ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2025 Справа № 917/297/25

Суддя Киричук О.А. при секретарі судового засідання Тертичній О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Приватного підприємства «Галактика» (39627, Полтавська область, м. Кременчук, проспект Полтавський, 281, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЧЕР» (39600, Полтавська обл., місто Кременчук, вул. Халаменюка, будинок 8, офіс 526, )

про стягнення 85 897,17 грн.

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Галактика» звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЧЕР» про стягнення 85 897,17 грн. заборгованості по Договору поставки від 17.04.2023 року № 370, у тому числі: основний борг у розмірі 81 393,47 грн., 3% річних у розмірі 404,90 грн., пеня подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 3 589,62 грн., витрати від інфляції у розмірі 509,18 грн.

Ухвалою від 17.02.25 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 917/297/25, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

04.03.2025 відповідач надав суду відзив, за мотивами якого просить у позові відмовити повністю.

05.05.25 від позивача надійшли заперечення на відзив.

Інші заяви чи клопотання від учасників справи до суду не надходили.

Враховуючи те, що подані сторонами у цій справі докази, дозволяють суду встановити та оцінити конкретні обставини (факти), які мають суттєве значення для вирішення цього спору, а отже, розглянути та вирішити спір по суті й здійснити розподіл судових витрат у цій справі, що в свою чергу, вказує на можливість виконання завдань господарського судочинства та з урахуванням необхідності дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення у справі № 917/297/25.

Судом враховано, що за ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Для забезпечення процесуальних прав сторін, прийняття рішення судом відкладалося.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

17 квітня 2023 року між Приватним підприємством Галактика (далі по тексту - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю ІНЧЕР (далі по тексту - Відповідач), було укладено договір поставки № 370 (далі по тексту - Договір) про поставку товарів.

Сторонами суду не надано доказів, що Договір визнавався недійсним у судовому порядку, а тому Договір підлягав обов`язковому виконанню сторонами.

Відповідно до п. п. 1.1. договору Постачальник (Позивач) зобов`язувався у зумовлені строки Покупцеві (Відповідачу) поставити товар, а Покупець зобов`язувався прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 1.2. об`єктами поставки за цим договором є пиво, соки, вода мінеральна, інші безалкогольні газовані напої та кондитерські вироби.

Згідно з розділом 7 оплата за вищевказаним Договором проводиться у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок на умовах оплати не пізніше дня фактичної поставки товару, розрахунок проводиться виключно у національній валюті.

Відповідно до пункту 7. 9. Договору днем фактичної поставки товару сторони погодились вважати день підписання видаткової накладної, за якою здійснюється передача товару Покупцю.

Відповідно до п. 7.10 Договору строк виконання грошового зобов`язання за договором відбувається на умовах післяплати - протягом трьох робочих (банківських) днів від дня підписання видаткової накладної, але не пізніше семи календарних днів від дня поставки партії товару (товарів).

Пунктом 10.2. передбачено, що у випадку порушення Покупцем строків оплати отриманого товару, Покупець сплачує Постачальнику незалікову :пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від загальної суми заборгованості за весь період прострочення та до дня фактичного надходження коштів на розрахунковий рахунок або надходження в касу Постачальника.

17.04.2023 року між ПП «ГАЛАКТИКА» та ТОВ «ІНЧЕР» укладено Додаткову угоду до Договору поставки № 370 від 17.04.2023р., відповідно до якої сторони дійшли згоди про кінцеві строки оплати Покупцем на користь Постачальника за товар згідно переліку протягом 7 робочих днів.

