РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.05.2025Справа № 910/1663/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРА»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСУРС 24»

про стягнення 223 281, 10 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст і підстави позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРА» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСУРС 24» про стягнення 223 281,10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані не належним виконанням відповідачем зобов`язань за договором суборенди нежилих приміщень №24/11/21-БРОВАР3Г від 24.11.2021.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/1663/25 та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Про розгляд справи відповідача було повідомлено ухвалою суду від 17.02.2025, направленою на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно із ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 17.02.2025 повернута на адресу суду поштовим відділенням зв`язку за закінченням терміну зберігання.

Зі змісту пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали.

За змістом пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, вказана ухвала вручена відповідачу та відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

При цьому, суд зазначає, що не отримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії ухвали про відкриття провадження у справі за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням відповідачем, зумовлене суб`єктивною поведінкою відповідача щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Враховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на виконання умов договору суборенди нежилих приміщень №24/11/21-БРОВАР3Г від 24.11.2021 позивач передав відповідачу в суборенду нежилі приміщення загальною площею 295,40 м2, що знаходяться за адресою: м. Київ, Броварський проспект № 3Г, що підтверджується Актом приймання-передачі нежитлового приміщення від 01.01.2022.

Також позивач зазначив, що 24.11.2021 між ТОВ «ФОРА» та ТОВ «РЕСУРС 24» укладено Додатковий договір № 1 на відшкодування витрат за електричну енергію, холодного водопостачання та водовідведення, витрати на сплату земельного податку, в межах фактичного споживання на підставі виставлених рахунків.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилається на те, що відповідач свої зобов`язання з оплати суборенди приміщення та компенсації комунальних послуг та плати за землю виконав частково, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість з суборенди приміщення у загальному розмірі 25 553,00 грн, з яких: за період з 01.11.2023 по 30.11.2023 у розмірі 3333,00 грн та за період з 01.12.2023 по 31.12.2023 у розмірі 22 220,00 грн, заборгованість з компенсації комунальних послуг у загальному розмірі 148 122,38 грн.

Оскільки відповідачем не здійснено повної та своєчасної оплати оренди та комунальних послуг, плати за землю, позивач звернувся до суду з даним позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати орендної плата в розмірі 25 553,00 грн, заборгованість з компенсації комунальних послуг та плати за землю в розмірі 148 122,38 грн.

Також позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 29 513,00 грн, 3% річних у розмірі 6 004,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 14 088,72 грн.

Позиція відповідача

Відповідач у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, не подав до суду відзив на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

24.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОРА» (надалі - позивач, орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕСУРС 24» (надалі відповідач, суборендар) був укладений договір суборенди нежилих приміщень №24/11/21-БРОВАР3Г (надалі - договір).

Пунктом 1.1. договору визначено, що орендар передає, а суборендар приймає за плату на певний строк у користування (суборенду) для здійснення господарської діяльності на умовах цього договору нежилі приміщення загальною площею 295,40 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, Броварський проспект № 3Г - надалі «об`єкт суборенди».

Об`єкт суборенди передається суборендарю з метою здійснення ним підприємницької діяльності, з цільовим призначенням: діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (п. 1.2. договору).

Згідно п. 1.5. договору орендар користується об`єктом суборенди та має право передавати об`єкт суборенди в суборенду на підставі договору оренди, укладеного між ТОВ «ФОРА» та ПАТ Дніпрянка.

Відповідно до п. 2.1. договору орендар передає, а суборендар приймає об`єкт суборенди згідно Акту приймання-передачі, підписаного уповноваженими представниками сторін, в якому зазначається стан об`єкту на момент передачі.

Факт повернення об`єкта суборенди підтверджується шляхом підписання сторонами Акту приймання-повернення об`єкта суборенди, з цього моменту припиняється нарахування орендної плати (п. 2.8. договору).

Пунктом 3.1 договору встановлено, що орендна плата сплачується суборендарем та нараховується орендарем у розмірі та порядку, визначеному сторонами у додатковому договорі до даного договору.

Додатковим договором №1 від 24.11.2021 сторони доповнили п. 3.1.1. договору, відповідно до якого орендна плата за один місяць орендного користування за весь об`єкт суборенди, починаючи з першого місяця орендного користування складає: 22 220,00 грн, в т.ч. ПДВ.

