ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
25 квітня 2025 року Справа № 926/2966/24
Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Марущака І.В., за участю секретаря судового засідання Терещенко Л.В.,
розглянувши заяви представника фізичної особи-підприємця Ковалюка Володимира Васильовича - адвоката Попової-Завгородньої С.Г. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрати на професійну правничу допомогу від 16.04.2025 вх. № 1290,
та представника Садгірського районного споживчого товариства - адвоката Єфтемія Р.Ф. про стягнення витрати на професійну правничу допомогу задовольнити від 16.04.2025 вх. № 1292,
до фізичної особи-підприємця Ковалюка Володимира Васильовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
про стягнення заборгованості за договором оренди в сумі 205 886,03 грн,
від позивача - адвокат Єфтемій Р.Ф.;
від відповідача - не з`явився.
Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 11 квітня 2025 року в справі №926/1995/23 у задоволенні позову Садгірського районного споживчого товариства до фізичної особи-підприємця Ковалюка Володимира Васильовича про стягнення заборгованості за договором суборенди нерухомого майна в сумі 205 886,03 грн відмовлено. Призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу на 25.04.2025 року.

16.04.2025 представником відповідача - адвокатом Поповою-Завгородньою С.Г. через систему «Електронний суд» подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрати на професійну правничу допомогу від 16.04.2025 вх. № 1290, в якій просить стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 46 000,00 грн. До заяви додано договір про надання правової (правничої) допомоги від 27.11.2024, акт виконаних робіт за договором про надання правової (правничої) допомоги від 14.04.2025 та ордер серії СЕ № 1100303 від 09.12.2024, докази направлення заяви позивачу.

16.04.2025 представником позивача - адвокатом Єфтемієм Р.Ф. через систему «Електронний суд» подано заяву про стягнення витрати на професійну правничу допомогу задовольнити від 16.04.2025 вх. № 1292, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача витати на правову (правничу) допомогу у зв`язку з розглядом справи № 926/2966/24 в розмірі 25 000,00 грн та ухвалити відповідне додаткове рішення. До заяви додано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 285 від 26.08.2009, ордер серії СЕ № 1098832 від 18.11.2024, договір №20/2024 про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 05.11.2024, рахунок №1/20/2024 від 15.04.2025 до договору №20/2024 про надання правової допомоги (юридичних послуг), акт №1/20/2024 приймання-передачі наданих юридичних послуг до договору №20/2024 про надання правової допомоги (юридичних послуг), платіжну інструкцію № 4310 від 13.11.2024, докази направлення заяви відповідачу.

Крім того, 24.04.2025 року представником позивача - адвокатом Єфтемієм Р.Ф. через систему «Електронний суд» подано заперечення щодо заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Просить відмовити відповідачу в ухваленні додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №926/2966/24 з таких підстав:

1) відповідач не обґрунтував поважність причин неподання до закінчення судових дебатів у цій справі доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат (витрат на правничу допомогу). До заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат відповідач додав як доказ понесення витрат у розмірі 46 000 грн, договір про надання правової (правничої) допомоги від 27.11.2024. Втім, цей доказ понесення судових витрат був наявний у відповідача ще до ухвалення судом рішення від 11.04.2025 у цій справі. Зі змісту пунктів 1.1 та 2.1 вищевказаного Договору вбачається, що за надання правової допомоги визначеної в пунктах а), б), в) та д), яка не включає участь у судових засіданнях, відповідач сплачує адвокату винагороду (гонорар) в розмірі 28 000 грн, про що складається та підписується сторонами Акт приймання передачі. Договір не містить положення щодо складання та підписання відповідачем та адвокатом Поповою-Завгородньою С.Г. такого Акту приймання передачі послуг саме після ухвалення остаточного рішення у справі. Відповідач не звертався із заявою про поновлення строку для подання доказів щодо розміру понесених ним витрат на правничу допомогу у справі №926/2966/24, не вказував на поважність причин неподання таких доказів до винесення рішення по суті позовних вимог у цій справі;