Позивач вказує, що свої зобов`язання, погоджені Договором поставки, виконав належним чином та у встановлений строк. Зокрема, відповідно до видаткових накладних№ № 24R00-1019785 від 28.11.2024р.; 24R00-1019784 від 29.11.2024р.; 24R00-1017088 від 28.11.2024р.; 24R00-1007553 от 23.11.2024р., 24R00-1002539 від 22.11.2024р., 24R00-1001979 від 22.11.2024р., 24R00-1001978 від 22.11.2024р., 24R00-0998746 від 21.11.2024р., 24R00-0998743 від 21.11.2024р., 24R00-0998672 від 21.11.2024р., 24R00-0996331 від 20.11.2024р., 24R00-0987701 від 16.11.2024р., 24R00-0980592 від 15.11.2024р., 24R00-0976997 від 14.11.2024р., 24R00-0952605 від 06.11.2024р., 24R00-0931569 від 30.10.2024р., 24R00-0921893 від 25.10.2024р., 24R00-0921873 від 25.10.2024р., 24R00-0919548 від 30.10.2024р., 24R00-0902974 від 18.10.2024р., 24R00-0919816 від 24.10.2024р., 24R00-0953021 від 06/11.2024р., 24R00-0960850 від 08.11.2024р., 24R00-1012749 від 27.11.2024р., 24R00-0996334 від 20.11.2024р., 24R00-0944881 від 02.11.2024р., 24R00-0941170 від 01.11.2024р., 24R00-0936208 від 30.10.2024р., 24R00-0999630 від 21.11.2024р., 24R00-1024979 від 29.11.2024р., 24R00-1013218 від 27.11.2024р., 24R00-1002554 від 22.11.2024р., 24R00-1001301 від 22.11.2024р., Позивачем були відвантажено Відповідачу товару на загальну суму з ПДВ 81 393,47 грн.

Позивач зазначає, що повний розрахунок за поставлений товар Позивачу Відповідачем не був здійснений, у зв"язку із чим виникла заборгованість відповідно до вищезазначених накладних за Договором поставки від 17 квітня 2023 року № 370 на загальну суму 81 393,47 грн.

Такі обставини, на думку Позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку. Позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь 85 897,17 грн. заборгованості по Договору поставки від 17.04.2023 року № 370, у тому числі: основний борг у розмірі 81 393,47 грн., 3% річних у розмірі 404,90 грн., пеня подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 3 589,62 грн., витрати від інфляції у розмірі 509,18 грн.

Відповідач, заперечуючи проти позову, вказав на таке:

- на момент направлення позовної заяви частина отриманого товару була повернена від Покупця до Постачальника, що підтверджується належним чином оформленими накладними на повернення товару від покупця. Загалом, протягом січня та лютого 2025 року Покупцем повернено Постачальнику товар, отриманий за договором, на загальну суму 49 920,72 грн. на підставі наступних накладних на повернення товару від покупця: Накладна на повернення від покупця № 25V00-0003299 від 17.01.2025р. на суму 342,42 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0003298 від 17.01.2025р. на суму 2178,90грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0003297 від 17.01.2025р. на суму 4129,68 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0003375 від 17.01.2025р. на суму 443,04 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0003376 від 17.01.2025р. на суму 1636,26 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0003377 від 17.01.2025р. на суму 1961,28 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0003374 від 17.01.2025р. на суму 3549,42 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0002441 від 17.01.2025р. на суму 1888,68 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0002442 від 17.01.2025р. на суму 280,86 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0002745 від 18.01.2025р. на суму 630,18 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0002743 від 18.01.2025р. на суму 1973,16 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0002744 від 18.01.2025р. на суму 1258,32 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0003381 від 18.01.2025р. на суму 27,72 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0003379 від 18.01.2025р. на суму 132,00 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0003104 від 21.01.2025р. на суму 132,00грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0003105 від 21.01.2025р. на суму 166,32грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0003106 від 21.01.2025р. на суму 332,64 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0003107 від 21.01.2025р. на суму 332,64 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0003296 від 21.01.2025р. на суму 487,26 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0003371 від 21.01.2025р. на суму 465,72 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0003368 від 21.01.2025р. на суму 3614,76 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0003369 від 21.01.2025р. на суму 2455,80 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0003370 від 21.01.2025р. на суму 145,20 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0003372 від 21.01.2025р. на суму 1465,92 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0003373 від 23.01.2025р. на суму 92,70 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0003380 від 24.01.2025р. на суму 332,64 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0008112 від 16.01.2025р. на суму 588,18 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0006649 від 29.01.2025р. на суму 584,82 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0002975 від 16.01.2025р. на суму 1751,40 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0002962 від 15.01.2025р. на суму 608,88 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0002960 від 15.01.2025р. на суму 166,32 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0002963 від 15.01.2025р. на суму 1140,60 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0003054 від 21.01.2025р. на суму 1927,32 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0003058 від 21.01.2025р. на суму 514,02 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0003044 від 21.01.2025р. на суму 127,08 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0003118 від 21.01.2025р. на суму 197,70грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0007258 від 16.01.2025р. на суму 388,08 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0007257 від 16.01.2025р. на суму 1076,52 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0007256 від 16.01.2025р. на суму 1301,76 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0007255 від 16.01.2025р. на суму 2251,44грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0009597 від 05.02.2025р. на суму 500,40 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0009598 від 05.02.2025р. на суму 29,52 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0016668 від 20.02.2025р. на суму 387,60 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0016670 від 20.02.2025р. на суму 20,58 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0016669 від 20.02.2025р. на суму 538,86 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0016716 від 20.02.2025р. на суму 1221,42 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0016717 від 20.02.2025р. на суму 193,38 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0017822 від 22.02.2025р. на суму 138,00 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0017821 від 22.02.2025р. на суму 596,46 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0017820 від 22.02.2025р. на суму 1540,32 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0017747 від 22.02.2025р. на суму 1314,24 грн. у т.ч. ПДВ; Накладна на повернення від покупця № 25V00-0017748 від 22.02.2025р. на суму 360,30 грн. у т.ч. ПДВ.