Додатковим договором від 22.12.2021 сторони погодили, що внести зміни до п. 3.1.1., всього орендна плата за весь об`єкт суборенди в місяць встановлюється в розмірі: з 01 січня 2023 року орендна плата в місяць складає 22 220,00 грн.

Пунктом 3.1.2 Додаткового договору №1 від 24.11.2021 визначено, що орендна плата визначена з урахуванням її індексації. Протягом 2 (двох) банківських днів з дати підписання сторонами цього договору, суборендар сплачує орендну плату за перший, другий місяць оренди та гарантійний (забезпечувальний) платіж в розмірі орендної плати за 1 (один) місяць орендного користування за весь об`єкт суборенди виходячи з розміру орендної плати за один місяць, зазначеної в підпункті 3.1.1. договору. Орендна плата за наступні місяці орендного користування сплачується суборендарем щомісячно у повному обсязі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок орендаря в національній валюті України - гривні, попередньо до 10 числа поточного місяця за наступний місяць.

Згідно з п. 3.1.3 Додаткового договору №1 від 24.11.2021 суборендар відшкодовує орендарю витрати за користування електричною енергією, холодним водопостачанням та водовідведенням, відшкодування витрати на сплату податку на землю в наступному порядку:

-відшкодування витрат на оплату електричної енергії, холодного водопостачання та водовідведення проводиться в межах фактичного споживання на підставі рахунків орендаря. Відшкодування здійснюється в строк до 20 числа поточного місяця за попередній місяць;

- відшкодовує податок на землю на підставі рахунків орендаря (до 10 числа поточного місяця за наступний місяць).

Оплата має здійснюватися суборендарем незалежно від факту отримання рахунку фактури, на підставі договору з додатковим договором. Суборендар за потреби зобов`язаний самостійно отримувати в бухгалтерії орендаря рахунки для сплати орендної плати (п. 3.4. договору).

Згідно з пунктом 3.8 договору відшкодування витрат на сплату комунальних платежів та інші платежі сплачуються суборендарем та нараховуються орендарем у розмірі та порядку, визначеному сторонами у додатковому договорі до даного договору.

Відповідно до п. 3.12. договору суборендар зобов`язаний самостійно отримувати в бухгалтерії орендаря рахунки для сплати платежів, зазначених в додатковому договорі до даного договору, заздалегідь, до настання строку оплати.

У відповідності до п. 4.1.2 договору суборендар зобов`язався своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату та інші обов`язкові платежі, що передбачені цим договором.

Пунктом 5.2. договору передбачено, що у випадку не перерахування орендної плати та інших обов`язкових платежів у відповідності до умов п.3.1., п.3.8. договору та додаткового договору, суборендар сплачує на користь орендаря пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Строк позовної давності для пред`явлення позову орендарем до суборендаря відносно стягнення неустойки, пені, штрафу становить три роки (п. 8.3. договору).

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання, а строк суборенди користування становить з дати підписання акту приймання передачу та діє по 31.12.2023 року включно (п. 9.1 договору, в редакції Додаткового договору від 22.12.2022).

01.01.2022 згідно з Актом приймання-передачі приміщення позивач передав, а відповідач прийняв в тимчасове платне користування нежилі приміщення будівлі загальною площею 295,40 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Броварський проспект № 3Г.

Позивачем на виконання умов договору суборенди нежилих приміщень №24/11/21-БРОВАР3Г від 24.11.2021 виставлено відповідачу рахунки-фактури № 20900053 від 30.09.2023 за листопад 2023 року в сумі 22 220,00 грн. та № 20900057 від 31.10.2023 за грудень 2023 року в сумі 22 220,00 грн.

31.12.2023 позивач прийняв, а відповідач повернув з тимчасового оплатного користування частину нежилого приміщення загальною площею 295,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Броварський проспект № 3Г, що підтверджується Актом приймання-передачі повернення приміщення від 31.12.2023.

16 січня 2024 року позивачем за допомогою системи Вчасно відправлено Акт звірки взаєморозрахунків, який відповідач отримав 26.03.2024.

