ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2025м. ДніпроСправа № 904/713/25

за позовом ОСОБА_1 , смт. Яворницьке Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технолізинг Торг", смт. Яворницьке, Дніпропетровської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Синельниківська районна державна адміністрація, м. Синельникове, Дніпропетровської області

про припинення трудових відносин, -

Суддя Бажанова Ю.А.

Секретар судового засідання Григорчук М.І.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд припинити трудові відносини між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Технолізинг Торг" () на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України з дня набрання рішенням суду законної сили, із внесенням відповідних даних у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Судові витрати просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вчинив усі необхідні дії та дотримався встановленого законом порядку припинення трудових відносин з Товариством з обмеженою відповідальністю "Технолізинг Торг". Разом з тим, провести загальні збори учасників Товариства та розглянути заяву директора про звільнення і створення виконавчого органу станом на момент подання директором заяви про звільнення є неможливим з об`єктивним причин: смерть єдиного засновника та учасника Товариства та неприйняття частки у статутному капіталі Товариства у спадок спадкоємцями засновника.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 25.03.2025, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Синельниківську районну державну адміністрацію.

Копія ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2025 у справі №904/713/25 направлена на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Технолізинг Торг", 52520, селище Яворницьке, Синельниківський район, Дніпропетровська область, вул. Калинова, будинок 4 (номер поштового трекінгу 260) повернулася за зворотною адресою з відміткою пошти від 06.03.2025 "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Технолізинг Торг", 52520, селище Яворницьке, Синельниківський район, Дніпропетровська область, вул. Калинова, будинок 4, тобто, поштову кореспонденцію було направлено судом за місцем державної реєстрації.

Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

11.03.2025 від представника ОСОБА_1 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява про зміну предмету позову, в якій просить суд вважати позовні вимоги викладеними у наступній редакції:

"Припинити трудові відносини між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Технолізинг Торг" (місце знаходження 52520, Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, смт. Яворницьке (колишня назва Іларіонове), вул. Калинова, буд.4, ) на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України з дня набрання рішенням суду законної сили, та виключити відомості про директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Технолізинг Торг" ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

14.03.2025 від Синельниківської районної державної адміністрації до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи, в якій просить суд розглядати справу № 904/713/25 без участі Синельниківської районної державної адміністрації.

У судовому засіданні, яке відбулось 25.03.2025 представник позивача підтримала подану заяву про зміну предмету спору та надала докази доплати судового збору з урахуванням заяви про зміну предмету позову, представники відповідача та третьої особи не з`явились.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2025 прийнято заяву про зміну предмету позову до розгляду, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче провадження у справі у засіданні на 22.04.2025.

Копія ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2025 у справі №904/713/25 направлена на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Технолізинг Торг", 52520, селище Яворницьке, Синельниківський район, Дніпропетровська область, вул. Калинова, будинок 4 (номер поштового трекінгу 222) повернулася за зворотною адресою з відміткою пошти від 03.04.2025 "адресат відсутній за вказаною адресою".

У судове засідання 22.04.2025 з`явився представник позивача, представник відповідача та третьої особи не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2025 закрито підготовче провадження та призначити розгляд по суті в засіданні на 07.05.2025.

Копія ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2025 у справі №904/713/25 направлена на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Технолізинг Торг", 52520, селище Яворницьке, Синельниківський район, Дніпропетровська область, вул. Калинова, будинок 4 (номер поштового трекінгу 192) повернулася за зворотною адресою з відміткою пошти від 01.05.2025 "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Технолізинг Торг" відзив на позов не подало.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із частиною 2 статті 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

07.05.2025 від представника позивача надійшло клопотання, в якому представник позивача повідомив про неможливість взяти участь у судовому засіданні, про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи без участі позивача та його представника.

У судовому засіданні 07.05.2025 ухвалено рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2019 року рішенням №1 єдиного засновника ОСОБА_2 було створено Товариство з обмеженою відповідальністю "Технолізинг Торг", про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань було вчинено запис №0001437 від 10.06.2019.

Відповідно до пункту 6.1. Статуту вищим органом товариства є загальні збори його учасників.

Пунктом 6.19 Статуту встановлено, що виконавчим органом товариства є директор. Директор приймається на роботу на підставі протоколу загальних зборів учасників товариства. Директор є одноосібним виконавчим органом товариства. Директор обирається загальними зборами учасників товариства.

