ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Черкаси Справа № 925/1663/24

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Вовчанській К.Ю., за участі представників сторін: позивача (в режимі відеоконференції) адвоката Шевченка А.О., відповідачів-1,2 не з`явились, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Черкаси справу № 925/1663/24 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Приватного підприємства «Ман Зернотранс», ОСОБА_1 про витребування майна та стягнення 312091 грн. 05 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся, через систему «Електронний суд», в Господарський суд Черкаської області з позовом до Приватного підприємства «Ман Зернотранс» (далі відповідач-1), ОСОБА_1 (далі відповідач-2), в якому просив суд:

витребувати у Приватного підприємства «Ман Зернотранс» на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» транспортні засоби: тягач-сідельний SCANIA G 400 LA4x2MNA Euro 5, VIN-cod - НОМЕР_1 ; напівпричіп-самоскид Schmitz Cargobull Light SKI 24 SL 10.5, VIN-cod НОМЕР_2 ;

стягнути солідарно з Приватного підприємства «Ман Зернотранс» та ОСОБА_1 , на підставі договору фінансового лізингу № №CS12FLOWWF0FX від 17.10.2018 року та договору поруки № PORCS12FLOWWF0FX від 17.10.2018 року, 125479 грн. 12 коп. відшкодування частини вартості предмету лізингу за строк користування в період по 07.06.2021 року, 186611 грн. 93 коп. заборгованості зі сплати винагороди за користування предметом лізингу за фактичний строк користування в період по 07.06.2021 року, що разом становить 312091 грн. 05 коп.;

відшкодувати судові витрати.

Позов мотивовано порушенням Приватним підприємством «Ман Зернотранс» умов договору фінансового лізингу №CS12FLOWWF0FX від 17.10.2018 року з урахуванням укладених до нього змін, щодо повернення лізингових платежів, у зв`язку з чим заявлено позов до нього та відповідача-2, як поручителя за договором поруки № PORCS12FLOWWF0FX від 17.10.2018року на виконання договору фінансового лізингу №CS12FLOWWF0FX від 17.10.2018 року, а також витребування у відповідача-1 предмета лізингу - транспортних засобів: тягач-сідельний SCANIA G 400 LA4x2MNA Euro 5, VIN-cod - НОМЕР_1 ; напівпричіп-самоскид Schmitz Cargobull Light SKI 24 SL 10.5, VIN-cod НОМЕР_2 .

Ухвалами Господарського суду Черкаської області від 13.01.2025, 18.02.2025 року, після усунення недоліків встановлених ухвалою суду від 06.01.2025 року, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 925/1663/24 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, яке в подальшому відкладено на 12.03.2025 року, забезпечено участь в підготовчому засіданні для представника позивача адвоката Шевченка А.О. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням його власних технічних засобів, за його клопотанням; для забезпечення дотримання прав відповідачів-1,2 бути проінформованим про час і дату призначення підготовчого засідання, розміщено інформацію про повідомлення Приватного підприємства «Ман Зернотранс» та ОСОБА_1 на офіційній сторінці Господарського суду Черкаської області вебпорталу судової влади України.

Ухвалою суду від 12.03.2025 року підготовче провадження у справі № 925/1663/24 закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 08.04.2025 року.

В судове засідання 08.04.2025 року відповідачі-1,2 явку своїх представників не забезпечили, відзиви на позовну заяву не подали, ухвали суду від 13.01.2025, 18.02.2025, 12.03.2025 року адресовані відповідачам-1,2 у визначеному ч. 5 ст. 176 ГПК України порядку, відділенням Укрпошти повернено суду з відмітками пошти про причини повернення: «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 142-147, 159-161, 174-182).

Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача-1 є: 18016, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Припортова, буд. 42/1, засновником, керівником товариства є відповідач-2 - ОСОБА_1 місцем проживання якого є: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою; якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні; відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 3, в разі, якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Інформація щодо суду, який розглядає справу, учасників справи та предмета позову, дати надходження позовної заяви (скарги) або будь-якої іншої заяви або клопотання у справі, у тому числі особи, яка подала таку заяву, вжитих заходів забезпечення позову та (або) доказів, стадії розгляду справи, місця, дати і часу судового засідання, руху справи з одного суду до іншого є відкритою та підлягає невідкладному оприлюдненню на офіційному вебпорталі судової влади України в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч.3 ст.9 ГПК України).

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, суд продемонстрував достатню старанність, щоб дозволити відповідачам, які повинні були знати про правила, що застосовуються до надіслання судових повідомлень учасникам справи, визначитися з провадженням проти них та скористатись правами і обов`язками, передбаченими статтями 42, 46 ГПК України і вважає їх повідомленим належним чином.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників відповідача, третьої особи за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 08.04.2025 року представник позивача підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених у позові та просив задовольнити їх у заявленому розмірі повністю.

Згідно із ст.ст. 233 ч. 6, 240 ч. 1 ГПК України у судовому засіданні 08.04.2025 року судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє частково з таких підстав.

07.10.2018 року між позивачем Акціонерним товариством Комерційний банк Приватбанк в особі філії «Черкаське головне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк , як банком, та відповідачем-1 - Приватним підприємством «Ман Зернотранс», як лізингоодержувачем, укладено договір фінансового лізингу № №CS12FLOWWF0FX (далі Договір лізингу, а.с. 11-16), згідно з п.1.1. якого Банк здійснює придбання у власність у Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Сканія Україна", місцезнаходження: 08004, Киівська область, Макарівський район, с. Калинівка, вул. Київська, буд. 37, код в , (надалі Продавець), а потім передає Лізингоодержувачу, а Лізингоодержувач приймає від Банка в платне користування, а після сплати всієї суми лізингових платежів у власність, у визначені цим Договором строки, на умовах фінансового лізингу (надалі - Лізинг) Майно відповідно до Специфікації (надалі- Додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього Договору (надалі - Майно).

Сторони погодили усі істотні умови Договору лізингу, та, зокрема, домовилися про таке:

п. 1.2 - вартість Майна становить: 3517736 (три мільйона п`ятьсот сiмнадцять тисяч сiмсот тридцять шiсть ) грн. 08 коп., ПДВ 703547 ( сiмсот три тисячі п`ятьсот сорок сiм ) грн. 22 коп., усього до сплати 4221283 (чотири мільйона двiстi двадцять одна тисяча двiстi вiсiмдесят три ) грн 30 коп;

п. 1.4 - авансовий платіж Лізингоодержувача в рахунок сплати Майна становить 1266384 (один мільйон двiстi шiстдесят шiсть тисяч триста вiсiмдесят чотири ) грн 99 коп. та підлягає сплаті протягом 3 робочих днів з моменту підписання даного договору фінансового лізингу на рахунок відкритий згідно п. 1.5. цього договору;

п. 1.5 - для здійснення Лізингоодержувачем платежів за цим Договором Банк відкриває рахунок № 4792;

п. 1.6.1 передача майна буде здійснюватись за адресою: Киівська область, Макарівський район, с. Калинівка, вул. Київська, буд. 37;

п. 2.1. загальна вартість майна становить 4221283 грн. 30 коп. та складається з: суми авансового платежу 1266384 грн 99 коп.; загальної вартості лізингових платежів у частинах, що йде на викуп вартості переданого лізингоодержувачу майна 2954898 грн. 31 коп., згідно з графіком внесення лізингових платежів зазначених у додатку №2;

п. 2.2. розмір, структура, строки сплати лізингових платежів встановлюються Додатком №2 до Договору;

п. п. 2.3.1. 2.3.1.2. лізингоодержувач сплачує банку на рахунок відкритий згідно п.1.5. договору: винагороду за користування Майном у розмірі 19 % річних від суми залишку несплаченої вартості Майна, виходячи з фактичної кількості днів користування Майном, та 360 днів у році, в дату сплати винагороди,я кою є 25 число кожного поточного місяця; у випадку порушення Лізингоодержувачем зобов`язань по сплаті лізингових платежів, передбачених цим Договором, Винагорода за користування Майном складає розмір 38 % річних від суми залишку несплаченої вчасно частини вартості Майна, згідно з Додатком № 2;

