ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2025 р. Справа№ 910/6616/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Суліма В.В.

Гаврилюка О.М.

за участю секретаря судових засідань: Гончаренка О.С.

за участю представників сторін

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Трейдінг"

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2024

у справі №910/6616/24 (суддя Паламар П.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Трейдінг"

до Управління будівництва, архітектури та землекористування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації

про визнання односторонніх правочинів недійсними

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Грін Трейдінг" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Управління будівництва, архітектури та землекористування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання односторонніх правочинів недійсними.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що за наслідками закупівлі між ним та відповідачем було укладено договір генпідряду № 19 від 03.06.2021, за умовами якого він (генпідрядник) за завданням відповідача (замовника) зобов`язався з дня укладення договору та до 31.12.2022 виконати роботи по об`єкту "Реконструкція з добудовою загальноосвітньої школи № 23 по вул. Путивльській, 35 у Деснянському районі с. Биківня (Блок "В", ІІІ черга будівництва) (ДСТУ Б.Д.1.1.-1:2013)" (код згідно ДК 021:2015:45000000-7 - будівельні роботи та поточний ремонт), а відповідач - прийняти та оплатити ці роботи на умовах договору.

Позивач зазначав, що протягом 2021-2023 років проектно-кошторисна документація коригувалась замовником, оскільки був відсутній проект на зовнішні мережі та проект на індивідуальний тепловий пункт. У зв`язку з чим, між сторонами були укладені додаткові угоди № 1 від 03.06.2021, №2 від 01.07.2021, №3 від 24.09.2021, №4 від 15.12.2021, №5 від 24.11.202, №6 від 29.12.2022, №7 від 19.01.2023, №8 від 04.05.2023 до договору генпідряду, згідно з якими змінювалася ціна вищевказаного договору, продовжувалися строки його дії договору, зокрема, на підставі останньої строк дії договору продовжений до 31.12.2024.

26.02.2024 та 19.03.2024 відповідач надіслав позивачу листи №10230-73 та № 10230-93 про розірвання договору генпідряду на підставі п.п. 6.2.1., 12.9. договору з 15.03.2024 у зв`язку із істотною зміною обставин, а саме. збільшення кошторисної вартості за зміненою проектною документацією, що унеможливлює виконання цих робіт у межах чинного договору, а також через порушення генпідрядником обов`язку з надання інформації щодо фактично виконаних робіт, що унеможливлює здійснення розрахунків за них.

26.03.2024 відповідач надіслав позивачу інший лист № 102/45-07 про розірвання договору генпідряду, додавши до нього додаткову угоду № 9 від 19.03.2024, з уточненням правових підстав розірвання договору - ст. 188 ГК України, ст.ст. 525, 651, 653 ч. 2, 3 ст. 849 ЦК України, а також зміною дати розірвання договору на 19.03.2024.

Посилаючись на те, що зміст указаних односторонніх правочинів про розірвання договору генпідряду суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки ним не було допущено порушень власних зобов`язань, які могли стати підставою для розірвання договору, порушує його права на оплату вже виконаних належним чином робіт, позивач просив задовольнити позов, визнавши недійсними ці правочини, вчинені відповідачем листами №№ 10230-73 від 26.02.2024, 10230-93 від 19.03.2024, 102/45-07 від 26.03.2024 про розірвання договору генпідряду № 19 від 03.06.2021.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.09.2024 у справі № 910/6616/24 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано недійсним правочин про розірвання договору генпідряду № 19 від 03.06.2021 між Управлінням будівництва, архітектури та землекористування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю "Грін Трейдінг", вчинений на підставі листів Управління будівництва, архітектури та землекористування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 26.02.2024 № 10230-73 та від 26.03.2024 № 102/45-07, в частині підстав його розірвання через невиконання або неналежне виконання зобов`язань генпідрядником (п. 6.2.1. договору генпідряду № 19 від 03.06.2021, ч.ч. 2, 3 ст. 849 ЦК України).

Стягнуто з Управління будівництва, архітектури та землекористування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Трейдінг" 3 028,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інтанції зазначив, що стверджувані відповідачем порушення позивачем умов п. 4.5. договору щодо складання звітної документації про виконані роботи, які не становлять суті зобов`язань за договором (виконання роботи для досягнення економічного ефекту) є неістотними, такими, що не дають підстави для відмови замовника від договору підряду на підставі ч.ч. 2, 3 ст. 849 ЦК України. Тому доводи з цього приводу є необгрунтованими.