- ТОВ «ІНЧЕР» не має заборгованості перед ПП «ГАЛАКТИКА» на суму, яка вказана Позивачем у позовній заяві (81 393,47 грн.), що свідчить про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

- Позивач безпідставно обчислює строки оплати за договором, враховуючи кількість «календарних» днів, тоді як умовами додаткової угоди від 17.04.2023р. до договору передбачено обчислення строків оплати «робочими» днями.

Враховуючи наведене, відповідач робить висновок, що позовні вимоги ПП «ГАЛАКТИКА» про стягнення з ТОВ «ІНЧЕР» заборгованості по договору поставки №370 від 17.04.2023 є передчасними та необґрунтованими, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню. За таких умов цілком безпідставними та незаконними є також вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 3% річних, пені, витрат від інфляції. Водночас, відповідач зауважує, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 3% річних, пені, витрат від інфляції взагалі не обґрунтовані Позивачем.

У запереченнях на відзив позивач вказав, станом на день подання заперечення на відзив на позовну заяву Приватним підприємством «ГАЛАКТИКА» було проведено звіряння розрахунків та фактичного повернення товару Покупцем ТОВ «ІНЧЕР» Постачальнику ПП «ГАЛАКТИКА». За результатами проведеного звіряння позивач повідомив, що ТОВ «ІНЧЕР» вже під час розгляду даної справи в суді було повернуто товару на загальну суму 53 352,19 грн., що фактично підтверджується накладними на повернення товару, оформленими належним чином та підписаними представниками сторін. Залишок вартості поставленого товару в сумі 28 041,28 грн. Покупцем Постачальнику не сплачено по даний час.

Крім того, повідомляє позивач, що позиція відповідача про застосування «робочих днів» є надуманою, оскільки умовами договору та додаткової угоди чітко передбачено строк саме в календарних днях; навіть у разі обчислення у робочих днях, строк оплати на момент подання позову вже сплинув.

Щодо інших доводів відповідача позивач зауважив, що:

Розбіжності в кількості днів року (365 чи 366) не мають вирішального значення, оскільки впливають на суму 3% річних у межах копійок, що не змінює правової позиції.

Різниця в сумах пені між позовною заявою та розрахунком пояснюється механічною похибкою, яка може бути усунута шляхом уточнення позовних вимог.

Вимоги про інфляційні втрати розраховані на підставі публічних показників індексу інфляції, встановлених офіційно Державною службою статистики України.

Таким чином, робить висновок позивач, відзив Відповідача не спростовує надані Позивачем документи, не підтверджує відсутність заборгованості, і є безпідставною спробою уникнути відповідальності за належно поставлений товар.

Судом досліджено всі докази наявні в матеріалах справи.

Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Суд при вирішенні спору враховує, що беручи до уваги правову природу укладеного між сторонами договору, враховуючи права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених позовних вимог має здійснюватися з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України також визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ст.692 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Документи, які містяться у матеріалах справи, вказують, що відповідно до видаткових накладних № № 24R00-1019785 від 28.11.2024р.; 24R00-1019784 від 29.11.2024р.; 24R00-1017088 від 28.11.2024р.; 24R00-1007553 от 23.11.2024р., 24R00-1002539 від 22.11.2024р., 24R00-1001979 від 22.11.2024р., 24R00-1001978 від 22.11.2024р., 24R00-0998746 від 21.11.2024р., 24R00-0998743 від 21.11.2024р., 24R00-0998672 від 21.11.2024р., 24R00-0996331 від 20.11.2024р., 24R00-0987701 від 16.11.2024р., 24R00-0980592 від 15.11.2024р., 24R00-0976997 від 14.11.2024р., 24R00-0952605 від 06.11.2024р., 24R00-0931569 від 30.10.2024р., 24R00-0921893 від 25.10.2024р., 24R00-0921873 від 25.10.2024р., 24R00-0919548 від 30.10.2024р., 24R00-0902974 від 18.10.2024р., 24R00-0919816 від 24.10.2024р., 24R00-0953021 від 06/11.2024р., 24R00-0960850 від 08.11.2024р., 24R00-1012749 від 27.11.2024р., 24R00-0996334 від 20.11.2024р., 24R00-0944881 від 02.11.2024р., 24R00-0941170 від 01.11.2024р., 24R00-0936208 від 30.10.2024р., 24R00-0999630 від 21.11.2024р., 24R00-1024979 від 29.11.2024р., 24R00-1013218 від 27.11.2024р., 24R00-1002554 від 22.11.2024р., 24R00-1001301 від 22.11.2024р., Позивачем були відвантажено Відповідачу товару на загальну суму з ПДВ 81 393,47 грн.

Суд враховує, що відповідно до п. 7.10 Договору строк виконання грошового зобов`язання за договором відбувається на умовах післяплати - протягом трьох робочих (банківських) днів від дня підписання видаткової накладної, але не пізніше семи календарних днів від дня поставки партії товару (товарів). При цьому, 17.04.2023 року між ПП «ГАЛАКТИКА» та ТОВ «ІНЧЕР» укладено Додаткову угоду до Договору поставки № 370 від 17.04.2023р., відповідно до якої сторони дійшли згоди про кінцеві строки оплати Покупцем на користь Постачальника за товар згідно переліку протягом 7 робочих днів.

За вказаного, оскільки сторони у договорі обумовили строк оплати відповідачем за договором, то згідно ч.І ст. 530 Цивільного кодексу України зобов`язання підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто, у даному випадку сторони дійшли згоди про кінцеві строки оплати Покупцем на користь Постачальника за товар згідно переліку протягом 7 робочих днів.

Вказане спростовує твердження позивача про те, що умовами договору та додаткової угоди чітко передбачено строк саме в календарних днях.

Разом з тим, матеріали справи містять докази часткового повернення відповідачем позивачу товару, зокрема, накладні на повернення товару від покупця за період з 17.01.2025р. по 22.02.2025р.

Суд враховує, що у запереченнях на відзив позивач підтвердив факт повернення йому товару на суму 53 352,19 грн. Залишок неоплаченого товару, за даними позивача, становить 28 041, 28 грн. При цьому, згідно розрахунку позивача, що доданий до заперечень, неоплачений є товар, що поставлений відповідачу згідно видаткових накладних № 24R00-0944881 від 02.11.2024, 24R00-0999630 від 21.11.2024, 24R00-1013218 від 27.11.2024, 24R00-0952605 від 06.11.2024, 24R00-1001301 від 22.11.2024, 24R00-1002554 від 22.11.2024, 24R00-1012749 від 27.11.2024, 24R00-1002539 від 22.11.2024.

Відповідачем не спростована наявність заборгованості у вказаному розмірі за вказаними накладними станом на дату ухвалення рішення.