п. 3.1. передача банком і прийом лізингоодержувачем майна в лізинг здійснюється згідно акту прийому-прередачі майна (додаток №4), що є невід`ємною частиною цього договору, не пізніше 5 календарних днів після внесення авансового платежу зазначеного в п. 1.4. Договору на рахунок відкритий згідно п. 1.5. договору;

п. 6.1.4. - банк має право вимагати повернення майна у випадках, передбачених п. 10.1 цього договору;

п. 6.1.6. - лізингодавець має право відмовитися від цього Договору у випадках, передбачених п.п. 10.1.2.1-10.1.2.4 цього Договору;

п. 7.2.6 - лізингоодержувач зобов`язався повернути майно банку у випадках, передбачених п.10.1 цього договору у стані, в якому воно було отримано з урахуванням нормального зносу, сплативши при цьому банку заборгованість по лізингових платежах на поточну дату, інших платежах за цим договором, а також відшкодувавши заподіяні цим збитки, в строк не пізніше дати розірвання цього договору;

п. 10.1.2. - договір підлягає розірванню за ініціативою Банка в односторонньому порядку шляхом письмового повідомлення про це Лізингоодержувача за 3 дні, в наступних випадках:

п. 10.1.2.1. - в триденний строк у випадку невиконання Лізингоодержувачем будь-якого зобов`язання, передбаченого даним Договором;

п. 10.1.2.2. - у випадку одержання ухвали про порушення справи про банкрутство, постанови про накладення арешту на майно, вироку суду про конфіскацію майна;

п. 10.1.2.3. у випадку повної або часткової несплати лізингового платежу або страхової премії Лізингоодержувачем, якщо прострочення сплати становить більше ніж 30 днів;

п. 11.1. - строк дії Лізингу з дати підписання цього Договору до 16.10.2023 року. Зазначений строк може бути змінений згідно п.п. 10.1.-10.4. цього договору.

Договір лізингу із використанням кваліфікованого електронного підпису в порядку, передбаченому Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронні довірчі послуги».

До Договору лізингу сторонами укладено, зокрема, наступні додатки:

№ 1 Специфікація мана (а.с. 16 на звороті) - тягач-сідельний SCANIA G 400 LA4x2MNA Euro 5, VIN-cod - YS2G4X0 вартістю 2743834 грн. 15коп.; Напівпричіп-самоскид Schmitz Cargobull Light SKI 24 SL 10.5, VIN-cod НОМЕР_2 вартістю 1477449 грн. 15 коп.;

№2 Графік лізингових платежів (а.с. 17) із зазначенням дат, сум кредиту, сум % до погашення із щомісячними виплатами у період з 25.10.2018 -16.10.2023 року;

№3 тарифи на оформлення документів (а.с. 18).

№4 Акт прийому передачі від 19.10.2018 року (а.с. 27) про передачу банком та прийняття у лізинг відповідачем-1 майна - тягач-сідельний SCANIA G 400 LA4x2MNA Euro 5, VIN-cod - YS2G4X0 вартістю 2743834 грн. 15коп.; Напівпричіп-самоскид Schmitz Cargobull Light SKI 24 SL 10.5, VIN-cod НОМЕР_2 вартістю 1477449 грн. 15 коп.;

№5 Акт прийому майна на відповідальне зберігання від 18.10.2018 року(а.с. 26) про передачу банком та прийняття у відповідальне зверігання відповідачем-1 майна - тягач-сідельний SCANIA G 400 LA4x2MNA Euro 5, VIN-cod - YS2G4X0 вартістю 2743834 грн. 15коп.; Напівпричіп-самоскид Schmitz Cargobull Light SKI 24 SL 10.5, VIN-cod НОМЕР_2 вартістю 1477449 грн. 15 коп.