Недоведення порушень умов договору підряду з боку підрядника не може бути виправдане безумовним правом замовника відмовитися від договору підряду на підставі ч. 4 ст. 849 ЦК України.

Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави для відмови від договору генпідряду № 19 від 03.06.2021, саме на підставі п. 6.2.1. договору, ч.ч. 2, 3 ст. 849 ЦК України. Така відмова порушує права позивача як підрядника, який у відносинах виконання договору діяв добросовісно та правомірно.

Крім того, суд зазначив, що закріплене правилами ч. 4 ст. 849 ЦК України право замовника відмовитися від договору підряду не підлягає запереченню, спірний правочин за таких обставин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини з посиланнями на п. 6.2.1. договору, ч.ч. 2, 3 ст. 849 ЦК України, тому заявлені позовні вимоги про визнання цього правочину недійсним підлягають частковому задоволенню, а саме, в частині підстав його розірвання через невиконання або неналежне виконання зобов`язань генпідрядником (п. 6.2.1. договору генпідряду № 19 від 3 червня 2021 р., ч.ч. 2, 3 ст. 849 ЦК України).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Грін Трейдінг" подало апеляційну скаргу, у якій просить змінити оскаржуване рішення задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо вчинення відповідачем одного односторнього правочину про розірвання договору генпідряду №19 від 03.06.2021 на підставі листів №10230-73 від 26.02.2024 та №102/45-07 від 26.03.2024.

Скаржник вказує, що 26.02.2024 відповідач надіслав на його адресу лист №10230-73, яким на підставі п.п.6.2.1, 12.9 договору відмовився від договору генпідряду №19 від 03.06.2021 з 15.03.2024. При цьому, в тексті даного листа відповідач формально інформує ТОВ «Грін Трейдінг» про внесення змін до проектних рішень та проведену експертизу (Експертний звіт (позитивний) від 03.08.2023 №579/КЕ/2023 - ТОВ «Центр комплексних експертиз проектів»), де загальна вартість робіт значно збільшилась, що вплинуло на істотні умови договору. Разом з тим, відповідач у даному листі не зазначає про неможливість виконання цих робіт у межах чинного договору, як на його думку, помилково вказує суд, та повідомляє про розірвання договору саме у зв`язку із невиконанням (неналежним) виконанням позивачем своїх зобов`язань.

Апелянт звертає увагу, що суд першої інстанції не дослідив обрану відповідачем підставу для односторонньої відмови від договору генпідряду №19 від 03.06.2021 в листі №10230-73 від 26.02.2024 та не надав оцінки тій обставині, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази щодо неможливості подальшого виконання робіт ТОВ «Грін Трейдінг».

При цьому, скаржник зазначає, що листом №102/45-07 від 26.03.2024 відповідач фактично відмовився від раніше вчиненого ним одностороннього правочину про розірвання договору з позивачем та вчинив новий, у якому визначив підставами для розірвання договору генпідряду №19 від 03.06.2021 ч.ч.2,3, ст.849 ЦК України (через невиконання або неналежне виконання зобов`язань генпідрядником).

Таким чином, апелянт вважає, що суд першої інстанції при неправильному застосуванні положень ст. 849 ЦК України та недотриманні приписів ст. 236 ГПК України дійшов помилкового висновку, що право замовника відмовитися від договору підряду не підлягає запереченню, а спірний правочин за таких обставин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини з посиланням на п.6.2.1 договору, ч.ч.2,3 ст. 849 ЦК України.

Узагальнені доводи відзивів на апеляційну скаргу

Відповідач своїм правом згідно з ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзив на апеляційну скаргу не надав, що відповідно до ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Трейдінг" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2024 у справі №910/6616/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Майданевича А.Г., суддів: Сулім В.В., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2024 виребувано з Господарського суду Черкаської області матеріали справи №910/6616/24.

21.11.2024 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/6616/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Трейдінг" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2024 у справі №910/6616/24 залишено без руху.

10.12.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Трейдінг" надійшла заява про усунення недоліків з доказами оплати судового збору у розмірі 9 084,00 грн. (платіжна інструкція №18808 від 02.12.2024).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Трейдінг" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2024 у справі №910/6616/24 та призначено її до розгляду на 10.02.2025.

