ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/371/25

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригуза П.Д., розглянувши у загальному позовному провадженні справу

за позовом: Берегівської окружної прокуратури, 90200, Закарпатська область, м. Берегове, вул. І. Сечені, 15,

в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, код ЄДРПОУ - 39766716, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4,

до відповідача Винагодівської міської ради Закарпатської області, код ЄДРПОУ - 04053677, 90300, Закарпатська область, Берегівський район, м. Виноградів, пл. Миру, 5,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Державне підприємство "Радгосп - завод "Виноградівський", код ЄДРПОУ - 00413765, 90300, Закарпатська область, м. Виноградів, вул. Персикова, 35,

про витребування майна

Секретар судового засідання - Меліка І.В.

від прокуратури - Романюк Д.В. прокурор

від позивача - Боднар М.Ю. в порядку самопредставництва,

в с т а н о в и в:

Берегівська окружна прокуратура (Прокурор) звернулась до Господарського суду Закарпатської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, код ЄДРПОУ - 39766716, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Державне підприємство "Радгосп - завод "Виноградівський", код ЄДРПОУ - 00413765, з позовними вимогами витребування з чужого незаконного володіння Виноградівської міської ради Закарпатської області на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області земельної ділянки за кадастровим номером :07:010:0311 площею 15.1659 га.

Описова частина рішення.

Ухвалою суду від 03.04.2025 в межах даної справи прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 01 травня 2025 року. Встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи. Залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державне підприємство "Радгосп - завод "Виноградівський", код ЄДРПОУ - 00413765, 90300, Закарпатська область, м. Виноградів, вул. Персикова, 35.

До початку підготовчого судового засідання на адресу суду надійшли: 1) заява про визнання позову від відповідача у справі (вх. №02.3.1-02/3470/25 від 11.04.2025), в якій позов та вважає його таким, що підлягає задоволенню. Відповідач просить розглядати справу за відсутності представника Виноградівської міської ради Закарпатської області; 2) письмові пояснення на позовну заяву Берегівської окружної прокуратури від позивача у справі (вх. №02.3.1-02/3610/25 від 16.04.2025), в яких позивач зазначає, що підтримує прокурора повністю та просить позовні вимоги Берегівської окружної прокуратури Закарпатської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області до Виноградівської міської ради Закарпатської області за участю третьої особи Державного підприємства "Радгосп - завод "Виноградівський", код ЄДРПОУ - 00413765, 90300, Закарпатська область, м. Виноградів, вул. Персикова, 35, з позовом про витребування з чужого незаконного володіння на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області земельної ділянки за кадастровим номером :07:010:0311 площею 15.1659 га - задовольнити повністю.

В підготовче судове засідання 01.05.2025 з`явились Прокурор та представник позивача. В підготовчому судовому засіданні 01.05.2025 суд заслухав усні пояснення сторін та перейшов до стадії ухвалення рішення.

Приписами ст. 191 ГПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Суд зазначає, що приписами ст. 177 ГПК України передбачено, що завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 181 ГПК України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Згідно приписів ст. 182 ГПК України, підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи та у підготовчому засіданні суд з`ясовує питання підготовки справи до розгляду по суті.

Якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання (ч. 6 ст. 183 ГПК України).

Відповідно до приписів ст. 185 ГПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

Судом також встановлено, що ухвала про відкриття провадження у справі від 03.04.2025 була направлена залученій третій особі до її електронного кабінету та доставлена йому 05.04.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

В пунктах 41-42 постанови Верховного Суду від 30.08.2022 у справі №459/3660/21 викладена правова позиція, що довідка про доставку документа в електронному вигляді до Електронного кабінету є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення.

Отже, судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення третьої особи про відкриття провадження у справі та необхідність подачі письмових пояснень до суду.

Таким чином, враховуючи положення ст. 182, 183 і 185 ГПК України та визнання позову відповідачем у справі, погодження прокурора та позивача у справі, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення з підготовчого провадження.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Рішення та постанови ухвалюються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу.

Правова позиція прокурора у справі.

