ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про визнання / відхилення вимог кредитора

"06" травня 2025 р. Справа № 911/529/25

Господарський суд Київської області у складі судді Гребенюк Т.Д., за участю секретаря судового засідання Білова М.В., розглянувши матеріали за заявою Державного підприємства Адміністрація морських портів України з грошовими вимогами (вх.№ 5111 від 13.03.2025 року) у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Гідробуд Україна

За участі:

Від кредитора: Запорожець Дмитро Юрійович, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

Від боржника: не з`явився

Арбітражний керуючий: Усачов Олег Миколайович

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Гідробуд Україна.

Так, ухвалою Суду від 04.03.2025, зокрема, відкрито провадження у справі №911/529/25; введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Усачова Олега Миколайовича.

Офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Гідробуд Україна здійснено 04.03.2025.

13.03.2025 до суду від Державного підприємства Адміністрація морських портів України надійшла заява з грошовими вимогами до боржника, в якій кредитор просить суд визнати грошові вимоги у розмірі 63755543,32 грн.

Ухвалою Суду від 18.03.2025, вказану заяву було прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

20.03.2025 до Суду від арбітражного керуючого надійшла заява про результати розгляду вимог кредитора.

В судовому засіданні 06.05.2025 взяли участь представники кредиторів та арбітражний керуючий.

Представник кредитора підтримали заяву з грошовими вимогами до боржника.

Арбітражний керуючий не заперечив проти задоволення заяви з грошовими вимогами та вказав, що вимоги є обгрунтованими та підлягають визнанню судом.

Розглянувши заяву та заслухавши пояснення сторін, Суд зазначає наступне.

Заява з грошовими вимогами кредитора до боржника обґрунтована тим, що боржником неналежним чином виконувався Договір підряду на виконання робіт №190-В-ІЛФ-18 від 30.07.2018, в зв`язку з чим за останнім обліковується заборгованість у сумі 63755543,32 грн., з яких: 520 923,31 грн. судових витрат (судового збору), 43 410 276,00 грн. основного боргу, 6 765 494,02 грн. інфляційних втрат, 2 533 257,20 грн. 3% річних та 10 520 747,99 грн. пені.

Однак боржником неналежним чином виконувались зобов`язання за Договором, у зв`язку з чим кредитором було ініційовано звернення до суду про повернення авансового платежу.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.12.2023 у справі №911/847/23 позов кредитора до боржника задоволено у повному обсязі та стягнуто з боржника на користь кредитора грошові кошти у розмірі 43410276,00 грн. та судовий збір у розмірі 520923,31 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, обставини щодо наявності заборгованості у боржника у розмірі 43 931 199,31 грн. перед кредитором є встановленими та такими, що не потребують доказування відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України.

Водночас, доказів, які б підтверджували погашення ТОВ Гідробуд Україна зазначеної у рішенні суду заборгованості повністю або частково у добровільному чи примусовому порядку учасниками справи Суду надано не було, а відтак, Суд приходь до висновку про визнання грошових вимог кредитора у розмірі 43410276,00 грн. (невикористаної частини авансу) та 520923,31 грн. судового збору повністю.

Також, кредитор просить суд визнати 10 520 747,99 грн. пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 25.03.2023 по 25.09.2023 нарахованих на суму 43 410 276,00 грн.

Вимоги у цій частині обгрунтовані тим, що відповідно до п.15.9 Договору у разі несвоєчасного повернення неврахованої суми попередньої оплати (авансу) у Актах приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2В Підрядник зобов`язаний сплатити Замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який сплачується пеня від суми несвоєчасно повернутої попередньої оплати (авансу) за кожний день такого прострочення.

Згідно з п. 15.6 Договору нарахування пені проводиться протягом усього періоду прострочення незалежно від його тривалості.

Як вказано судом вище, у Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.12.2023 у справі №911/847/23 вирішено стягнути з боржника на користь кредитора повернути попередню оплату (аванс) в сумі 43410276,00 грн.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, строк повернення авансу є таким, що настав.