При дослідженні матеріалів справи суд з`ясував, що позивач звернувся до суду з позовом 06.02.25 (згідно печатки АТ "Укрпошта" на конверті та опису вкладення у цінний лист), проте при розрахунку заборгованості не врахував повернення відповідачем товару до звернення до суду, зокрема, повернення здійсненні відповідачем 16.01.2025 по накладній 24R00-0902974 (накладні на повернення №№ 25V00-0002960;25V00-0002962; 25V00-0002963; 25V00-0007258), повернення здійсненні відповідачем 16.01.2025 по накладній 24R00-0921893 (накладні на повернення №№ 25V00-0007257; 25V00-0008112), повернення здійсненні відповідачем 17.01.2025 по накладній 24R00-0931569 (накладна на повернення № 25V00-0003376), повернення здійсненні відповідачем 16.01.2025 по накладній 24R00-0936208 (накладні на повернення №№ 25V00-0002975; 25V00-0007256), повернення здійсненні відповідачем 17.01.2025 по накладній 24R00-0919548 (накладні на повернення №№ 25V00-0002441; 25V00-0002442), повернення здійсненні відповідачем 16.01.2025 по накладній 24R00-0941170 (накладні на повернення №№ 25V00-0007255), повернення здійсненні відповідачем 18.01.2025 по накладній 24R00-0953021 (накладні на повернення №№ 25V00-0002744; 25V00-0003379), повернення здійсненні відповідачем 21.01.2025 по накладній 24R00-0960850 (накладна на повернення № 25V00-0003054), повернення здійсненні відповідачем 21.01.2025 по накладній 24R00-0976997 (накладні на повернення №№ 25V00-0003058; 25V00-0003044; 25V00-0003381; 25V00-0002745), повернення здійсненні відповідачем 17.01.2025 по накладній 24R00-0980592 (накладні на повернення №№ 25V00-0003298; 25V00-0003299), повернення здійсненні відповідачем 21.01.2025 по накладній 24R00-0986612 (накладні на повернення №№ 25V00-0003370; 25V00-0003372), повернення здійсненні відповідачем 17.01.2025 по накладній 24R00-0996331 (накладні на повернення №№ 25V00-0003375; 25V00-0003377; 25V00-0003104; 25V00-0003105), повернення здійсненні відповідачем 17.01.2025 по накладній 24R00-0996334 (накладна на повернення №25V00-0003297), повернення здійсненні відповідачем 21.01.2025 по накладній 24R00-0998672 (накладні на повернення №№ 25V00-0003106; 25V00-0003107; 25V00-0003118), повернення здійсненні відповідачем 21.01.2025 по накладній 24R00-0998743 (накладні на повернення №№ 25V00-0002743; 25V00-0003296), повернення здійсненні відповідачем 23.01.2025 по накладній 24R00-0998746 (накладні на повернення №№ 25V00-0003373; 25V00-0003380; 25V00-0006649; 25V00-0009597; 25V00-0009598; 25V00-0016668; 25V00-0016669; 25V00-0016670; 25V00-0016717), повернення здійсненні відповідачем 21.01.2025 по накладній 24R00-1001979 (накладна на повернення № 25V00-0003369), повернення здійсненні відповідачем 17.01.2025 по накладній 24R00-1007553 (накладна на повернення № 25V00-0003374), повернення здійсненні відповідачем 21.01.2025 по накладній 24R00-1019785 (накладна на повернення №25V00-0003368), всього на суму 40765,96 грн.

З огляду на дату звернення позивача до суду з позовом суд зазначає про безпідставність вимог позивача в частині вимог про стягнення суми основного боргу на суму 40765,96 грн. у зв"язку з відсутністю порушення його прав у цій частині при зверненні до суду з позовом.

Щодо вимог про стягнення вартості отриманого товару за видатковими накладними №№ 24R00-0919816 від 24.10.2024, 24R00-0921873 від 25.10.2024, 24R00-0987701 від 16.11.2024, 24R00-1001978 від 22.11.2024, 24R00-1017088 від 28.11.2024, 24R00-1019784 від 29.11.2024, 24R00-1024979 від 29.11.2024, у розмірі 12586,23 грн суд зазначає, що згідно наданих у матеріали справи доказів та як відображено у наданому до заперечень позивачем розрахунку вбачається факт повернення товару відповідачем після звернення позивача до суду (накладні на повернення №№ 25V00-0024808; 25V00-0024833, 25V00-0024825; 25V00-0003371 від 06.03.2024, 25V00-0017821;25V00-0017822 від 22.02.2025, 25V00-0016716; 25V00-0017748 від 20.02.2025, 25V00-0017747 від 22.02.2025, 25V00-0017820 від 22.02.2025, 25V00-0024801 від 06.03.2025).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи наявність доказів повернення відповідачем товару після звернення позивачем до суду на суму 12586,23 грн, провадження у справі у цій частині вимог про стягнення суми основного боргу підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю предмету спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