Прокурор зазначає, що рішенням Виноградівської міської ради №601 від 27.06.2018 надано дозвіл Виконавчому комітету Виноградівської міської ради на розробку технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що знаходяться у м. Виноградів по вул. Персиковій, по вул. Коцюбинського та в урочищі "Питомник".

На виконання вказаного рішення органу місцевого самоврядування, відповідним інженером виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель у м. Виноградів по вул. Персикова за кадастровим номером :07:010:0311 площею 15.1659 га, яку затверджено рішенням Виноградівської міської ради №132 від 25.03.2021 року.

Надалі, 28.09.2021 на підставі рішення Виноградівської міської ради №132 від 25.03.2021, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено державну реєстрацію вищевказаної земельної ділянки за кадастровим номером :07010:0311 площею 15.1659 га за Виноградівською міською радою Закарпатської області.

Однак, як встановлено прокурором, вказана земельна ділянка належить до земель державної власності та перебуває у постійному користуванні ДП "Радгосп-завод "Виноградівський". Так, відповідно до державного акта на право постійного користування серії 1-ЗК №001377 від 23.01.1995 Виноградівською міською радою народних депутатів передано у постійне користування ДП Радгосп-заводу "Виноградівський" земельну ділянку площею 226 га для ведення сільського господарства.

Відповідно до плану накладання земельної ділянки згідно з державним актом серії І - ЗК №001377, земельна ділянка за кадастровим номером :07:010:0311 площею 15.1659 га повністю накладається на землі, які перебувають у постійному користуванні Радгосп заводу на підставі вказаного правопосвідчувального документу.

Наведений вище факт також підтверджується листом територіального органу Держгеокадастру №10-7-0.161-1137/2-25 від 10.03.2025, згідно з яким, спірна земельна ділянка перебуває у постійному користуванні ДП "Радгосп-завод "Виноградівський", а інформація про вилучення цієї ділянки, припинення права постійного користування відсутня, відтак остання передана в комунальну власність з порушенням вимог ст. 117 Земельного кодексу України.

Прокурор вказує, що враховуючи те, що земельна ділянка за кадастровим номером :07:010:0311, площею 15.1659 га, яка розташована по вул. Персикова у м. Виноградів вибула з володіння держави незаконно, без відповідної правової підстави, належним та ефективним способом захисту є витребування спірної земельної ділянки від Виноградівської міської ради.

Правова позиція позивача у справі.

На адресу суду надійшли письмові пояснення на позовну заяву Прокурора від позивача у справі (вх. №02.3.1-02/3610/25 від 16.04.2025), в яких позивач зазначає про підтримку позову прокурора та просить позовні вимоги Прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області до Виноградівської міської ради Закарпатської області про витребування з чужого незаконного володіння на користь держави земельної ділянки за кадастровим номером :07:010:0311 площею 15.1659 га - задовольнити повністю.

Правова позиція відповідача у справі.

На адресу суду надійшла заява про визнання позову від відповідача у справі (вх. №02.3.1-02/3470/25 від 11.04.2025 року), в якій відповідач зазначає, що визнає позов та вважає його таким, що підлягає задоволенню. Вищезазначену справу відповідач просить розглядати за відсутності в засіданні представника Виноградівської міської ради Закарпатської області.

Правова позиція Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 03.04.2025 була направлена залученій третій особі до її електронного кабінету та доставлена йому 05.04.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

В пунктах 41-42 постанови Верховного Суду від 30.08.2022 у справі №459/3660/21 викладена правова позиція, що довідка про доставку документа в електронному вигляді до Електронного кабінету є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення.

Отже, судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення третьої особи про відкриття провадження у справі та необхідність подачі письмових пояснень до суду.

Відповідно до правової доктрини та ст. 2 та ст. 14 ГПК України суд керується засадами диспозитивності при здійсненні господарського судочинства.

Учасникам справи процесуальний закон покладає тягар доказування на сторони, надаючи їм право виявляти процесуальну активність та ініціативу у розвитку процесу для досягнення мети правосуддя.

