ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" травня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/412/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

при секретарі судового засідання Лещенко Л.С.

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження

справу №916/412/25

за позовом: Керівника Ізмаїльської окружної прокуратури в інтересах держави в особі:

1. Південного офісу Держаудитслужби

2. Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія

2. Комунального некомерційного підприємства Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області Ізмаїльська міська центральна лікарня

про визнання недійсними додаткових угод до договору та стягнення 364 442,61 грн

за участю представників:

від прокуратури: Кривельова Т.М.

від позивача-1: не з`явився

від позивача-2: не з`явився

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

В С Т А Н О В И В:

Господарським судом Одеської області в порядку загального позовного провадження розглядається справа №916/412/25 за позовом Керівника Ізмаїльської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби, Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія, Комунального некомерційного підприємства Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області Ізмаїльська міська центральна лікарня про визнання недійсними додаткових угод до договору та стягнення 364 442,61 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланнями на те, що Додаткові угоди №№ 1, 2, 3, 4, 5 укладено з порушенням вимог ст. 5, ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а відповідно мають бути визнані недійсними, у зв`язку з чим безпідставно сплачені кошти підлягають поверненню.

При цьому у позовній заяві прокуратура посилається зокрема і на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22.

02.04.2025 за вх.№10515/25 господарським судом одержано заяву про зупинення провадження у справі, в якій відповідач-1 просить суд зупинити провадження у справі № 916/412/25 до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.

28.04.2025 за вх.№13566/25 господарським судом одержано заява відповідача-2 про проведення засідання за відсутності учасника справи.

05.05.2025 за вх.№14371/25 господарським судом одержано від прокуратури заперечення на клопотання ТОВ «ООЕК» про зупинення провадження справі.

У п.7 ч.1 ст.228 ГПК України встановлено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках: перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Велика палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19 задля юридичної визначеності у застосуванні приписів процесуального закону, які зобов`язують визначати подібність правовідносин (подібність відносин) конкретизувала:

Висновок про те, що така подібність означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу правовідносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин) (викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі № 910/17999/16 (пункт 32), від 25 квітня 2018 року у справі № 925/3/17 (пункт 38), від 11 квітня 2018 року у справі № 910/12294/16 (пункт 16), від 16 травня 2018 року у справі № 910/24257/16 (пункт 40), у постановах Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 910/8956/15, від 6 вересня 2017 року у справі № 910/3040/16, від 13 вересня 2017 року у справі № 923/682/16 тощо);

Висновок про те, що під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, за змістом яких тотожними, аналогічними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин (викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № 373/1281/16-ц, від 16 травня 2018 року у справі № 760/21151/15-ц, від 29 травня 2018 року у справах № 305/1180/15-ц і № 369/238/15-ц (реєстровий номер 74842779), від 6 червня 2018 року у справах № 308/6914/16-ц, № 569/1651/16-ц та № 372/1387/13-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 697/2751/14-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 648/2419/13-ц, від 12 грудня 2018 року у справі №2-3007/11, від 16 січня 2019 року у справі № 757/31606/15-ц тощо).

Конкретизація полягає у тому, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

Як вище встановлено господарським судом, підставою позову у даній справі є, зокрема, укладання Додаткових угод №№ 1, 2, 3, 4, 5 з порушенням вимог ст. 5, ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

При цьому згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 09.04.2025 у справі №920/19/24 прийнято до розгляду справу № 920/19/24.

При цьому вказану ухвалу обґрунтовано необхідністю вирішення питання щодо відступу (шляхом уточнення) від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, щодо застосування пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону «Про публічні закупівлі».

За таких обставин, враховуючи вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання відступу (шляхом уточнення) від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, щодо застосування пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону «Про публічні закупівлі», із врахуванням підстав позову у даній справі щодо порушення вимог ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі» при укладанні Додаткових угоди №№ 1, 2, 3, 4, 5, господарський суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі №916/412/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24.

При цьому, посилання прокуратури на те, що в позовній заяві у даній справі прокуратура посилається на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду №922/2321/22 від 24.01.2024, лише в частині застосування до спірних правовідносин статей 216, 1212 ЦК України, господарський суд не приймає до уваги з огляду на визначення прокуратурою у позовній заяві виявлених порушень саме п.2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», висновок щодо застосування якого міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, необхідність вирішення питання щодо відступу (шляхом уточнення) від якого стала підставою для постановлення ухвали Великої Палати Верховного Суду від 09.04.2025 у справі №920/19/24 про прийняття до розгляду справи № 920/19/24.

Керуючись ст.177, п.7 ч.1 ст.228, п.11 ч.1 ст.229, ст.ст.234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія за вх.№10515/25 від 02.04.2025 задовольнити.

2.Провадження у справі №916/412/25 за позовом Керівника Ізмаїльської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Південного офісу Держаудитслужби та Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія та Комунального некомерційного підприємства Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області Ізмаїльська міська центральна лікарня про визнання недійсними додаткових угод до договору та стягнення 364 442,61 грн. зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24.

Ухвала набирає законної сили 05.05.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Повну ухвалу складено 12.05.2025.

Суддя Г.Є. Смелянець