10.02.2025 від представника позивача надійшло клопотання про відкладеня розгляду справи, призначеної до слухання на 10.02.2025, у зв`язку з прийняттям її участі у невідкладних слідчих діях.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 розгляд справи №910/6616/24 відкладено на 10.03.2025, у зв`язку з неявкою у судове засідання представників сторін.

10.03.2025 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної до слухання на 10.03.2025, у зв`язку з узгодження правової позиції щодо примирення сторін, з метою наданням сторонам додаткового часу для визначення змісту мирової угоди та подання її до суду для затвердження.

10.03.2025 від позивача також надійшла заява, в якій він просить змінити назву відповідача у справі з Управління будівництва архітектури та землекористування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації () на Управління будівництва Деснянської районної в місті Києві Державної адміністрації.

Судове засідання 10.03.2025 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М. на лікарняному.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2025 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Трейдінг" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2024 у справі №910/6616/24 призначено на 31.03.2025.

05.05.2025 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної до слухання на 05.05.2025, у зв`язку з узгодженням правової позиції щодо примирення сторін, з метою надання сторонам додаткового часу для укладення мирової угоди та подання її до суду для затвердження.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 2 частини 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України встановлено обов`язок суду відкласти розгляд справи в межах встановленого цим Кодексом строку у випадку першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Водночас, із вищенаведених обставин вбачається, що розгляд справи вже вчетверте відкладався, при цьому повноважний представник позивача жодного разу не з`явився у судові засідання у даній справі.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Відтак, оскільки суд відкладав розгляд справи, надаючи можливість позивачу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді, зважаючи на те, що неявка представника позивача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, а також відсутність встановлених статтями 202 та 270 Господарського процесуального кодексу України підстав для обов`язкового відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті за відсутності представника відповідача.

Судом, при цьому, також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку, а обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у клопотанні представника позивача про відкладення розгляду справи.

Явка представників сторін у судове засідання

Представники позивача та відповідача у судове засідання 05.05.2025 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи те, що у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення зазначених вище сторін про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку без участі представників позивача та відповідача.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Судом встановлено, що 17.05.2021 відповідачем було проведено відкриті торги по закупівлі ДК 021:2015:45000000-7 - "Будівельні роботи та поточний ремонт" (ДСТУ Б.Д.1.1.-1:2013) (Реконструкція з добудовою загальноосвітньої шкоди № 23 по вул. Путивльській, 35 у Деснянському районі с. Биківня (Блок "В", ІІІ черга будівництва) (ДСТУ Б.Д.1.1.-1:2013) (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-04-27-006328-c).

Рішенням уповноваженої особи Управління будівництва, архітектури та землекористування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації № 25 від 19.05.2021 переможцем торгів визнано позивача, запропоновано йому укласти договір про закупівлю.

03.06.2021 між позивачем та відповідачем було укладено договір генпідряду № 19, за умовами якого позивач (генпідрядник) за завданням відповідача (замовника) зобов`язався з дня укладення договору та до 31 грудня 2022 року виконати роботи по об`єкту "Реконструкція з добудовою загальноосвітньої школи № 23 по вул. Путивльській, 35 у Деснянському районі с. Биківня (Блок "В", ІІІ черга будівництва) (ДСТУ Б.Д.1.1.-1:2013)" (код згідно ДК 021:2015:45000000-7 - будівельні роботи та поточний ремонт), а відповідач - прийняти та оплатити ці роботи на умовах договору.

Згідно із п.п. 3.1., 3.5., 3.6 договору ціна договору становить 121 082 108,84 грн з урахуванням ПДВ. Генпідрядник не може змінювати ціну за роботи, крім випадків коригування ціни договору відповідно до чинного законодавства України.

Бюджетні зобов`язання замовника за договором виникають у межах наявних відповідних бюджетних призначень (асигнувань), встановлених кошторисом (згідно ч. 1 ст. 48 Бюджетного кодексу України).

Розрахунки проводяться шляхом оплати замовником після пред`явлення генпідрядником актів виконаних робіт та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-2, КБ-3), підтверджених підписом та печаткою представника технічного нагляду, акторського нагляду, закладу освіти, уповноважених осіб управління освіти та генпідрядника (п. 4.1. договору).

Строк дії договору відповідно до умов п. 11.1. договору набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2022 та до повного виконання сторонами зобов`язань.

