1 (молодший)), та підпис отримувача коштів, яким ОСОБА_1 фактично підтвердив факт отримання ним коштів із каси товариства при цьому, будь-які докази того, що ці підписи вчинені не ОСОБА_1 , в матеріалах справи відсутні.

Більше того, судом першої інстанції єдиний касовий ордер, що не містив підпису одержувача - від 11.08.2021 на суму 2000 грн (підстава - в рахунок з/п), відхилено та зменшено розмір стягнутих коштів на відповідну суму, що свідчить про те, що судом першої інстанції правомірно під час оцінки доказів враховано обставини підписання ОСОБА_1 відповідних касових ордерів.

Попри встановлені обставини перебування відповідача у трудових відносинах із ТзОВ "Якимівський Граніт", останнім як не надано будь-яких доказів неотримання коштів з каси підприємства, так і не надано жодних доказів використання отриманих ним коштів для забезпечення діяльності товариства, в той час як надані позивачем докази (видаткові касові ордери, звіт, висновок експерта, виписки по рахунках банкрута, відомості щодо працівників ТзОВ "Якимівський Граніт") в своїй сукупності доводять факт видачі коштів товариством ОСОБА_1 без достатньої на те правової підстави.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

За змістом ч. 1 ст. 14 ГПК України, суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу приписів ч. 1 ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В силу приписів ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, судова колегія вважає, що рішення Господарського суду Вінницької області від 13.01.2025 у справі № 902/1115/22(902/610/24) є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню.

З огляду на відмову в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на останнього в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Вінницької області від 13.01.2025 у справі № 902/1115/22(902/610/24) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу № 902/1115/22(902/610/24) повернути Господарському суду Вінницької області.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Миханюк М.В.