ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.04.2025 Справа № 917/544/24

Суддя Паламарчук В.В., при секретарі судового засідання Біленко І.О., розглянувши матеріали справи №917/544/24

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Розмай Агро" (вул. Метрологічна, буд. 14-Б, м. Київ, 03143; )

до Фермерського господарства "Промінь" (с. Нелюбівка, Диканський район, Полтавська область, 38513, )

про банкрутство

Представники учасників справи: згідно протоколу

Обставини справи: ухвалою Господарського суду Полтавської області від 11.06.2024 відкрито провадження у справі №917/544/24 про банкрутство Фермерського господарства "Промінь"; визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Розмай Агро" до Фермерського господарства "Промінь" в розмірі 220 841,32грн з них: 53599,98грн - основна заборгованість, 62 979,09грн - пеня, 13 399,99грн - штраф, 25 816,08грн - інфляційні, 51 103,53грн - 25% річних, 2 678,65грн - судового збору, 11 264,00грн - витрат на правничу допомогу, а також 24224,00грн - судового збору, сплачених при поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном; розпорядником майна Фермерського господарства "Промінь" призначено арбітражного керуючого Панченка Романа Миколайовича.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.11.2024 завершено попереднє судове засідання та призначено підсумкове засідання на 16.01.2025. Ухвалами суду від 16.01.2025, від 11.02.2025, від 11.03.2025, від 24.03.2025 підсумкове засідання неодноразово відкладалось.

Арбітражний керуючий Панченко Р.М. посилаючись на ст. 192 ГПК України, звернувся до суду із клопотанням від 29.04.2025 (вхід. №5628, вхід. №5634) про затвердження мирової угоди, укладеної між боржником - Фермерським господарством «Промінь» в особі арбітражного керуючого - розпорядника майна Панченка Романа Миколайовича та засновником боржника ОСОБА_1 ; закриття провадження у справі №917/544/24 про банкрутство ФГ «Промінь»; припинення дії мораторію.

Розглянувши матеріали справи, клопотання про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі з доданими до неї доказами, суд встановив:

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).

Учасники у справі про банкрутство (неплатоспроможність) у відповідності до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства це - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, Фонд державного майна України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кодексу України з процедур банкрутства до боржника - юридичної особи застосовуються такі судові процедури: розпорядження майном боржника; санація боржника; ліквідація банкрута.

Частиною 7 статті 46 ГПК України передбачено, що сторони можуть примиритися, у тому числі шляхом медіації, на будь-якій стадії судового процесу. Результат домовленості сторін може бути оформлений мировою угодою.

Згідно до ч.1 ст.90 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що суд закриває справу про банкрутство, якщо було укладено мирова угода між боржником та кредиторами відповідно до статті 192 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін.

Частиною 2 статті 192 ГПК України передбачено, що сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Отже, результат домовленості сторін може бути оформлений мировою угодою.

Відповідно до приписів частини 5 статті 192 ГПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Тобто, для затвердження мирової угоди суду необхідно дослідити умови мирової угоди на предмет того, чи відповідають ці умови закону, чи не порушуються права або охоронювані законом інтереси інших осіб, чи не є такі умови невиконуваними, а також чи відповідають дії представників сторін мирової угоди інтересам осіб, яких вони представляють, оскільки порушення будь-якої з наведених вимог є безумовною підставою для відмови у затвердженні мирової угоди і, як наслідок, виключає закриття провадження у справі з цих підстав. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07 грудня 2022 року по справі №914/3014/20.

Згідно реєстру вимог кредиторів у цій справі наявні два кредитора: Товариство з обмеженою відповідальністю "Розмай Агро" та Головне управління ДПС у Полтавській області.

Предметом мирової угоди від 25.04.2025 (розділ 2) є домовленість між Боржником та Кредиторами стосовно порядку погашення заборгованості Боржника перед Кредиторами та відновлення платоспроможності Боржника.

Згідно з п. 4.2 мирової угоди від 25.04.2025 визначено, що затвердження мирової угоди є підставою для закриття господарським судом провадження у справі №917/544/24 про банкрутство ФГ «Промінь». З дня затвердження мирової угоди Боржник та кредитори приступають до виконання умов мирової угоди.

Згідно з п. 4.3 мирової угоди від 25.04.2025 визначено, що Протокол зборів кредиторів №01/25.04.2025 від 25.04.2025 року є невід`ємною частиною цієї Мирової угоди.

Дослідивши зміст мирової угоди, повноваження сторін, суд встановив, що мирову угоду від 25.04.2025 зі сторони кредиторів не підписано.