Протягом 2021-2023 років проектно-кошторисна документація коригувалась замовником, оскільки був відсутній проект на зовнішні мережі та проект на індивідуальний тепловий пункт. У зв`язку з чим, сторонами були укладені додаткові угоди № 1 від 03.06.2021, №2 від 01.07.2021, №3 від 24.09.2021, №4 від 15.12.2021, №5 від 24.11.202, №6 від 29.12.2022, №7 від 19.01.2023, №8 від 04.05.2023 до договору генпідряду, згідно з якими змінювалася ціна вищевказаного договору, продовжувалися строки його дії договору, зокрема, на підставі останньої строк дії договору продовжений до 31.12.2024.

Згідно із п.п. 6.2.1., 12.9. договору у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань генпідрядником, замовник має право достроково розірвати договір, в односторонньому порядку, повідомивши про це генпідрядника не менше ніж за 15 календарних днів до розірвання договору.

Дія договору може бути припинена: за згодою сторін, повним виконанням сторонами своїх зобов`язань за договором, з інших підстав передбачених чинним законодавством. Розірвання договору за ініціативою однієї із сторін можливе при попередженні у письмовій формі іншої сторони не менше ніж за 10 днів.

Також судом першої інстанції встановлено, що 26.02.2024 та 19.03.2024 відповідач надіслав позивачу листи №10230-73 та № 10230-93, якими на підставі п.п. 6.2.1., 12.9. договору відмовився від договору генпідряду № 19 від 03.06.2021 з 15 березня 2024 року, у зв`язку із істотною зміною обставин, а саме збільшення кошторисної вартості за зміненою проектною документацією, що унеможливлює виконання цих робіт у межах чинного договору, а також через порушення генпідрядником обов`язку з надання інформації щодо фактично виконаних робіт, що унеможливлює здійснення розрахунків за них.

26.03.2024 відповідач надіслав позивачу інший лист № 102/45-07 про розірвання договору генпідряду, додавши до нього додаткову угоду № 9 від 19.03.2024, з уточненням правових підстав розірвання договору - ст. 188 ГК України, ст.ст. 525, 651, 653 ч. 2, 3 ст. 849 ЦК України, а також зміною дати розірвання договору на 19.03.2024.

Посилаючись на те, що зміст указаних односторонніх правочинів про розірвання договору генпідряду суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки позивачем не було допущено порушень власних зобов`язань, які могли стати підставою для розірвання договору та порушує його права на оплату вже виконаних належним чином робіт, позивач просив задовольнити позов, визнавши недійсними ці правочини, вчинені відповідачем листами № 10230-73 від 26.02.2024, №10230-93 від 19.03.2024, №102/45-07 від 26.03.2024 про розірвання договору генпідряду № 19 від 03.06.2021.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання недійсними спірних правочинів щодо односторонньої відмови замовника від укладеного сторонами договору генпідряду № 19 від 03.06.2021, вчинених на підставі листів відповідача № 10230-73 від 26.02.2024, №10230-93 від 19.03.2024, №102/45-07 від 26.03.2024.

Положеннями статей 11, 629 ЦК України встановлено, що договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статті 526 ЦК України та статті 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 598 ЦК України встановлено основне правило щодо можливості припинення зобов`язання лише на підставі договору або закону. При цьому припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін можливе, якщо такі дії вчинені відповідно до вимог закону або передбачені умовами договору.

Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, за змістом наведених норм розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути передбачені законом або безпосередньо в договорі та можуть як ставитись в залежність від вчинення/невчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору).

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. У випадках, коли право на односторонню відмову у сторони відсутнє, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а в разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін.

Предметом договору є послуга з виконання робіт по об`єкту: "Реконструкція з добудовою загальноосвітньої школи № 23 по вул. Путивльській, 35 у Деснянському районі с. Биківня (Блок "В", ІІІ черга будівництва) (ДСТУ Б.Д.1.1.-1:2013)" (код згідно ДК 021:2015:45000000-7 - будівельні роботи та поточний ремонт) на підставі проектної документації, ДБН, технічних, якісних вимог замовника. Здача-прийняття робіт належної якості офомлюється актами виконаних робіт та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-2, КБ-3) (характерно для договору підряду).