17 червня 2024 року позивачем за допомогою системи Вчасно відправлено повторно відповідачу Акт звірки взаєморозрахунків, який відповідач отримав 18.06.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач вказані вище Акти звірки взаєморозрахунків не підписав, заборгованість зі сплати орендної плати за період з 01.11.2023 по 30.11.2023 у розмірі 3333,00 грн та за період з 01.12.2023 по 31.12.2023 у розмірі 22 220,00 грн та компенсації комунальних послуг не оплатив, у зв`язку з чим, заборгованість відповідача за договором суборенди нежилих приміщень №24/11/21-БРОВАР3Г від 24.11.2021 за вказані періоди становить 25 553,00 грн.

Також позивач посилається на те, що у відповідача виникла заборгованість за компенсацію витрат за отримання комунальних послуг та плати за землю в загальному розмірі 148 122,38 грн.

У зв`язку з простроченням грошового зобов`язання позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 29 513,00 грн, 3% річних у розмірі 6 004,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 14 088,72 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 774 Цивільного кодексу України до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

За приписами ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно негайно або у строк, встановлений договором найму.

Матеріалами справи підтверджено, що в період з 01.01.2022 по 31.12.2023 відповідач користувався нежилими приміщеннями загальною площею 295,40 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Броварський проспект № 3Г.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Додатковим договором від 22.12.2021 сторони погодили, що всього орендна плата за весь об`єкт суборенди в місяць встановлюється в розмірі: з 01 січня 2023 року орендна плата в місяць складає 22 220,00 грн.

Пунктом 3.1.2 Додаткового договору №1 від 24.11.2021 визначено, що орендна плата визначена з урахуванням її індексації. Протягом 2 (двох) банківських днів з дати підписання сторонами цього договору, суборендар сплачує орендну плату за перший, другий місяць оренди та гарантійний (забезпечувальний) платіж в розмірі орендної плати за 1 (один) місяць орендного користування за весь об`єкт суборенди виходячи з розміру орендної плати за один місяць, зазначеної в підпункті 3.1.1. договору. Орендна плата за наступні місяці орендного користування сплачується суборендарем щомісячно у повному обсязі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок орендаря в національній валюті України - гривні, попередньо до 10 числа поточного місяця за наступний місяць.

Також згідно з п. 3.1.3 Додаткового договору №1 від 24.11.2021 суборендар відшкодовує орендарю витрати за користування електричною енергією, холодним водопостачанням та водовідведенням, відшкодування витрати на сплату податку на землю в наступному порядку:

-відшкодування витрат на оплату електричної енергії, холодного водопостачання та водовідведення проводиться в межах фактичного споживання на підставі рахунків орендаря. Відшкодування здійснюється в строк до 20 числа поточного місяця за попередній місяць;

- відшкодовує податок на землю на підставі рахунків орендаря (до 10 числа поточного місяця за наступний місяць).

Судом враховано, що позивачем за допомогою системи Вчасно на виконання умов договору суборенди нежилих приміщень №24/11/21-БРОВАР3Г від 24.11.2021 виставлено відповідачу рахунки-фактури № 20900053 від 30.09.2023 за листопад 2023 року в сумі 22 220,00 грн. та № 20900057 від 31.10.2023 за грудень 2023 року в сумі 22 220,00 грн.

Також на виконання умов договору позивачем за допомогою системи Вчасно виставлено відповідачу рахунки-фактури: № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , № , №, № , № , № , № , № , № на оплату податку за землю та відшкодування комунальних послуг за період з 01.01.2022 по 31.12.2023.

Поряд з тим, у відповідності до пункту 3.4. договору сторони погодили, що оплата має здійснюватися суборендарем незалежно від факту отримання рахунку фактури, на підставі договору з додатковим договором. Суборендар за потреби зобов`язаний самостійно отримувати в бухгалтерії орендаря рахунки для сплати орендної плати