Кожна сторона справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Суд виходить з презумпції правомірності підстав виникнення правовідносини та правильності наведених прокурором обставин, оскільки третя особа, не зважаючи на вимоги господарського суду, без поважних причин письмових пояснень не подала та не заперечила обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Мотивувальна частина рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи та давши їм правову оцінку, судом встановлено таке.

Судом встановлено, що дійсно 27.06.2018 №601 Рішенням Виноградівської міської ради Закарпатської області №601 від 27.06.2018 "Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель" надано виконавчому комітету Виноградівської міської ради дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих в межах міста Виноградів орієнтовною площею 14.0 га по вул. Персиковій, орієнтовною площею 3.0 га по вул. Коцюбинського, орієнтовною площею 15.0 га в урочищі "Питомник".

Рішенням Виноградівської міської ради Закарпатської області №132 від 25.03.2021 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земельної ділянки комунальної власності" затверджено зокрема технічну документацію із землеустрою щодо проведення інвентаризації земельної ділянки площею 15.1659 га з кадастровим номером :07:010:0311 і віднесено її до: категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, землі запасу.

Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу - НВ - 020 від 14.12.2020, підтверджується, що земельна ділянка площею 15.1659 га з кадастровим номером :07:010:0311, яка знаходиться за адресою: Закарпатська область, Виноградівський район, м. Виноградів, вул. Персикова, є сформованою та відповідно являється об`єктом цивільних прав.

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки - 417243052 від 11.03.2025 року, підтверджується, що земельна ділянка з кадастровим номером :07:010:0311, площею 15.1659 га, перебуває у комунальній власності Територіальної громади Виноградівської міської ради Закарпатської області.

Державна реєстрація комунального права власності відбулася - 28.09.2021 на підставі Рішення 4 сесії 8 скликання "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земельної ділянки комунальної власності", серія та номер - 132, виданий 25.03.2021 Виноградівською міською радою Закарпатської області.

Разом з тим, як встановлено судом, Державним актом на право постійного користування землею І - ЗК №001377 підтверджується, що радгоспу "Виноградівський" Виноградівською міською радою народних депутатів Виноградівського району Закарпатської області України було надано у постійне користування 226.8 гектарів землі в межах згідно з планом користування. Землю надано у постійне користування для ведення сільського господарства.

Планом накладання земельної ділянки згідно державного акту, який виготовлений інженером землевпорядником Зигаром Максимом Сергійовичем підтверджується накладення меж земельної ділянки згідно державного акту І-ЗК №001377 площею 15.3526 га на земельну ділянку з кадастровим номером :07:010:0311 площею 15.1659 га.

Щодо представництва інтересів позивача прокурором.

Суд зазначає, що згідно положень ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Частиною 3 ст. 53 ГПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно ч. 4 ст. 53 ГПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Водночас пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції України передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках та у порядку, що визначені законом.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 зі справи № 806/1000/17).

У справі, що розглядається, прокурор обґрунтував наявність "інтересів держави" необхідність захисту порушених законних економічних (матеріальних) ГУ Держгеокадасту в Закарпатській області та, як наслідок, інтересів держави у цілому.

Поряд з цим, суд враховує, що перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Аналогічна правова позиція про застосування вказаних норм права викладена в постановах Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 20.09.2018 по справі №924/1237/17, від 06.02.2019 у справі №927/246/18, від 22.10.2019 у справі №914/648/17, постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі №924/1256/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц.

Оцінюючи підстави для звернення прокурора з даним позовом, судом проаналізовано поведінку ГУ Держгеокадасту у Закарпатській області та враховано, що бездіяльність позивача призводить до втрати земельної ділянки державної форми власності.

Судом встановлено, що Берегівською окружною прокуратурою направлявся лист ГУ Держгеокадасту у Закарпатській області №07.50-101-2071-25/1002/ВИХ-25 від 05.03.2025 року, в якому прокуратура просила у строк до 13.03.2025 повідомити її про вжиті Управлінням заходи щодо повернення спірної земельної ділянки у державну власність.