Директор може бути достроково звільнений з посади за рішенням загальних зборів учасників та інших підстав, що передбачені трудовим контрактом (договору).

Рішенням єдиного учасника №1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Технолізинг Торг" на посаду директора було призначено ОСОБА_1 .

На підставі наказу №1-к від 07.06.2019 ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Технолізинг Торг" з 10 червня 2019 року.

Відповідний запис про керівника ОСОБА_1 юридичної особи було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

07 лютого 2024 року ОСОБА_1 було складено заяву про звільнення його з займаної посади директора з 21 лютого 2024 року за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України.

Заява була направлена на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Технолізинг Торг" засобами поштового зв`язку 09.02.2024, що підтверджується описом вкладення з накладною та поштовим чеком з номером відправлення 694.

07 лютого 2024 року ОСОБА_1 було складено акт про неможливість зібрати загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Технолізинг Торг", у якому зазначено, що у зв`язку з тим, що єдиний учасник товариства, ОСОБА_2 , вступивши добровольцем до лав Збройних Сил України, приблизно 27 липня 2022 року під час виконання бойового завдання поблизу смт. Велика Новосілка Волноваського району Донецької області отримав поранення несумісне з життям, про що стало відомо лише 25 січня року.

25 січня 2023 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 .

Приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Новіковою Іриною Юріївною відкрито спадкову справу за №09/2023.

ОСОБА_1 у позові зазначено, що станом на дату складення акта та на час звернення з позовом до суду жоден із спадкоємців не вступив у спадщину.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 був єдиним учасником зі 100% часткою статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Технолізинг Торг" і помер, а протягом тривалого часу ніхто не може вступити у спадок, Товариство фактично та юридично не має власника.

Таким чином, директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Технолізинг Торг" не має можливості зібрати загальні збори учасників у зв`язку з відсутністю власників (учасників) Товариства та на момент подання позову не має змоги звільнитись з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Технолізинг Торг" в порядку, встановленому чинним законодавством та статутом товариства чим, на думку позивача, порушуються його права на вільне обрання праці.

Предметом спору є припинення трудових відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Технолізинг Торг" на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України з дня набрання рішенням суду законної сили, та виключити відомості про директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Технолізинг Торг" ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з припиненням повноважень позивача із займаної посади; порушення суб`єктивного права, за захистом якого позивач звернулася до суду.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно зі статтею 3 Кодексу законів про працю України до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього (стаття 4 Кодексу законів про працю України).

За приписом частини четвертої статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 97 Цивільного кодексу України управління товариством здійснюють його органи.

Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із статтею 99 Цивільного кодексу України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад.

Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу.

Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Корпоративні права учасників товариства є об`єктом захисту, визначеного статтею 13 Конституції України, зокрема, у спосіб, передбачений частиною третьою статті 99 Цивільного кодексу України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

У мотивувальній частині Рішення № 1-рп/2010 Конституційного Суду України від 12 січня 2010 року у справі №1-2/2010 за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний фінансово-правовий консалтинг" про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 Цивільного кодексу України зазначено, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством.

Відповідно до частини 4 статті 238 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до частини третьої статті 99 Цивільного кодексу України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління.

За природою корпоративних відносин, юридичній особі приватного права, органу управління, учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.

За змістом положень частини третьої статті 99 Цивільного кодексу України компетентному (уповноваженому) органу товариства надано право припиняти повноваження члена виконавчого органу у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав чи без зазначення жодних підстав.

Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права.

Отже, здійснення компетентним органом господарюючого суб`єкта права на усунення від посади відповідно до статті 99 Цивільного кодексу України можливе в порядку реалізації ним своїх корпоративних прав у разі, якщо інше не передбачене статутом.

Така правова позиція викладена, зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.02.2021 у справі № 753/17776/19, постанові Верховного Суду від 02.08.2022 у справі № 908/273/21, постанові Верховного Суду від 15.02.2023 у справі № 910/8343/21.

Верховний Суд у постанові від 04.05.2023 у справі №911/3656/20 дійшов висновку, що при вирішенні питання щодо порушення прав позивача, зокрема, права на зайняття посади голови, має значення не наявність підстав для припинення повноважень посадової особи, а дотримання органом управління (загальними зборами, наглядовою радою) передбаченої цивільним законодавством та установчими документами юридичної особи процедури ухвалення рішення про таке припинення.