Згідно ч. 4 ст. 192 ГПК України укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до ст. 193 ГПК України передбачено, що виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Мирова угода, яка укладається у справах позовного провадження, є інструментом урегулювання спору на підставі взаємних поступок сторін та має стосуватися прав та обов`язків сторін спору. Відповідно до частин другої та третьої статті 193 ГПК України, ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження", ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому для виконання судових рішень. Ухвала суду про закриття провадження у справі за наслідком укладення мирової угоди є підставою відмови в майбутньому у відкритті провадження у справі (пункт 2 частини першої статті 175 ГПК України).

Відносини неплатоспроможності, які виникають з моменту порушення справи про банкрутство - це врегульовані законодавцем правовідносини щодо формування грошових вимог кредиторів до боржника, визначення їх черговості, призначення арбітражного керуючого на виконання певних повноважень у справах про банкрутство, введення щодо боржника передбаченої законодавством про банкрутство процедури (розпорядження майном, санації чи ліквідації), виявлення активів боржника, їх реалізації та справедливого розподілу грошових коштів, отриманих внаслідок продажу активів боржника.

Відносинам неплатоспроможності характерно те, що вони не є інструментом вирішення окремого спору між боржником та його кредитором, а повинні забезпечити колективний механізм захисту інтересів різних кредиторів (конкурсних, заставних, поточних), інших учасників провадження у справі про банкрутство та справедливий розподіл активів боржника поміж цими кредиторами, справедливі умови реалізації майна боржника з метою пропорційного захисту майнових інтересів боржника та кредиторів.

Отже, можливості застосування механізмів урегулювання спору, характерних для позовного провадження, яким вирішується спір між позивачем та відповідачем, зокрема, можливості укладення в межах однієї з процедур банкрутства мирової угоди за нормами ГПК України, повинні визначатися судами, виходячи з особливостей провадження у справі про банкрутство та відповідної судової процедури, яка застосовується до боржника. Також суд враховує, що мирова угода в позовному провадженні є способом урегулювання спору між двома сторонами спору, у той час як у справах про банкрутство правовідносини сторін характеризуються множинністю інтересів різних учасників справи і саме тому законодавцем передбачено особливі механізми врегулювання таких правовідносин у різних процедурах банкрутства, а в окремих випадках заборонено застосування певних механізмів позовного провадження щодо окремих процедур банкрутства.

Мирова угода у справі про банкрутство одночасно є і цивільно-правовою угодою (правочином), і судовою процедурою у справі про банкрутство, що повністю відповідає правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду №5015/2298/11.

Тобто, мирова угода у справі про банкрутство виступає у ролі цивільно-правового правочину, який фіксує домовленість сторін угоди, внаслідок якої відновлюється платоспроможність боржника.

Мирова угода у процедурі банкрутства є правочином, який змінює строки виконання боржником своїх зобов`язань перед кредиторами, які виникли з раніше укладених ними правочинів або інших підстав. Унаслідок укладення мирової угоди у процедурі банкрутства виникнення нових або додаткових зобов`язань не відбувається, проте змінюється строк виконання зобов`язань за раніше укладеними правочинами між боржником та його кредиторами або їх розмір.

З наведених норм права вбачається, що, на відміну від ухвали суду про затвердження мирової угоди у позовному провадженні, ухвала про затвердження мирової угоди у процедурі банкрутства не є виконавчим документом та не підлягає примусовому виконанню виконавчою службою. Невиконання боржником своїх договірних зобов`язань у строки, зазначені у мировій угоді, затвердженій у процедурі банкрутства, може мати наслідком звернення кредитора до суду з вимогами до боржника про стягнення заборгованості в розмірі, передбаченому мировою угодою, в позовному або наказному провадженні, встановленому процесуальним законодавством.

Мирова угода у справі про банкрутство є способом відновлення платоспроможності боржника та рівномірного/пропорційного задоволення грошових вимог кредиторів. Укладена та затверджена судом мирова угода повертає боржнику його майнову та організаційну незалежність як учасника господарського обігу та змінює умови виконання грошових зобов`язань перед кредиторами. Належне та повне виконання боржником мирової угоди свідчить про спроможність такого боржника як повноцінного учасника господарського обігу (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 09.07.2020 у справі №910/26972/14).

Судом встановлено, що боржник перебуває на стадії розпорядження майном, введеної ухвалою суду від 11.06.2024.

Зі змісту статті 192 ГПК України вбачається, що умови мирової угоди мають стосуватися лише правовідносин сторін, які є об`єктом спору. Умови мирової угоди не можуть поширюватися на осіб, які не є сторонами спору. Умови мирової угоди не можуть стосуватися вимог, що не заявлялися в позовній заяві.