У відповідь ГУ Держгеокадасту у Закарпатській області направило керівнику Берегівської окружної прокуратури лист №10-7-0.161-1137/2-25 від 10.03.2025 року, в якому зазначило, що Головним управлінням надіслано до Виноградівської міської ради, ДП радгосп-завод "Виноградівський", Фонду державного майна України лист від 30.01.2025 про вжиття заходів стосовно повернення земельної ділянки площею 15.1659 га з кадастровим номером :07:010:0311 з комунальної власності. Виконання залишається на контролі Головного управління в межах повноважень.

Також, Берегівською окружною прокуратурою направлявся позивачу лист №07.50-101-2071-25/1506ВИХ-25 від 25.03.2025, в якому повідомляла позивача, що Берегівською окружною прокуратурою до Господарського суду Закарпатської області буде подано позовну заяву в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області до Виноградівської міської ради про витребування з незаконного володіння Виноградівської міської ради Закарпатської області на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області земельної ділянки площею 15.1659 га за кадастровим номером :07:010:0311.

Враховуючи все вищевикладене, судом встановлено, що прокурор дотримався порядку, передбаченого статтею 23 ЗУ "Про прокуратуру" і оскільки компетентний орган, а саме ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області, протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернулось до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності і достатньою підставою для звернення прокурора до суду з даним позовом.

На виконання вимог Закону України «Про прокуратуру» Берегівською окружною прокуратурою вжиті заходи представницького характеру шляхом пред`явлення позовної заяви до Господарського суду Закарпатської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, код ЄДРПОУ - 39766716, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Державне підприємство "Радгосп - завод "Виноградівський", код ЄДРПОУ - 00413765, з позовними вимогами витребування з чужого незаконного володіння Виноградівської міської ради Закарпатської області на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області земельної ділянки за кадастровим номером :07:010:0311 площею 15.1659 га.

Висновки суду та норми права, що підлягають застосуванню.

Відповідно до приписів ст. 117 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні.

На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.

Частиною 2 ст. 117 Земельного кодексу України передбачено, що до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності, а також земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність.

Частиною 2 ст. 83 Земельного кодексу України передбачено, що у комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Приписами ст. 84 Земельного кодексу України передбачено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Пунктом 4 розділу 1 Прикінцеві та перехідні положення ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" передбачено, що у державній власності залишаються розташовані розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності; які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук.

Отже, вказаними нормами Земельного кодексу України та ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" передбачено, що земельні ділянки державних підприємств, які перебувають у постійному користуванні останніх, належить до земель державної власності, та, відповідно, не можуть передаватись у комунальну власність.

Відповідно до статуту Радгосп заводу, затвердженого наказом Фонду державного майна України №256 від 13.02.2020, ДП "Радгосп-завод "Виноградівський" має ідентифікаційний код ЄДРПОУ - 04053677, є державним унітарним підприємством, що діє, як державне комерційне підприємство, засноване на державній власності та належить до сфери управління Фонду державного майна України. Вищевказаний факт також підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, відповідно до якого ДП "Радгосп-завод "Виноградівський" є державним підприємством, засновником якого є Фонд державного майна України.

Таким чином, суд висновує, що Виноградівською міською радою в порушення ч. 2 ст. 117, ч. 1 ст. 84 Земельного кодексу України, пункту 4 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" здійснено державну реєстрацію комунальної власності земельної ділянки з кадастровим номером :07:010:0311 площею 15.1659 га, яка належить до земель державної власності та перебуває у постійному користуванні ДП "Радгосп - завод "Виноградівський".

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору (ст. 216 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 317 ЦКУ, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦКУ).

Відповідно до ст. 321 ЦКУ, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 2 ст. 328 ЦКУ передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Також частиною 1 ст. 387 ЦКУ передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Судом встановлено, що дійсно 27.06.2018 №601 Рішенням Виноградівської міської ради Закарпатської області №601 від 27.06.2018 "Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель" надано виконавчому комітету Виноградівської міської ради дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих в межах міста Виноградів орієнтовною площею 14.0 га по вул. Персиковій, орієнтовною площею 3.0 га по вул. Коцюбинського, орієнтовною площею 15.0 га в урочищі "Питомник".