22.07.2020 року сторонами укладено додаткову угоду №1 (а.с. 19-20) до Договору лізингу, в якій п.п. 1.1., 1.2. банк скасував пеню, штрафи нараховані на основну суму заборгованості, збільшені проценти за користування предметом лізингу; встановлено пільговий період зі сплати заборгованості з 01.03.2020 по 31.07.2020; продовжено строк лізингу до 16.04.2024 року; внесено відповідні зміни в графік погашення договору лізингу, що є додатком № 1.

09.09.2020 року сторонами укладено додаткову угоду №2 (а.с. 21-22) до Договору лізингу, в якій внесено зміни в графік погашення договору лізингу, що є додатком № 1.

Додаткові угоди №№1,2 підписано сторонами електронними підписам, що підтверджено доданими протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису (а.с.23-25).

Також 17.10.2018 року між позивачем Акціонерним товариством Комерційний банк Приватбанк в особі філії «Черкаське головне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк , як кредитором, та відповідачем ОСОБА_1 , як поручителем, укладено договір поруки № PORCS12FLOWWF0FX (далі Договір поруки, а.с. 30-31), згідно з пунктом 1.1 предметом якого є надання поруки поручителем перед банком за виконання Приватним підприємством «Ман Зернотранс», як лізингоотримувачем, зобов`язань за договором фінансового лізингу № №CS12FLOWWF0FX від 17.10.2018 року по сплаті:

вартості майна за договором фінансового лізингу, що становить 4221283 грн. 30 коп. на взяття у лізинг майна, згідно додатку №1, що є невід`ємною частиною договору фінансового лізингу, в тому числі авансового платежу лізингоодержувача, що становить 1266384 грн 99 коп; у строки зазначені договором фінансового лізингу;

зі сплатою винагороди за користування майном у розмірі 19% річних від суми залишку несплаченої вартості Майна, виходячи з фактичної кількості днів користування Майном, та 360 днів у році, в дату сплати винагороди,я кою є 25 число кожного поточного місяця; а також сплачувати винагороди, штрафи, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені у договорі фінансового лізингу.

Сторони Договору поруки погодили усі істотні умови цього договору, зокрема, домовилися про наступне:

п. 2.1. поручитель відповідає перед банком за виконання зобов`язань за договором фінансового лізингу в тому ж розмірі, що і лізингоодержувач, включаючи сплату лізингових платежів у частині , що йде на викуп вартості переданого в лізинг майна, винагороди за отримане у лізинг майно, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед банком всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності;

п. 1.5. - у випадку невиконання лізингоодержувачем зобов`язань за договором фінансового лізингу, лізингоодержувач та поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники;

п. 2.1.1. - у випадку порушення поручителем зобов`язання, передбаченого п. 2.4.1. цього договору, поручитель доручає банкові списувати грошові кошти зі всіх відкритих на ім`я поручителя рахунків у АТ КБ «Приватбанк», які зараховуються в рахунок погашення заборгованості за договором фінансового лізингу, послідовності (черговості) виконання грошових зобов`язань. Списання грошових коштів згідно з умовами цього пункту оформлюється меморіальним ордером, у реквізиті «Призначення платежу» якого зазначається інформація про платіж, номер, дату та посилання на цей пункт договору;

п.п. 2.1.2., 2.4.1. - у випадку невиконання лізингоодержувачем якого-небудь зобов`язання, передбаченого п.1.1. цього договору, банк має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного (их) зобов`язання(нь). Ненаправлення банком вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права банка звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов`язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед банком як солідарний боржник у випадку невиконання лізингоодержувачем зобов`язань за договором фінансового лізингу, незалежно від факту направлення чи ненаправлення банком поручителю передбаченої даним пунктом вимоги. Поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання лізингоодержувача, зазначені в направленій банком вимозі згідно п.п. 2.1.2. п. 2.1. цього договору;

п. 4.1 - порука за цим договором припиняється через 15 років після укладення цього договору. У випадку виконання лізингоодержувачем та/або поручителем всіх зобов`язань за договором фінансового лізингу цей договір припиняє свою дію.