За даних обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем в порушення умов договору станом на дату ухвалення рішення не сплачено вартість отриманого товару згідно видаткових накладних № 24R00-0944881 від 02.11.2024, 24R00-0999630 від 21.11.2024, 24R00-1013218 від 27.11.2024, 24R00-0952605 від 06.11.2024, 24R00-1001301 від 22.11.2024, 24R00-1002554 від 22.11.2024, 24R00-1012749 від 27.11.2024, 24R00-1002539 від 22.11.2024 на загальну суму 28 041, 28 грн., тому в частині вимог про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 28 041, 28 грн позов підтверджено документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Крім суми основної заборгованості позивач просить стягнути із відповідача в зв`язку із неналежним виконанням грошових зобов`язань за договором 3% річних у розмірі 404,90 грн., пеню у розмірі 3 589,62 грн., витрати від інфляції у розмірі 509,18 грн.

Щодо вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Суд встановив, що дії відповідача є порушенням умов договору поставки, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до приписів ст. 625 ЦК України.

При цьому, суд наголошує, що у даних правовідносинах мало місце часткове повернення відповідачем товару як до звернення позивача до суду, так і у процесі розгляду справи, зокрема за видатковими накладними (перелік яких наведено вище) на загальну суму 53352,19 грн.

За вказаного вище, у зв"язку із прийняттям позивачем товару від відповідача, дії відповідача, які слід розцінювати як порушення умов договору поставки є неоплата товару, отриманого згідно видаткових накладних № 24R00-0944881 від 02.11.2024, 24R00-0999630 від 21.11.2024, 24R00-1013218 від 27.11.2024, 24R00-0952605 від 06.11.2024, 24R00-1001301 від 22.11.2024, 24R00-1002554 від 22.11.2024, 24R00-1012749 від 27.11.2024, 24R00-1002539 від 22.11.2024, на загальну суму 28 041, 28 грн.

Позивач заявив до стягнення 3% річних та інфляційних втрат за загальний період з 25.10.2024 по 20.01.2025. При цьому, як вбачається з доданого до позову розрахунку, позивач дату початку прострочення відповідача грошового зобов`язання визначає по кожній накладній, виходячи з того, що відповідно до п. 7.10 Договору строк виконання грошового зобов`язання за договором відбувається на умовах післяплати - протягом трьох робочих (банківських) днів від дня підписання видаткової накладної, але не пізніше семи календарних днів від дня поставки партії товару (товарів).

Разом з тим, як встановлено судом вище, 17.04.2023 року між ПП «ГАЛАКТИКА» та ТОВ «ІНЧЕР» укладено Додаткову угоду до Договору поставки № 370 від 17.04.2023р., відповідно до якої сторони дійшли згоди про кінцеві строки оплати Покупцем на користь Постачальника за товар згідно переліку протягом 7 робочих днів. Тобто, у даному випадку сторони дійшли згоди про кінцеві строки оплати Покупцем на користь Постачальника за товар згідно переліку протягом 7 робочих днів.

Тобто, у даному випадку, саме по закінченню 7 робочих днів з дати відповідної поставки у позивача виникло право на нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Здійснивши перерахунок 3% річних за заявлений у позові загальний період з 25.10.2024 по 20.01.2025, з урахуванням положень Додаткової угоди до Договору поставки № 370 від 17.04.2023р. по кожній накладній окремо, суд зазначає, що сума 3% у визначений період становить 126,34 грн, а тому позовна вимога про стягнення 3% річних підлягає частковому задоволенню у вказаному розмірі. Відповідно у задоволенні іншої частини вимоги про стягнення 3% річних суд відмовляє.

Суд також здійснив перерахунок інфляційних втрат загальний період з 25.10.2024 по 20.01.2025. При цьому, при визначені належного до стягнення розміру заборгованості суд врахував, що при зверненні з позовом позивачем здійснені нарахування інфляційних по видаткових накладних №№ 24R00-0902974 від 18.10.2024, 24R00-0919816 від 24.10.2024, 24R00-0921873 від 25.10.2024, 24R00-0921893 від 25.10.2024, 24R00-0931569 від 30.10.2024, 24R00-0936208 від 30.10.2024, 24R00-0919548 від 30.10.2024, 24R00-0941170 від 01.11.2024, 24R00-0944881 від 02.11.2024, 24R00-0952605 від 06.11.2024, 24R00-0953021 від 06.11.2024.