Рішенням Виноградівської міської ради Закарпатської області №132 від 25.03.2021 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земельної ділянки комунальної власності" затверджено зокрема технічну документацію із землеустрою щодо проведення інвентаризації земельної ділянки площею 15.1659 га з кадастровим номером :07:010:0311 і віднесено її до: категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, землі запасу.

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки - 417243052 від 11.03.2025 року, підтверджується, що земельна ділянка з кадастровим номером :07:010:0311, площею 15.1659 га, перебуває у комунальній власності Територіальної громади Виноградівської міської ради Закарпатської області.

Державна реєстрація комунального права власності відбулася - 28.09.2021 на підставі Рішення 4 сесії 8 скликання "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земельної ділянки комунальної власності", серія та номер - 132, виданий 25.03.2021 Виноградівською міською радою Закарпатської області.

Разом з тим, Державним актом на право постійного користування землею І - ЗК №001377 підтверджується, що радгоспу "Виноградівський" Виноградівською міською радою народних депутатів Виноградівського району Закарпатської області України надано у постійне користування 226.8 гектарів землі в межах згідно з планом користування для ведення сільського господарства.

Планом накладання земельної ділянки згідно державного акту, який виготовлений інженером землевпорядником Зигаром Максимом Сергійовичем підтверджується накладення меж земельної ділянки згідно державного акту І-ЗК №001377 площею 15.3526 га на земельну ділянку з кадастровим номером :07:010:0311 площею 15.1659 га.

Право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності (ст. 78 Земельного кодексу України).

Статтею 80 Земельного кодексу України передбачено, що суб`єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб (ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України).

Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМУ через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері національної інфраструктури геопросторових даних, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру (п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою КМУ №1302 ВІД 09.12.2021 року).

Держгеокадастр, відповідно до покладених на нього обов`язків та прав, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи (п. 50 п. 4 Положення).

Таким чином, вказана спірна земельна ділянка підлягає витребуванню з незаконного володіння Виноградівської міської ради Закарпатської області у державну власність в особі Держгеокадастру, як виконавчому органу державної влади, який реалізує державну політику у сфері земельних відносин, землеустрою і є власником земель державної форми власності на території Закарпатської області.

Згідно вказаного положення, Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області є територіальним органом Держгеокадастру та реалізує його повноваження на території Закарпатської області. а також одночасно наділене повноваженнями здійснення державного контролю (нагляду) за додержанням земельного законодавства.

Враховуючи викладене, органом, уповноваженим державою здійснювати захист інтересів держави у сфері земельних відносин є також Головне управління Держгеокадасту у Закарпатській області, як власник земель державної форми власності на відповідній території.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що спірна земельна ділянка вибула з володіння власника - держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області незаконно, поза його волею, і за таких обставин підтверджується відсутність у Виноградівської міської ради підстав здійснювати за собою реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку, то в такому випадку позовні вимоги задовольняються судом повністю.

Щодо обґрунтованості рішення.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В силу приписів ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надав.

З урахуванням вищевикладеного в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 129 ГПК України).

Відтак, на відповідача покладається 3028.00 гривень витрат на оплату судового збору.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. 11, 13, 14, 73 - 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Витребувати з чужого незаконного володіння Виноградівської міської ради Закарпатської області, код ЄДРПОУ - 04053677, 90300, Закарпатська область, Берегівський район, м. Виноградів, пл. Миру, 5, на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, код ЄДРПОУ - 39766716, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, земельну ділянку за кадастровим номером :07:010:0311 площею 15.1659 га.

3. Судові витрати покласти на відповідача.

4. Стягнути з Виноградівської міської ради Закарпатської області, код ЄДРПОУ - 04053677, 90300, Закарпатська область, Берегівський район, м. Виноградів, пл. Миру, 5, сплачений судовий збір у розмірі 3028.00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок) на користь Закарпатської обласної прокуратури, , банк отримувача: Державна казначейська служба України, рахунок UA0018475.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду, згідно зі ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 06.05.2025 року.

Суддя П. Д. Пригуза