2) заявлена сума понесених судових витрат (витрат на правничу допомогу) у розмірі 46 000 грн не відповідає критерію співмірності. У письмових заявах по суті спору (відзиві на позовну заяву) в господарському суді відповідач зазначив орієнтовний розрахунок судових витрат (витрат на правничу допомогу), які він очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи в суді, що визначений ним в розмірі 31 000 грн. Заявлена сума понесених судових витрат (витрат на правничу допомогу) у розмірі 46 000 грн істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку. Крім того, сума заявлених витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції перевищує 20% суми заявлених позовних вимог, що є необґрунтованим та не пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову. З акту виконаних робіт від 14.04.2025 вбачається, що за надання правової допомоги визначеної в пунктах а), б), в) та д), яка не включає участь у судових засіданнях, відповідач сплачує адвокату винагороду (гонорар) в розмірі 28 000 грн, а за участь у судових засіданнях (6 судових засідань) - 18 000 грн, з розрахунку 3 000 грн за одне судове засідання. З вищевказаного акту виконаних робіт не вбачається за можливе оцінити час, витрачений адвокатом на виконання зазначених в цьому акті робіт та виконаний їх обсяг, а отже обґрунтованість зазначених в цьому акті сум за виконання цих робіт. Визначення однакової суми в розмірі 3 000 грн за одне судове засідання без врахування його тривалості по часу не відповідає критерію співмірності судових витрат.

Водночас 24.04.2025 року представником позивача - адвокатом Єфтемієм Р.Ф. через систему «Електронний суд» подано клопотання про поновлення строку для подання доказів щодо розподілу понесених позивачем витрат на правничу допомогу, в якому просить визнати поважними причини неможливості до закінчення судових дебатів у справі №926/2966/24 подати долучені до заяви позивача від 16.04.2025 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу докази, підтверджуючі такі витрати та поновити позивачу строк для подання доказів щодо розміру понесених ним витрат на правничу допомогу - договору №20/2024 про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 05.11.2024, рахунку №1/20/2024 від 15.04.2025 до Договору №20/2024, акту №1/20/2024 приймання-передачі наданих юридичних послуг від 15.04.2025, платіжної інструкції від 13.11.2024.

Клопотання обґрунтоване тим, що разом із поданою заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу від 16.04.2025 надано докази таких витрат у зв`язку з розглядом справи №926/2966/24 в Господарському суді Чернівецької області в розмірі 25 000 грн: договір №20/2024 про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 05.11.2024, рахунок №1/20/2024 від 15.04.2025 до Договору №20/2024, акт №1/20/2024 приймання-передачі наданих юридичних послуг від 15.04.2025, платіжну інструкцію від 13.11.2024. Відповідно до п. 4.1.1. Договору №20/2024 про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 05.11.2024 вартість юридичних послуг, передбачених цим Договором визначається в деталізованому рахунку (рахунках), який виставляється Юристом Клієнту після надання зазначених в пунктах 1.2 (1.2.1-1.2.5), 1.3 цього Договору послуг чи їх частини, виходячи з наданого їх обсягу та витраченого часу на їх надання з розрахунку 2 000 (дві тисячі) грн/розрахункова година, а також витраченого часу на добирання (очікування) необхідне для надання цих послуг з розрахунку 1 000 (одна тисяча) грн/розрахункова година. Згідно п. 5.1. цього Договору на вимогу сторін виконання наданих юридичних послуг оформляється актом (актами) приймання-передачі, який підписується сторонами після виставлення Юристом Клієнту рахунку (рахунків).

Оскільки Рахунок №1/20/2024 від 15.04.2025 до Договору №20/2024 та Акт №1/20/2024 приймання-передачі наданих юридичних послуг від 15.04.2025 відповідно до умов Договору були складені після ухвалення Господарським судом рішення від 11.04.2025 у цій справі, відтак просить визнати поважними причини неможливості до закінчення судових дебатів у справі №926/2966/24 подати долучені до заяви позивача від 16.04.2025 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу докази, підтверджуючі такі витрати.

Відповідач явку свого представника в судове засідання 25.04.2025 не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи (вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу).

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із пунктом 1 частини третьої цієї статті ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин суд вирішив за можливе розглянути питання про судові витрати в даному судовому засіданні без участі представника відповідача.

Присутній в судовому засіданні представник позивача підтримав подані ним заяви, проти задоволення заяви представника відповідача заперечив.

Згідно частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

16.04.2025 адвокатами сторін до суду подано заяви про стягнення судових витрат на правничу допомогу із доказами понесених витрат. Вказані заява подана до суду з дотриманням п`ятиденного строку з дня ухвалення рішення суду.

За приписами пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертиз.

Відповідно до частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частинами 1, 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.