Договір поруки підписано із використанням кваліфікованого електронного підпису в порядку, передбаченому Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронні довірчі послуги».

22.07.2020 року до Договору поруки сторонами складено додаткову угоду №1 (а.с. 33), в якій узгодили, що порука забезпечує належне виконання відповідачем-1 зобов`язань за договором, а саме з:

повернення коштів за договором лізингу у розмірі 2954898 грн. 31 коп. та нараховані відсотки до 16.04.2024 року на умовах зазначених в договорі;

сплати на користь кредитора штрафних санкцій у випадку неналежного виконання зобов`язань за договором;

відшкодування кредитору в повному обсязі інших витрат, пов`язаних з обслуговуванням та виконанням договору, в тому числі і страхових платежів.

Додаткова угода №1 підписана сторонами електронними підписам, що підтверджено доданими протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису (а.с.34-36).

За даними виписок позивача щодо відповідача-1, розрахунку заборгованості (а.с. 40-41,42-113) договору фінансового лізингу №CS12FLOWWF0FX від 17.10.2018 року, укладених до нього додаткових угод вбачається,що позивач передав відповідачу-1 в платне користування на умовах лізингу майно - транспортні засоби: тягач-сідельний SCANIA G 400 LA4x2MNA Euro 5, VIN-cod - НОМЕР_1 ; напівпричіп-самоскид Schmitz Cargobull Light SKI 24 SL 10.5, VIN-cod НОМЕР_2 загальною вартістю 4221283 грн. 30 коп., з яких 1266384 грн. 99 коп. відповідач-1 сплатив позивачу на умовах авансового платежу, решту вартості майна у розмірі 2954898 грн. 31 коп. відповідач-1 зобов`язався сплатити згідно погодженого графіку лізингових платежів до 16.04.2024 року, проте допустив порушення покладених на нього зобов`язань щодо своєчасної сплати лізингових платежів.

27.05.2021 року позивач у зв`язку з простроченням сплати відповідачем-1 лізингових платежів більше ніж на 30 днів звернувся до останнього з листом № Е.65.0.00/3-210527/1263 (а.с.37, докази направлення а.с. 38), в якому з урахуванням п.п. 10.1.,10.2. Договору лізингу повідомив про його розірвання з 07.06.2021 року, необхідність повернення банку лізингового майна за актом прийому-передачі. Лист позивача відповідачем-1 отримано, однак, залишено без відповіді та виконання.

За розрахунком позивача(а.с. 40-41), відповідач-1 відшкодував позивачу 763429 грн. 54 коп. в рахунок погашення вартості майна та 1066608 грн. 74 коп. винагороди за користування майном, відповідно заборгованість за договором фінансового лізингу №CS12FLOWWF0FX від 17.10.2018 року, укладеним між позивачем та відповідачем-1, станом на 17.12.2024 року складає: загальний залишок вартості предмету лізингу 2191468 грн.77 коп., яке після розірвання договору лізингу відповідачем-1 не повернено, у зв`язку з цим заявлено вимогу про витребування у відповідача-1 Приватного підприємства «Ман Зернотранс» транспортних засобів: тягач-сідельний SCANIA G 400 LA4x2MNA Euro 5, VIN-cod - НОМЕР_1 ; напівпричіп-самоскид Schmitz Cargobull Light SKI 24 SL 10.5, VIN-cod НОМЕР_2 , а також несплачене відшкодування частини вартості предмету лізингу, за фактичний строк користування до 07.06.2021 року - 125479 грн. 12 коп., заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу 186611 грн. 93 коп., що разом становить 312091 грн. 05 коп. вимога позивача до відповідачів про їх стягнення також є предметом спору у справі, що розглядається.