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

За розрахунком позивача, враховуючи часткову оплату відповідача, заборгованість відповідача з суборендної плати за період з 01.11.2023 по 30.11.2023 у розмірі 3 333,00 грн та за період з 01.12.2023 по 31.12.2023 у розмірі 22 220,00 грн; заборгованість за компенсацію витрат за отримання комунальних послуг та плати за землю в загальному розмірі 148 122,38 грн.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи підтверджується факт наявності у відповідача заборгованості по сплаті суборендної плати за період з 01.11.2023 по 30.11.2023 та за період з 01.12.2023 по 31.12.2023 за договором суборенди нежилих приміщень №24/11/21-БРОВАР3Г від 24.11.2021 в загальному розмірі 25 553,00 грн, а також заборгованість за компенсацію витрат за отримання комунальних послуг та плати за землю в загальному розмірі 148 122,38 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не надано жодних належних доказів в спростування заборгованості по договору суборенди в загальному розмірі 25 553,00 грн та заборгованості за компенсацію витрат за отримання комунальних послуг та плати за землю в загальному розмірі 148 122,38 грн.

З огляду на вище встановлені судом обставини, оскільки невиконане зобов`язання за договором суборенди нежилих приміщень №24/11/21-БРОВАР3Г від 24.11.2021 з оплати оренди в загальному розмірі 25 553,00 грн та за компенсацію витрат за отримання комунальних послуг та плати за землю в загальному розмірі 148 122,38 грн підтверджується матеріалами справи, доказів оплати заборгованості відповідачем не надано, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості у з оплати оренди розмірі 25 553,00 грн та заборгованості за компенсацію витрат за отримання комунальних послуг та плати за землю в загальному розмірі 148 122,38 грн.

У зв`язку з простроченням грошового зобов`язання за договором позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 29 513,00 грн, 3% річних у розмірі 6 004,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 14 088,72 грн.

В пункті 1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" визначено, що з урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Оскільки, матеріалами справи підтверджено факт наявності прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, то позивачем правомірно здійснено нарахування пені, інфляційних та 3% річних.

За змістом з ч. 2 ст. 217 ГК України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

У пункті 5.2. договору сторони погодили, що у випадку не перерахування орендної плати та інших обов`язкових платежів у відповідності до умов п.3.1., п.3.8. договору та додаткового договору, суборендар сплачує на користь орендаря пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Згідно із ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України передбачено, що за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок пені та 3% річних судом встановлено, що позивачем допущено помилки при визначенні початку прострочення у періодах нарахування з 21.05.2023, з 21.08.2023, з 21.01.2024, оскільки нарахування пені та 3% річних, у вказані періоди, з огляду на приписи ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, має здійснюватися з 23.05.2023, з 22.08.2023, з 23.01.2024. Однак, враховуючи допущені позивачем помилки, перевіривши розрахунок пені та 3% річних судом встановлено, що сума пені та 3% річних є більшою, ніж заявлено позивачем до стягнення. Проте, враховуючи приписи ч. 2 ст. 237 ГПК України, згідно із якими суд при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, суд вважає заявлені позивачем вимоги про стягнення 29 513,00 грн пені та 6 004,00 грн 3% річних обґрунтованими.

Також судом встановлено, що сума інфляційних втрат є більшою, ніж заявлено позивачем до стягнення, з огляду на приписи ч. 2 ст. 237 ГПК України, згідно із якими суд при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, суд вважає заявлені позивачем вимоги про стягнення 14 088,72 грн інфляційних втрат обґрунтованими, а тому вимоги у цій частині також підлягають задоволенню.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ВИСНОВКИ СУДУ

Враховуючи встановлені вище судом обставини, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСУРС 24» повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

У відповідності до п. 2 ч. 1. ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за розгляд справи покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСУРС 24» (03115, Україна, місто Київ, вулиця Ореста Васкула, будинок, 23/25; ідентифікаційний код 43910275) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРА» (08132, Україна, Бучанський р-н, Київська обл., місто Вишневе, вулиця Промислова, будинок, 5; ідентифікаційний код 32294897) заборгованість зі сплати орендної плати в розмірі 25 553,00 грн, заборгованість за компенсацію витрат за отримання комунальних послуг та плати за землю в розмірі 148 122,38 грн, пеню у розмірі 29 513,00 грн, 3% річних у розмірі 6 004,00 грн, інфляційні втрати в розмірі 14 088,72 грн та судовий збір у розмірі 3349,22 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 12.05.2025.

Суддя О.В. Гулевець