Припинення повноважень генерального директора як виконавчого органу підприємства за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від звільнення працівника на підставі положень Кодексу законів про працю України. Саме тому можливість припинення повноваження генерального директора підприємства як виконавчого органу міститься не в приписах Кодексу законів про працю України, а в статті 99 Цивільного кодексу України, тобто не є предметом регулювання трудового права.

Реалізація власником підприємства корпоративних прав шляхом звільнення його генерального директора стосується також наділення його повноваженнями на управління підприємством або позбавлення таких повноважень на управління підприємством. Хоч таке рішення може мати наслідки і в межах трудових правовідносин, але визначальними за таких обставин є корпоративні правовідносини.

Здійснення компетентним органом господарюючого суб`єкта права на усунення від посади відповідно до статті 99 Цивільного кодексу України можливе в порядку реалізації ним своїх корпоративних прав у разі, якщо інше не передбачене статутом.

Якщо статутом передбачено підстави звільнення, усунення від виконання своїх повноважень одним з органів управління кооперативом, такі спори мають розглядати в залежності від причини звільнення, зазначеної у відповідному рішенні компетентного (уповноваженого) органу.

Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.10.2020 у справі №683/351/16-ц.

За таких обставин, звільнення директора товариства з обмеженою відповідальністю можливе лише за умови прийняття відповідного рішення загальними зборами учасників Товариства, тобто, внаслідок прийняття управлінського рішення.

Конституційний Суд України у Рішеннях від 07.07.2004 № 14-рп/2004, від 16.10.2007 № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 № 2-рп/2008 визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 06.09.2023 у справі №127/27466/20 (провадження №12-10гс23) за загальним правилом створення (обрання) виконавчого органу товариства відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства (частина перша статті 99 Цивільного кодексу України, пункт 7 частини другої статті 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю"або в окремих випадках - наглядової ради товариства (частина друга статті 38 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю"). Це рішення породжує між особами, яких воно стосується, корпоративні відносини,у яких обрана особа наділяється повноваженнями з управління.

Ці корпоративні відносини також є підставою для виникнення відносин представництва товариства перед третіми особами, а також трудових відносин, що регулюються законодавством про працю, та виникають у зв`язку з укладенням в установленому порядку (частина дванадцята статті 39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю") з одноосібним виконавчим органом (членом колегіального виконавчого органу) трудового договору (контракту).

Такий трудовий договір (контракт) може визначати окремі аспекти діяльності одноосібного виконавчого органу (члена колегіального виконавчого органу) як працівника товариства, зокрема, строк здійснення ним повноважень; права, обов`язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальну); умови матеріального забезпечення; умови звільнення з посади (у тому числі дострокового).

Так, матеріалами справи підтверджується, що на підставі наказу №1-к від 07.06.2019 ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Технолізинг Торг" з 10 червня 2019 року. Відповідний запис про керівника ОСОБА_1 юридичної особи було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, доказів укладення трудового договору (контракту) в порядку, передбаченому частиною дванадцятою статті 39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" до суду не надано.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.09.2023 у справі №127/27466/20 (провадження №12-10гс23) дійшла висновку про те, що оскільки з позивачем трудовий контракт не укладався, між позивачем та Товариством не виникав спір стосовно припинення такого правочину. Відтак неправильними є висновки судів попередніх інстанцій та доводи учасників цієї справи про необхідність застосування у спірних правовідносинах норм КЗпП України, зокрема статті 38 цього Кодексу, яка визначає порядок розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.09.2023 у справі №127/27466/20 (провадження №12-10гс23), водночас в обох випадках - коли особу обрано до складу виконавчого органу (між товариством та особою встановлені відносини управління товариством) та укладено трудовий договір (встановлені трудові відносини) і коли існують тільки відносини з управління товариством без укладення трудового договору - саме відносини з управління товариством, у яких директору надані відповідні повноваження, за здійснення яких він несе встановлену законом відповідальність, становлять основу відносин між товариством та цією особою.

Статтею 39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачено, що повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків. У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим. Статутом товариства може бути передбачено вимогу про обрання нових членів чи тимчасових виконувачів обов`язків для всіх членів колегіального виконавчого органу.

Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства (частина перша статті 98 Цивільного кодексу України).

Статтею 31 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачено, що загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, зокрема, з ініціативи виконавчого органу товариства (пункт 1 цієї статті).

Порядок скликання загальних зборів учасників товариства визначено статтею 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", частина перша якої передбачає, що загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Технолізинг Торг" засобами поштового зв`язку 09.02.2024, що підтверджується описом вкладення з накладною та поштовим чеком з номером відправлення 694.

07 лютого 2024 року ОСОБА_1 було складено акт про неможливість зібрати загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Технолізинг Торг", у якому зазначено, що у зв`язку з тим, що єдиний учасник товариства, ОСОБА_2 , вступивши добровольцем до лав Збройних Сил України, приблизно 27 липня 2022 року під час виконання бойового завдання поблизу смт. Велика Новосілка Волноваського району Донецької області отримав поранення несумісне з життям, про що стало відомо лише 25 січня року.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 був єдиним учасником зі 100% часткою статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Технолізинг Торг" і помер, а протягом тривалого часу ніхто не може вступити у спадок, Товариство фактично та юридично не має власника.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 17.02.2020 по справі №462/5997/17, особливістю звільнення директора товариства, на відміну від іншого працівника, є те, що дана особа є керівною і звільняється не лише на підставі вимог КЗпП України, а й з урахуванням вимог Закону України "Про господарські товариства", відповідно до якого має право самостійно ініціювати скликання загальних зборів товариства.

Отже, директор Товариства користується такими ж правами як і будь-який інший працівник.

Разом з тим, особливість звільнення директора із займаної посади полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників Товариства.

Системний аналіз положень статті 38 Кодексу законів про працю України, статті 145 Цивільного кодексу України, статей 58, 60, 62 Закону України "Про господарські товариства" дає підстави для висновку, що праву директора товариства на звільнення за власним бажанням кореспондує обов`язок учасників товариства провести загальні збори та розглянути заяву директора про звільнення і створення виконавчого органу.

Судом було встановлено, що позивачем дотримано приписи законодавства щодо порядку скликання загальних зборів учасників товариства, що передбачено статтею 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та Статутом, а також порядку звільнення з посади за власним бажанням, що передбачений статтею 38 Кодексу законів про працю України.

Однак, до цього часу заява позивача про звільнення зборами учасників відповідача у встановленому порядку не розглянута, рішення про звільнення не прийнято.

Як встановлено вище, ОСОБА_1 правомірно звернувся до суду з позовом про визнання трудових відносин припиненими та правильно визначив, що їх має бути припинено не ретроспективно (що означало б прийняття судом рішення про встановлення факту, а не про вирішення спору), а саме з дати набрання судовим рішенням законної сили.

Аналогічні висновки містяться в постанові Східного апеляційного господарського суду від 19.04.2024 у справі №922/4475/21.

Державний реєстратор при здійсненні будь-яких реєстраційних дій керується Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", який є спеціальним Законом, що регулює відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб-підприємців.

Відповідно до пункту 13 частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі, зокрема, містяться відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", у тому числі щодо зобов`язання вчинення реєстраційних дій.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги) (стаття 173 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Так, в постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18 зроблено в тому числі висновок про те, що повноваження директора як посадової особи законодавець пов`язує із моментом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Таким чином, процедура звільнення директора із займаної посади внаслідок припинення трудових відносин з підприємством за рішенням суду має супроводжуватись виключенням директора з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технолізинг Торг", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Синельниківська районна державна адміністрація про припинення трудових відносин задовольнити.

Припинити трудові відносини між ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Технолізинг Торг" (місце знаходження 52520, Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, смт. Яворницьке (колишня назва Іларіонове), вул. Калинова, буд.4; ) на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України з дня набрання рішенням суду законної сили,

Виключити відомості про директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Технолізинг Торг" (місце знаходження 52520, Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Яворницьке (колишня назва Іларіонове), вул. Калинова, буд.4; ) ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Технолізинг Торг" (місце знаходження 52520, Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Яворницьке (колишня назва Іларіонове), вул. Калинова, буд.4; ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ) 6 056,00 грн (шість тисяч п`ятдесят шість гривень 00 копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 07.05.2025

Суддя Ю.А. Бажанова