Спірні правовідносини сторін, а відповідно, їх цивільні права та обов`язки, виникли із договору фінансового лізингу №CS12FLOWWF0FX від 17.10.2018 року, укладених до нього додаткових угод за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань лізингу, загальні положення про лізинг, як окремий вид зобов`язань, визначені параграфом 6 глави 58 ЦК України, ст.ст. 346, 347 ГК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 розділу IV ГК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 5, 8 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, застосування штрафних санкцій, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 205 ЦК України визначені вимоги до форми правочину, способів волевиявлення. Згідно з частинами 1, 2 цієї статті ЦК, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Розділ I книги 5 ЦК України врегульовує загальні положення про зобов`язання, зокрема:

зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509);

сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (ч.ч. 1, 3 ст. 510);

одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525);

зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526);

кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги (ч. 2 ст. 527);

якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530);

зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч.ч. 1, 2 ст. 598);

зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599);

порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610);

у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (п. 3 ч. 1 ст. 611);

боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612).

Розділ IІ книги 5 ЦК України врегульовує загальні положення про договір, зокрема:

договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626);

відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627);

зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628);

договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629);

ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається (ч.ч. 1-3 ст. 632);

договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638);

договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639);

договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч.ч. 1, 2 ст. 640);

у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили ( ч.ч. 2, 3 ст. 653).

Підрозділом І розділу ІІІ книги 5 ЦК України визначено окремі види договірних зобов`язань.

Главою 58 врегульовано загальні положення про лізинг, зокрема:

за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом (ст. 806).

Відповідно до ст. 292 ГК України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне володіння та користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. Залежно від особливостей здійснення лізингових операцій лізинг може бути двох видів - фінансовий чи оперативний. Правове регулювання лізингу здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.

13.06.2021 року набрав чинності Закон України "Про фінансовий лізинг" від 04.02.2021 року. Як передбачено п.2 розділу ІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" зазначеного Закону, цей Закон застосовується до відносин, що виникли після дня набрання чинності цим Законом. Відносини, що виникли на підставі договорів фінансового лізингу, укладених до набрання чинності цим Законом, регулюються відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Враховуючи, що договір лізингу укладено між сторонами 17.10.2018 року, суд застосовує до відносин сторін Закон України "Про фінансовий лізинг" від 16.12.1997 року №723/97-ВР в редакції, яка діяла до набрання чинності новим законом.

Так, відповідно до ст.1 Закону №723/97-ВР, фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Статтею 16 Закону №723/97-ВР передбачено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

Із матеріалів справи вбачається, що 17.10.2018 року відповідач-1 Приватне підприємство "Ман Зернотранс", як лізингоодержувач, уклав з позивачем договір фінансового лізингу №CS12FLOWWF0FX щодо придбання банком у Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Сканія Україна", та подальшої передачі відповідачу-1 в платне користування на умовах фінансового лізингу майна транспортних засобів: тягач-сідельний SCANIA G 400 LA4x2MNA Euro 5, VIN-cod - YS2G4X0 вартістю 2743834 грн. 15коп.; Напівпричіп-самоскид Schmitz Cargobull Light SKI 24 SL 10.5, VIN-cod НОМЕР_2 вартістю 1477449 грн. 15 коп., яким взяв на себе зобов`язання виконувати умови цього договору, актом приймання-передачі майна від 19.10.2018 року прийняв у лізинг вищевказане майно.

Пунктами 2.1., 2.2., 2.3.1., 2.3.1.2. Договору лізингу сторони визначили загальну вартість майна - 4221283 грн. 30 коп. та складається з: суми авансового платежу 1266384 грн 99 коп.; загальної вартості лізингових платежів у частинах, що йде на викуп вартості переданого лізингоодержувачу майна 2954898 грн. 31 коп., згідно з графіком внесення лізингових платежів зазначених у додатку №2; розмір, структура, строки сплати лізингових платежів встановлюються Додатком №2 до Договору; лізингоодержувач сплачує банку на рахунок відкритий згідно п.1.5. договору: винагороду за користування Майном у розмірі 19 % річних від суми залишку несплаченої вартості Майна, виходячи з фактичної кількості днів користування Майном, та 360 днів у році, в дату сплати винагороди,якою є 25 число кожного поточного місяця; у випадку порушення Лізингоодержувачем зобов`язань по сплаті лізингових платежів, передбачених цим Договором. Винагорода за користування Майном складає розмір 38 % річних від суми залишку несплаченої вчасно частини вартості Майна, згідно з Додатком № 2.