Як зазначено вище, у зв"язку із прийняттям позивачем товару від відповідача, дії відповідача, які слід розцінювати як порушення умов договору поставки є неоплата товару, отриманого згідно видаткових накладних № 24R00-0944881 від 02.11.2024, 24R00-0999630 від 21.11.2024, 24R00-1013218 від 27.11.2024, 24R00-0952605 від 06.11.2024, 24R00-1001301 від 22.11.2024, 24R00-1002554 від 22.11.2024, 24R00-1012749 від 27.11.2024, 24R00-1002539 від 22.11.2024.

Отже у даному випадку, правомірним є нарахування позивачем інфляційних по видатковій накладній № 24R00-0952605 від 06.11.2024 (згідно розрахунку доданого до позову 60,94 грн) та видатковій накладній № 24R00-0944881 від 02.11.2024 (згідно розрахунку доданого до позову 108,91 грн) у загальному розмірі 169,85 грн.

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат з урахуванням зазначених вище обставин, суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір інфляційних втрат по видатковій накладній № 24R00-0952605 від 06.11.2024 та видатковій накладній № 24R00-0944881 від 02.11.2024 не перевищує розрахованого судом розміру, тому підлягає вимога про стягнення інфляційних втрат підлягає задоволенню у розмірі 169,85 грн. Відповідно у задоволенні іншої частини вимоги про стягнення 3% річних суд відмовляє.

Щодо вимог про стягнення пені, що за розрахунком позивача за загальний період з 25.10.2024 по 20.01.2025 складає 3589,47 грн, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 ЦК України та ст. 199 ГК України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пунктом 4 ст. 231 ГК України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 ГК України). Пунктом 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно із ст. 3 Закону України від 22.11.1996 № 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" (із змінами та доповненнями) розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

У п. 10.2 Договору сторони узгодили, що у випадку порушення Покупцем строків оплати отриманого товару, Покупець сплачує Постачальнику незалікову :пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від загальної суми заборгованості за весь період прострочення та до дня фактичного надходження коштів на розрахунковий рахунок або надходження в касу Постачальника.

Разом з тим, у даному випадку позивач дату початку прострочення відповідача грошового зобов`язання визначає по кожній накладній без урахування положень Додаткової угоди до Договору поставки № 370 від 17.04.2023р., згідно якої сторони дійшли згоди про кінцеві строки оплати Покупцем на користь Постачальника за товар згідно переліку протягом 7 робочих днів.

Здійснивши перерахунок пені за заявлений у позові загальний період з 25.10.2024 по 20.01.2025, з урахуванням положень Додаткової угоди до Договору поставки № 370 від 17.04.2023р. по кожній накладній окремо, суд зазначає, що сума пені у визначений період становить 1122,97грн., а тому позовна вимога про стягнення пені підлягає частковому задоволенню у вказаному розмірі. Відповідно у задоволенні іншої частини вимоги про стягнення пені суд відмовляє.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За даних обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення основного боргу у розмірі 28041,28 грн., 3% річних у розмірі 126,34 грн., пені у розмірі 1122,97 грн., витрат від інфляції у розмірі 169,85 грн. є обгрунтованими, підтвердженими документально та нормами матеріального права, а тому підлягають задоволенню. У частині вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 12586,23 грн провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю предмету спору, в іншій частині вимог у позові слід відмовити.

При цьому, суд зауважує, що позивач повідомляючи про зменшення заборгованості і здійснюючи інші нарахування пені, інфляційних та річних у запереченнях, із відповідними заявами про збільшення/зменшення позовних вимог не звертався, тому суд розглянув вимоги, до заявлені до стягнення у позові з врахуванням їх розмірів і періодів нарахування.

Крім того, суд відзначає, що інші доводи та заперечення сторін не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене вище, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 1038,52 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЧЕР» (39600, Полтавська обл., місто Кременчук, вул. Халаменюка, будинок 8, офіс 526, ) на користь Приватного підприємства «Галактика» (39627, Полтавська область, м. Кременчук, проспект Полтавський, 281, ) основний борг у розмірі 28041,28 грн., 3% річних у розмірі 126,34 грн., пеню у розмірі 1122,97 грн., витрати від інфляції у розмірі 169,85 грн., а також витрати на оплату судового збору у розмірі 1038,52 грн.

3. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

4. У частині вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 12586,23 грн закрити провадження у справі.

6. У іншій частині позову відмовити.

7. Рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Киричук О.А.