Представником Садгірського районного споживчого товариства у позовній заяві зазначено орієнтовний розмір суми витрат на професійну правничу допомогу, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи в сумі 25 000 грн.

В свою чергу представник ФОП Ковалюка В.В. у відзиві на позовну заяву зазначила, що орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу становить 31 000 грн.

Отже, сторони дотрималися вимог, передбачених частиною 1 статті 124 ГПК України.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона.

При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Положення ч. 8 ст. 129 ГПК України підлягають застосуванню судом під час дослідження обставин стосовно дотримання стороною порядку та строків подання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, і у разі дотримання стороною цих вимог, суд здійснює розподіл судових витрат. У разі не дотримання стороною порядку та строків на подання таких доказів суд залишає таку заяву без розгляду.

Згідно із п. 6 ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідної заяви (клопотання) скаржника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини 3 та 4 ст. 13 ГПК України).

Відповідно до частини 1 статті 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом із відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання відповідних доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат (постанови Верховного Суду від 10.01.2024 у справі №285/5547/21, від 29.10.2024 у справі №372/3773/20).

Законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідної заяви (клопотання) скаржника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали виконанню процесуальних дій у встановлені законом строки, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Під час розгляду справи № 926/2966/24 представниками сторін повідомлено, що докази на підтвердження розміру понесених витрат на правову допомогу та їх розрахунок будуть подані після ухвалення рішення у справі, у зв`язку з чим судом було призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати.

Інтереси відповідача в суді представляла адвокат Попова-Завгородня С.Г. на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 27.11.2024.

За умовами пунктів 1.1 та 2.1 Договору за надання правової допомоги, визначеної в п. 1.1 п.п. а), б), в) та д) замовник сплачує адвокату винагороду (гонорар) в розмірі 28 000 грн, про що складається та підписується сторонами Акт виконаних робіт.

Відповідно до пункту 2.2 Договору за участь в судових засіданнях по справі № 926/2966/24, згідно п. 1.1 п.п. г) замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі 3000 грн за кожне судове засідання окремо, про що складається та підписується сторонами Акт виконаних робіт.

Пунктом 4.1 Договору сторонам узгоджено порядок розрахунків, а саме замовник здійснює оплату гонорару за даним Договором адвокату за п. 2.1 та п. 2.2 Договору в строк до 20 днів після винесення рішення по суті судом першої інстанції.

Доказ понесення судових витрат, а саме договір про надання правової (правничої) допомоги від 27.11.2024, був наявний у відповідача ще до ухвалення судом рішення від 11.04.2025 у справі.

14.04.2025 між ФОП Ковалюком В.В. та адвокатом Поповою-Завгородньою С.Г. підписано акт виконаних робіт за договором про надання правової (правничої) допомоги від 27.11.2024, в якому сторони погодили та визнають, що вартість наданої адвокатом правової допомоги по справі № 926/2966/24 складає 46 000 грн.

Договір не містить положення щодо складання та підписання відповідачем та адвокатом Поповою-Завгородньою С.Г. такого Акту приймання передачі послуг саме після ухвалення остаточного рішення у справі.

Представник відповідача наявності об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали можливості подання доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів, не довела, заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрати на професійну правничу допомогу від 16.04.2025 обґрунтувань поважності причин неподання таких доказів не містить.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви представника фізичної особи-підприємця Ковалюка Володимира Васильовича - адвоката Попової-Завгородньої С.Г. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрати на професійну правничу допомогу, оскільки зміст заяви не містить обґрунтування поважних причин неподання нею доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

Щодо заяв представника позивача про поновлення про поновлення стоку для подання доказів щодо розміру витрати на професійну правничу допомогу та про стягнення таких витрат суд зазначає, що оскільки позивачу було відмовлено в позові, зазначені витрати у відповідності до статті 129 ГПК України не підлягають стягненню з відповідача. У зв`язку з цим суд не розглядає вказані заяви по суті.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 73, 74, 86, 129, 221, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні заяви представника фізичної особи-підприємця Ковалюка Володимира Васильовича - адвоката Попової-Завгородньої С.Г. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрати на професійну правничу допомогу від 16.04.2025 вх. № 1290 відмовити.

2. У задоволенні заяви представника Садгірського районного споживчого товариства - адвоката Єфтемія Р.Ф. про стягнення витрати на професійну правничу допомогу задовольнити від 16.04.2025 вх. № 1292 відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 05 травня 2025 року.

Суддя І.В. Марущак