Також пунктами 10.1.2. -10.1.2.3. Договору лізингу сторони погодили, що договір підлягає розірванню за ініціативою Банка в односторонньому порядку шляхом письмового повідомлення про це Лізингоодержувача за 3 дні, в наступних випадках: - в триденний строк у випадку невиконання Лізингоодержувачем будь-якого зобов`язання, передбаченого даним Договором; у випадку одержання ухвали про порушення справи про банкрутство, постанови про накладення арешту на майно, вироку суду про конфіскацію майна; у випадку повної або часткової несплати лізингового платежу або страхової премії Лізингоодержувачем, якщо прострочення сплати становить більше ніж 30 днів.

Крім того, зобов`язання відповідача-1 - Приватного підприємства "Ман Зернотранс" за договором фінансового лізингу №CS12FLOWWF0FX від 17.10.2018 року забезпечені порукою ОСОБА_1 за договором поруки №PORCS12FLOWWF0FX від 17.10.2018 року, п.п. 2.1.2., 2.4.1. якого визначено, що у випадку невиконання лізингоодержувачем якого-небудь зобов`язання, передбаченого п.1.1. цього договору, банк має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного (их) зобов`язання(нь). Ненаправлення банком вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права банка звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов`язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед банком як солідарний боржник у випадку невиконання лізингоодержувачем зобов`язань за договором фінансового лізингу, незалежно від факту направлення чи ненаправлення банком поручителю передбаченої даним пунктом вимоги. Поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання лізингоодержувача, зазначені в направленій банком вимозі згідно п.п. 2.1.2. п. 2.1. цього договору.

Відповідно до частини 1 статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Уклавши договір поруки, відповідач поручився перед кредитором (позивачем) за виконання позичальником зобов`язань за генеральним кредитним договором.

Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно із частиною 1 статті 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Всупереч умовам п.п.2.1., 2.2., 2.3.1., 2.3.1.2. Договору лізингу та погодженого графіку платежів, відповідач-1 не виконав взяті на себе зобов`язання, не сплатив у погоджені строки лізингові платежі внаслідок чого Банком Лізингоодержувачу надіслано 27.05.2021 року лист-повідомлення про розірвання Договору фінансовою лізингу з 07.06.2021 року та вимогу про повернення лізингового майна.

Відповідач-1 у період дії Договору лізингу відшкодував позивачу 763429 грн. 54 коп. в рахунок погашення вартості майна та 1066608 грн. 74 коп. винагороди за користування майном. Залишок вартості предмету лізингу у розмірі 2191468 грн.77 коп. не сплатив, що стало причиною розірвання договору.

Враховуючи наведене, суд погоджується з доводами позивача про те, що договір фінансового лізингу фінансового лізингу №CS12FLOWWF0FX від 17.10.2018 року є розірваним з 07.06.2021 року.

Заборгованість відповідача-1 з відшкодування частини вартості предмету лізингу, за фактичний строк користування до 07.06.2021 року склала 125479 грн. 12 коп., заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу 186611 грн. 93 коп., яка останнім не сплачена, наявність вказаної заборгованості і розмір підтверджені позивачем належними та допустимими доказами, відповідачами не спростована, тому вимога позивача про їх солідарне стягнення судом визнається доведеною, обґрунтованою і підлягає до задоволення повністю.

Згідно частини першої статті 10 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингодавець має право, зокрема, вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках.