Також, за своїм змістом мирова угода - це договір, який укладається між сторонами з метою припинення спору та вирішення всіх спірних питань, задля яких і було подано позов або порушена справа про банкрутство. Така угода призводить до врегулювання спору шляхом визначення її сторонами (учасниками, кредиторами, боржником у справі про банкрутство) певних дій, які інша сторона угоди має вчинити.

Таким чином, виходячи із системного аналізу зазначених правових норм мирова угода є правочином, в якому сторони судового процесу (позивач та відповідач в позовному провадженні, а у провадженні у справі про банкрутство кредитор (кредитори) та боржник (банкрут) на підставі взаємних поступок (відстрочка або розстрочка виконання кредиторських вимог, погашення чи спрощення боргів, які залишились) домовились (досягли згоди) про вчинення у майбутньому (після затвердження такої мирової угоди судом) у визначені у мировій угоді строки дій, в результаті яких вимоги кредиторів, що залишились на момент затвердження мирової угоди непогашеними, будуть задоволені.

Проте, у поданій суду мировій угоді від 25.04.2025 відсутні домовленості між боржником і кредиторами: Головним Управлінням ДПС у Полтавській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Розмай Агро» щодо виконання кредиторських вимог.

Відповідно до Протоколу зборів кредиторів про банкрутство ФГ «Промінь» №01/25.04.2025 від 25.04.2025 року відсутні докази про погодження проекту мирової угоди від 25.04.2025 - кредитором Головним Управлінням ДПС у Полтавській області.

Отже, мирова угода від імені кредиторів не підписана. Окремі кредитори, зокрема - ГУ ДПС у Полтавській області, не укладали правочинів про прощення (списання) боргу згідно зі ст. 605 ЦК України.

Вищенаведене визначає, що подана суду мирова угода від 25.04.2025, яка була укладена між арбітражним керуючим - розпорядником майна Панченка Романа Миколайовича та засновником боржника ОСОБА_1 не є мировою угодою (договором) у розумінні приписів ст.192 ГПУ України, оскільки вказана дія суперечать законодавству про банкрутство та порушує прав та інтереси кредиторів.

Суд звертає увагу на те, що укладення мирової угоди у справі про банкрутство, як спосіб реалізації процесуальних прав сторін (кредиторів та боржника), є правом сторін, яке відповідно до ГПК України, неможливо реалізувати тільки за наявності умов, визначених сторонами, якщо такі дії суперечать законодавству, або це призводить до порушення чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів.

Крім того, затвердження мирової угоди під час розгляду справи має здійснюватися із застосуванням принципу «судового розсуду».

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами, передбаченими ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Мирова угода не може вирішувати питання про права і обов`язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому, а також стосуватися прав і обов`язків інших юридичних чи фізичних осіб, які не беруть участі у справі або, хоча й беруть таку участь, але не є учасниками мирової угоди. Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини однозначно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Рішення про укладання мирової угоди від імені боржника приймається керівником боржника чи арбітражним керуючим (керуючим санацією, ліквідатором), які здійснюють повноваження органів управління керівника боржника та підписують її. Від імені кредиторів мирову угоду підписує голова комітету кредиторів.

В той час як подану на затвердження мирову угоду від 25.04.2025 укладено між боржником - Фермерським господарством «Промінь» в особі арбітражного керуючого - розпорядника майна Панченка Романа Миколайовича та засновником боржника ОСОБА_1 , що не відповідає вимогам чинного законодавства.

В зв`язку з вищевикладеним, клопотання (вхід. №5628 від 29.04.2025, вхід. №5634 від 29.04.2025) арбітражного керуючого Панченка Р.М. про затвердження мирової угоди від 25.04.2025 не підлягає задоволенню. А відповідно, суд відмовляє у затвердженні мирової угоди від 25.04.2025.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 1, 90 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 86, 192, 232 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання (вхід. №5628 від 29.04.2025, вхід. №5634 від 29.04.2025) арбітражного керуючого Панченка Р.М. про затвердження мирової угоди від 25.04.2025 - не підлягає задоволенню.

2. У затвердженні мирової угоди від 25.04.2025р. - відмовити.

3. Відкласти підсумкове засідання суду, на якому буде вирішено питання про санацію боржника, чи про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи закриття провадження у справі про банкрутство на 20.05.2025 на 09:00 год.

Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Полтавської області за адресою: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, зал №17.

4. Явка учасників провадження по справі є необов`язковою.

5. Копію ухвали направити боржнику, кредиторам та розпоряднику майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня підписання повного судового рішення. Оскарження ухвали не зупиняє провадження у справі про банкрутство.

Повний текст ухвали складено та підписано після виходу судді з лікарняного 12.05.2025р.

Суддя Паламарчук В.В.