Згідно з нормами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок пені, судом встановлено, що розрахунок здійснено правильно, визначений кредитором період нарахування є обґрунтованим, а вимога про визнання пені у сумі 10 520 747,99 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, кредитором заявлено до визнання з боржника 6765494,02 грн. інфляційних втрат та 2533257,20 грн. 3% річних за період з 25.03.2023 по 04.03.2025 нарахованих на суму 43410276,00 грн.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено Судом вище, боржник має перед ініціюючим кредитором невиконане грошове зобов`язання, а отже - кредитор має право застосувати до боржника заходи відповідальності за невиконання грошового зобов`язання у вигляді стягнення інфляційних втрат і 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, Суд приходить до висновку, що вимоги про визнання 6 765 494,02 грн. інфляційних втрат та 2 533 257,20 грн. 3% річних підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень частини 2 статті 47 КУзПБ, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Відповідно до абз. 2 ч.2 ст.47 КУзПБ, за результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково).

З огляду на наведене, вимоги кредитора до боржника у розмірі 63 755 543,32 грн., будучи правомірними, підлягають визнанню Судом, з віднесенням:

520 923,31 грн. судових витрат (судового збору) до четвертої черги задоволення,

43 410 276,00 грн. основного боргу до четвертої черги задоволення,

6 765 494,02 грн. інфляційних втрат до четвертої черги задоволення,

2 533 257,20 грн. 3% річних до четвертої черги задоволення,

10 520 747,99 грн. пені до шостої черги задоволення вимог кредиторів.

Щодо сплачених 4 844,80 судового збору за подачу заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство, Суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі ст. 64 КУзПБ, витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді, які понесені і не сплачені до відкриття ліквідаційної процедури, задовольняються у першу чергу.

Таким чином, понесені кредитором витрати на оплату судового збору у розмірі 4844,80 грн. пов`язані з провадженням у справі про банкрутство підлягають визнанню Судом з віднесенням до першої черги задоволення вимог.

Конкурсні кредитори, заінтересовані стосовно боржника, не мають права вирішального голосу на зборах (комітеті) кредиторів (абз. 13 ч. 2 ст. 47 КУзПБ)

Так, кредитор у заяві з грошовими вимогами повідомив, що не є заінтересованою особою щодо боржника.

Згідно з ч. 2 ст. 47 КУзПБ, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

За змістом ст. 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Оскільки офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника здійснено 04.03.2025, граничним строком для подання відповідних заяв є 03.04.2025 (включно).

Отже, оскільки кредитор звернувся до суду з заявою з грошовими вимогами до боржника 13.03.2025 такі вимоги кредитора є конкурсними, та мають право голосу на зборах та комітеті кредиторів, відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 45 КУзПБ.

Керуючись статтями 1, 45, 47, 67 Кодексу України з процедур банкрутства та статтями 73-79, 86, 234 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати кредиторські вимоги Державного підприємства Адміністрація морських портів України до Товариства з обмеженою відповідальністю Гідробуд Україна у розмірі 63 755 543,32 грн. з яких:

520 923,31 грн. судових витрат (судового збору), четверта черга задоволення вимог кредиторів,

43 410 276,00 грн. основного боргу, четверта черга задоволення вимог кредиторів,

6 765 494,02 грн. інфляційних втрат, четверта черга задоволення вимог кредиторів,

2 533 257,20 грн. 3% річних, четверта черга задоволення вимог кредиторів,

10 520 747,99 грн. пені, шоста черга задоволення вимог кредиторів.

2. Включити до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство понесені витрати на оплату судового збору Державного підприємства Адміністрація морських портів України у розмірі 4844,80 грн., перша черга задоволення вимог кредиторів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Повний текст ухвали складено 07.05.2025 року.

Суддя Т.Д. Гребенюк