Відповідно до положень частин другої, четвертої статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються; сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Верховний Суд у постанові від 15.01.2021 у справі № 904/2357/20 зазначив, що договір фінансового лізингу є змішаним договором, який поєднує в собі елементи договорів оренди та купівлі-продажу, а передбачені договором лізингові платежі включають як плату за надання майна у користування, так і частину покупної плати за надання майна у власність лізингоодержувачу по закінченню дії договору. На правовідносини, що склалися між сторонами щодо одержання лізингодавцем лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність відповідачу, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.

Лізингові платежі, сплачені позивачем як частина відшкодування вартості предметів лізингу, за своєю суттю є оплата предмета купівлі-продажу (попередня оплата), який в подальшому лізингодавець зобов`язувався передати лізингоодержувачу у власність. У зв`язку з розірванням договорів та вилученням предметів лізингу на користь лізингодавця, такий обов`язок у відповідача відсутній.

Отже, наслідком розірвання договору є відсутність у лізингодавця обов`язку надати предмет лізингу у майбутньому у власність лізингоодержувача і, відповідно, відсутність права вимагати його оплати.

У застосуванні наслідків розірвання договору фінансового лізингу не має значення у який спосіб (односторонньо чи за згодою) розірвано договір.

Судом враховано правову позицію Верховного Суду викладену у постанові № 904/2990/23 (910/7677/23) від 08.04.2025 року.

Враховуючи встановлення судом факту порушення відповідачем договірних зобов`язань за Договором лізингу, умови якого сторонами погоджені під час його підписання, враховуючи відсутність доказів сплати відповідачем-1 простроченої заборгованості за лізинговими платежами, а також доказів повернення Об`єкта лізингу у визначений строк та неповідомлення позивача про стан та адресу базування Об`єкту лізингу, суд дійшов висновку, про доведеність невиконання відповідачем-1 зобов`язань зі сплати лізингових платежів, неповернення майна переданого йому у лізинг за договором лізингу тому вимога позивача про витребування у Приватного підприємства «Ман Зернотранс» транспортних засобіви: тягач-сідельний SCANIA G 400 LA4x2MNA Euro 5, VIN-cod - НОМЕР_1 ; напівпричіп-самоскид Schmitz Cargobull Light SKI 24 SL 10.5, VIN-cod НОМЕР_2 також підлягає до задоволення.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відтак, з огляду на встановлені обставини справи та викладені норми законодавства суд вважає позов обґрунтованим і доказаним, таким що підлягає задоволенню повністю.

На підставі ст. 129 ГПК України, судові витрати позивача у виді сплаченого судового збору у сумі 6167 грн. 50 коп. підлягають стягненню з відповідачів на його користь в дольовому порядку по 3083 грн. 75 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Витребувати у Приватного підприємства «Ман Зернотранс», ідентифікаційний код юридичної особи 34404272, місцезнаходження: 18016, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Припортова, буд. 42/1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк, ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д - транспортні засоби: тягач-сідельний SCANIA G 400 LA4x2MNA Euro 5, VIN-cod - НОМЕР_1 ; напівпричіп-самоскид Schmitz Cargobull Light SKI 24 SL 10.5, VIN-cod НОМЕР_2 .

Стягнути солідарно з Приватного підприємства «Ман Зернотранс», ідентифікаційний код юридичної особи 34404272, місцезнаходження: 18016, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Припортова, буд. 42/1, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк, ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д - 125479 грн. 12 коп. відшкодування частини вартості предмету лізингу за строк користування в період по 07.06.2021 року, 186611 грн. 93 коп. заборгованості зі сплати винагороди за користування предметом лізингу за фактичний строк користування в період по 07.06.2021 року.

Стягнути з Приватного підприємства «Ман Зернотранс», ідентифікаційний код юридичної особи 34404272, місцезнаходження: 18016, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Припортова, буд. 42/1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк, ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д - 3083 грн. 75 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк, ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д - 3083 грн. 75 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 09.05.2025 року.

Суддя В.М. Грачов