Суд першої інстанції правомірно досліжував правовідносини сторін, які виникли на підставі договору, як відносини договору підряду, оскільки спір у справі виник у зв`язку із відмовою відповідача від договору внаслідок невиконання позивачем своїх зобов`язань за договором в частині надання послуг (які за своєю суттю є підрядними роботами) та нездійсненням відповідачем оплати за роботи відповідно до договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Згідно з частиною першою статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

За приписами частини першої статті 850 та статті 851 ЦК України замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду. Підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

Права замовника під час виконання роботи підрядником передбачені статтею 849 ЦК України, відповідно до якої:

- замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника (частина перша статті);

- якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (частина друга статті);

- якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (частина третя статті);

- замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (частина четверта статті).

Правовий аналіз частин другої та четвертої статті 849 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що вони встановлюють дві окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду та, відповідно, різні правові наслідки такої відмови.

Так, частиною другою цієї статті передбачено право замовника на відмову від договору підряду лише за наявності конкретно визначеної законодавством умови, коли підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим. При цьому наслідком такої відмови є виникнення саме у замовника права вимагати відшкодування збитків з підрядника.

Натомість частина четверта зазначеної статті встановлює безумовне право замовника відмовитися від договору, але з обов`язком саме замовника виплатити підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувати підряднику збитки, завдані розірванням договору.

З урахуванням наведенного, колегія суддів наголошує на тому, що для правильного вирішення спорів про визнання недійсним правочину щодо односторонньої відмови замовника від договору підряду судам необхідно достовірно з`ясовувати обставини того, на підставі якої саме частини статті 849 ЦК України чи умови договору замовник відмовився від договору підряду. Якщо на підставі частини другої статті 849 ЦК України, то чи доведена фактична наявність визначених у ній підстав для такої односторонньої відмови.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у разі коли Законом або умовами договору передбачено право сторони на односторонню відмову від договору, сторони вільні у виборі конкретних підстав такої відмови, в межах встановлених нормами законодавства чи умовами договору. Обрану стороною підставу для односторонньої відмови від договору і слід досліджувати під час розгляду справи судом. Так, у кожному випадку особа, яка бажає відмовитись від договору у односторонньому порядку на тій чи іншій підставі має довести фактичну наявність визначених у обраній підставі обставин для такої односторонньої відмови. З огляду на викладене, судам необхідно в кожному конкретному випадку, виходити з встановлених обставин справи, досліджувати підстави, які стали підґрунтям для односторонньої відмови від договору, та обґрунтованість таких підстав з огляду на встановлені обставини справи.

Аналогічна позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 08.10.2020 у справі № 910/11397/18.

Так, судом першої інстанції встановлено, 03.06.2021 між позивачем та відповідачем було укладено договір генпідряду № 19, за умовами якого позивач (генпідрядник) за завданням відповідача (замовника) зобов`язався з дня укладення договору та до 31 грудня 2022 року виконати роботи по об`єкту "Реконструкція з добудовою загальноосвітньої школи № 23 по вул. Путивльській, 35 у Деснянському районі с. Биківня (Блок "В", ІІІ черга будівництва) (ДСТУ Б.Д.1.1.-1:2013)" (код згідно ДК 021:2015:45000000-7 - будівельні роботи та поточний ремонт), а відповідач - прийняти та оплатити ці роботи на умовах договору.

Протягом 2021-2023 років проектно-кошторисна документація коригувалась замовником, оскільки був відсутній проект на зовнішні мережі та проект на індивідуальний тепловий пункт. У зв`язку з чим, сторонами були укладені додаткові угоди № 1 від 03.06.2021, №2 від 01.07.2021, №3 від 24.09.2021, №4 від 15.12.2021, №5 від 24.11.202, №6 від 29.12.2022, №7 від 19.01.2023, №8 від 04.05.2023 до договору генпідряду, згідно з якими змінювалася ціна вищевказаного договору, продовжувалися строки його дії договору, зокрема, на підставі останньої строк дії договору продовжений до 31.12.2024.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи листування сторін (листи Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Трейдінг" № 17/01-в від 17.06.2021, 14/02-в від 14.07.2021, 28/01-в від 28.082021, 12/01-в від 12.01.2022, 18/01-в від 18.01.2022, 18-07-22-01вих від 18.07.2022, 20-09-22-01вих від 20.09.2022, 22-09-22-01вих від 22.09.2022, 07-10-22-01вих від 07.10.2022, 12-10-22-01вих від 12.10.2022, 06-01-в від 06.06.2023, 15/01-в від 15.08.2023, 04-01-в від 04.09.2023, 25/01-в від 25.09.2023, 16/02-в від 16.02.2024, листи Управління будівництва, архітектури та землекористування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації № 040-290 від 30.06.2021, 040-530 від 01.12.2021, 10230-49 від 22.02.2022, 10230-245 від 14.06.2023, 10230-342 від 30.08.2023), причинами недосягнення запланованих умовами договору підряду результатів робіт, зволікання з їх виконанням були виявлені після початку робіт недоліки наданої відповідачем проектної документації.

Звернення позивача з цього приводу не призвели до виконання відповідачем умов п. 5.1 договору.

Відповідно до пункту 6.2.1 договору замовник має право достроково розірвати цей договір в односторонньому порядку, повідомивши про це генпідрядника не менше ніж за 15 календарних днів до розірвання договору.

У пункті 12.9 договору сторонами узгоджено, що дія договору може бути припинена: за згодою сторін, повним виконанням сторонами своїх зобов`язань за даним договором, з інших підстав передбачених чинним законодавством України за ініціативою однієї із сторін при попередженні у письмовиій формі іншої сторони не менше ніж за 10 днів.

Таким чином, сторони договору, врахувавши встановлену законом свободу договору, на власний розсуд погодили підстави та порядок припинення дії цього договору, що не суперечить вимогам статей 6, 525, 598, 627, 651 ЦК України та статей 188, 291 ГК України.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач на адресу ТОВ «Грін Трейдінг» надіслав лист № 10230-73 від 26.02.2024 про дострокове розірвання договору №19 від 03.06.2021, в якому зазначив про те, що підставою для розірвання договору були істотна зміна обставин, а саме, збільшення кошторисної вартості за зміненою проектною документацією, що унеможливлює виконання цих робіт у межах чинного договору, а також порушення генпідрядником обов`язку з надання інформації на його лист (від 06.02.2024) щодо фактично виконаних робіт, що унеможливлює здійснення розрахунків. У зв`язку з чим, відповідач керуючись пунктами 6.2.1. та 12.9 договору повідомив про дострокове розірвання договору в односторонньому порядку з 15.03.2024.

Також адресованим позивачу листом № 10230-93 від 19.03.2024 відповідач підтвердив дійсність та незмінність свого наміру розірвати договір, вираженого у попередньому листі. При цьому, не виклав нових обставин або умов на встановлення, зміну, або припинення відносин, пов`язаних з договором підряду.

Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що лист від 19.03.2024 не має ознак правочину, тому позовні вимоги в частині визнання його недійсним відповідно до вимог ст.ст. 15, 16, 202 ЦК України задоволенню не підлягають.

У подальшому, 26.03.2024 відповідач звернувся на адресу ТОВ «Грін Трейдінг» з листом № 102/45-07 про розірвання договору генпідряду, додавши до нього додаткову угоду № 9 від 19.03.2024, за змістом якої, не змінюючи волевиявлення на розірвання договору генпідряду № 19 від 03.06.2021, уточнив правові підстави його розірвання, пославшись на ст. 188 ГК України, ст.ст. 525, ч.3 651, ч. 2 ст. 653, ч.ч.2,3 ст. 849 ЦК України, а також змінив момент розірвання цього договору на 19.03.2024.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, вказаний лист від 26.03.2024 не є відмовою від раніше вчиненого відповідачем одностороннього правочину про розірвання договору підряду з позивачем, його зміст свідчить про спрямування волевиявлення відповідача на часткову зміну вчиненого раніше (26.02.2024) правочину про розірвання договору генпідряду № 19 від 03.06.2021.

Таким чином, відповідач надилаючи листи №№ 10230-73 від 26.02.2024 та № 102/45-07 від 26.03.2024 вчинив один односторонній правочин про розірвання договору генпідряду № 19 від 03.06.2021.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з правилами ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є розірваним.

За змістом наведеної норми розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути передбачені законом або безпосередньо в договорі та можуть як ставитися в залежність від вчинення/невчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору).

Підстави для реалізації замовником права на односторонню відмову від договору підряду визначено положеннями ч.ч. 2-4 статті 849, ч. 2 ст. 852, ч. 3 ст. 858 ЦК України.

На противагу положенням ч.ч. 2, 3 ст. 849 ЦК України, за якими право замовника на відмову від договору підряду поставлене під умову виконання підрядником прийнятих ним зобов`язань, правила ч. 4 цієї статті встановлюють безумовне право замовника відмовитися від договору (без певних причин та умов), але з обов`язком того виплатити підрядникові як плату за виконану частину роботи, так і відшкодувати збитки, завдані розірванням договору

Подібної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 25 лютого 2021 р. у справі № 904/7804/16.

Таким чином, у разі відмови замовника від договору підряду з посиланням на ч.ч. 2, 3 ст. 849 ЦК України, обов`язковому дослідженню підлягає наявність чи відсутність передбачених зазначеною нормою підстав для такої відмови, зокрема щодо порушення з боку підрядника умов відповідного договору.

Всупереч вимог ст. 74 ГПК України відповідачем не надано доказів порушення з боку позивача (генпідрядника) умов договору підряду, які в силу вимог чинного законодавства становили умови для його розірвання з ініціативи замовника на підставі ч.ч. 2, 3 ст. 849 ЦК України.

Згідно із п. 5.1. договору генпідрядник виконує роботи на підставі проектної документації, ДБН, технічних, якісних вимог замовника.

Як слідує із зазначеного вище, причинами недосягнення сторонами запланованих умовами договору підряду результатів робіт, зволікання з їх виконанням були виявлені після початку робіт недоліки наданої відповідачем проектної документації.

З листа №10230-73 від 26.02.2024 вбачається, що саме коригування проектної документації призвело до істотної зміни обставин, за яких виконання договору підряду між сторонами на раніше визначених умовах стало неможливим.

Згідно із ч. 2 ст. 613 ЦК якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

За ч. 4 ст. 612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Таким чином, колегія суддів погоджується і судом першої інстанції, що посилання відповідача на порушення підрядником умов договору, не підтверджені належними та допустимими доказами та є необгрунтованими.

З вищевказаного листування сторін (№ 22-09-22-01 від 22.09.2022, № 11/1 від 11.03.2024), які не спростовані відповідачем, слідує, що позивачем надавалася інформація про хід та обсяг виконаних у межах спірного договору робіт.

Твердження відповідача про порушення позивачем умов п. 4.5. договору щодо складання звітної документації про виконані роботи, які не становлять суті зобов`язань за договором (виконання роботи для досягнення економічного ефекту) є неістотними та такими, що не дають підстави для відмови замовника від договору підряду на підставі ч.ч. 2, 3 ст. 849 ЦК України. Тому доводи відповідача з цього приводу є необгрунтованими.

Недоведення порушень умов договору підряду з боку підрядника не може бути виправдане безумовним правом замовника відмовитися від договору підряду на підставі ч. 4 ст. 849 ЦК України.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у відповідача були відсутні підстави для відмови від договору генпідряду № 19 від 03.06.2021 на підставі п. 6.2.1. договору, ч.ч. 2, 3 ст. 849 ЦК України.

Така відмова порушує права позивача як підрядника, який на виконання умов договору діяв добросовісно та правомірно.

З огляду на вищевикладене, заявлені позовні вимоги про визнання спірного правочину недійсним підлягають частковому задоволенню, а саме в частині підстав його розірвання через невиконання або неналежне виконання зобов`язань генпідрядником (п. 6.2.1. договору генпідряду № 19 від 3 червня 2021 р., ч.ч. 2, 3 ст. 849 ЦК України).

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відхиляються колегією суддів як безпідставні.

Не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм, зокрема, ст. 849 ЦК України та про порушення судом статті 236 ГПК України.

Аргументи апеляційної скарги зводяться до власного тлумачення норм законодавства. Водночас, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, скаржник насправді фактично вдається до заперечення обставин, встановлених судом першої інстанції під час розгляду справи.

Скаржником, на підтвердження доводів щодо неправильного застосування норм процесуального та матеріального права, не наведено обставин, які б свідчили про наявність таких порушень.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржник не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Трейдінг" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2024 у справі №910/6616/24 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Трейдінг" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2024 у справі №910/6616/24 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2024 у справі №910/6616/24 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Трейдінг" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2024 у справі №910/6616/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2024 у справі №910/6616/24залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 910/6616/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена та підписана 06.05.2025.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді В.В. Сулім

О.М. Гаврилюк