ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року Справа № 903/522/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Грязнов В.В., суддя Юрчук М.І.

секретар судового засідання Загородько Б.Ю.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 - Данилік Ф.Я., адв. Карпук А.С.

відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Рожищенське міське споживче товариство" - не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Рожищенське міське споживче товариство"

на рішення Господарського суду Волинської області від 29.01.2025 р.

постановлене у м. Луцьк, повний текст складено 10.02.2025 р.

у справі № 903/522/21 (суддя Вороняк А.С.)

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Рожищенське міське споживче товариство"

про стягнення 925520,00 грн. вартості частки майна

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рожищенське міське споживче товариство? про стягнення вартості частини майна пропорційної його частці у статутному капіталі товариства у розмірі 749418,39 грн. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) у зв`язку з виходом його із складу учасників товариства.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протягом одного року з дня, коли відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Рожищенське міське споживче товариство? дізнався про вихід учасника, вартість частки виплачена ОСОБА_1 не була, натомість був повернутий внесок учасника до статутного капіталу.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 08.11.2021 р., залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.02.2022 р. у задоволені позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 01.08.2022 р. касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.02.2022 р. та рішення Господарського суду Волинської області від 08.11.2021 р. у справі № 903/522/21 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Волинської області.

При новому розгляді справи в суді першої інстанції позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог і просив стягнути з відповідача 925250,00 грн. /а.с. 86 90 у т. 2/. Господарський суд Волинської області 18.10.2022 р. прийняв таку заяву позивача до розгляду та ухвалив продовжувати розгляд справи з урахуванням такої заяви.

Відповідно до рішення від 29.01.2025 р. Господарський суд Волинської області задоволив позов ОСОБА_1 у справі № 903/522/21. Згідно з рішенням суду підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рожищенське міське споживче товариство" на користь ОСОБА_1 925520,00 грн. вартості частки майна пропорційно його частці у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Рожищенське міське споживче товариство" та 51777,86 грн. витрат зі сплати судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Рожищенське міське споживче товариство" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Вважає, що рішення суду першої інстанції є безпідставним та необґрунтованим, постановленим за неправильного застосування норм матеріального права, без з`ясування обставин, які мають значення для справи, відтак дане рішення підлягає скасуванню.

Посилається на положення п. 7.1, 7.2, 7.3, 7.4, 11.1, 11.2 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Рожищенське міське споживче товариство" та норми ч. 1 ст. 52 Закону України «Про господарські товариства» і доводить, що ОСОБА_1 повинен був сплатити внесок до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рожищенське міське споживче товариство" до 19.12.2017 р. Проте, ОСОБА_1 не вніс свій грошовий вклад до статутного капіталу ТОВ «Рожищенське міське споживче товариство» в розмірі 3500,00 грн, у зв`язку з чим ОСОБА_1 не видавалося свідоцтво товариства про формування статутного капіталу.

Посилається на ч. 10 ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» і дводить, що оскільки ОСОБА_1 не вніс кошти до статутного капіталу товариства, тому не має права на отримання вартості частки як учасник товариства.

Зауважує, що після виключення із складу учасників ОСОБА_1 не звертався до товариства з вимогою провести відповідні розрахунки або надати фінансові документи необхідні для визначення розміру частки.

Зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 оплатив внесок до статутного капіталу в розмірі 3500,00 грн. не підтверджується відповідними доказами в матеріалах справи.

Просить скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 29.01.2025 р. у справі № 903/522/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові.

Позивач ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу у якому вважає скаргу необґрунтованою і відсутні правові підстави для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

Вважає, що матеріалами справи встановлено участь ОСОБА_1 у товаристві з часткою у статутному капіталі 7 % що в грошовому виразі складало 3500 грн. у загальному статутному капіталі в розмірі 50000 грн.

Доводить, що судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовані всі юридично значущі обставини, перевірені доказами та ухвалене законне й обґрунтоване рішення.

Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Рожищенське міське споживче товариство», а рішення Господарського суду Волинської області від 29.01.2025 р. залишити без змін.

До початку судового засідання скаржник/відповідач подав до Північно-західного апеляційного господарського суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю прибути в судове засідання представника відповідача /а.с.31 у т.4/.

ОСОБА_1 та його представник заявили, що вважають за можливе розглядати справу без участі представника відповідача за наявними матеріалами.

Розглянувши клопотання скаржника про відкладення розгляду справи, колегія суддів відхиляє таке клопотання як необгрунтоване, враховуючи наступне.

Учасники справи відповідно до норм ст. 169-170 ГПК України при розгляді справи судом у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань.

Відповідно до норм ч. 11 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка у судове засідання учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Звертаючись до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи, скаржник жодним чином не пояснює причини, з яких неможливо забезпечити явку представника для участі в судовому засіданні, як це передбачено ст. 169-170 ГПК України, тому клопотання про відкладення розгляду справи є необґрунтованим.

Колегія суддів бере до уваги, що скаржник жодним чином не доводить, що участь представника в судовому засіданні є необхідною, тоді як апеляційний суд в ухвалі про відкриття апеляційного провадження і призначення судового засідання не визнавав обов`язковою явку представників сторін.

Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи в установленому законом порядку /а.с. 18 у т.4/, явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась і додаткові докази судом не витребовувались, натомість позиція скаржника у спорі викладена в апеляційній скарзі, тому колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представника скаржника за наявними у справі матеріалами.

ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні 29.04.2025 р. заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судом першої інстанції, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державна, реєстрація юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Рожищенське міське споживче товариство" відбулась 19.12.2016 р. за № 0000714 /а.с. 55 58 у т. 1/.

Відповідно до п. 3.1 та п. 7.3 статуту ТОВ "Рожищенське міське споживче товариство", затвердженому рішенням учасників згідно з протоколом загальних зборів учасників № 1 від 14.12.2016 р. /а.с. 82 89 у т.1/, ОСОБА_1 є учасником (засновником) товариства.

Згідно п. 7.1. статуту для забезпечення діяльності товариства формується статутний (складений) капітал товариства, який розподіляється на частки та складається з вартості вкладів його учасників. В якості вкладу до статутного (складеного) капіталу товариства учасник може внести грошові кошти, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчуженні права, що мають грошову оцінку. Грошова оцінка вкладу учасника товариства здійснюється за згодою учасників товариства, а у випадках, встановлених чинним законодавством України, вона підлягає незалежній експертній перевірці.

Відповідно до п. 7.2 статуту, розмір статутного капіталу товариства складає 50000 гривень.

Згідно з п. 7.3 статуту розмір частки кожного учасника у статутному (складеному капіталі) товариства визначається на підставі процентного співвідношення між вартістю вкладу кожного учасника та розміром статутного капіталу товариства.

Розмір часток та склад вкладів учасників до статутного (складеного) капіталу товариства:

- вклад учасника Рожищенської районної спілки споживчих товариств до статутного (складеного) капіталу товариства 3500 грн, що становить 7% статного капіталу;

- вклад учасника ОСОБА_2 до статутного (складеного) капіталу товариства 10000 грн, що становить 20% статутного капіталу;

- вклад учасника ОСОБА_3 до статутного (складеного) до капіталу товариства 5000 грн, що становить 10% статутного капіталу;

- вклад учасника ОСОБА_4 до статутного (складеного) до капіталу товариства 3500 грн, що становить 7% статутного капіталу;

- вклад учасника ОСОБА_1 до статутного (складеного) до капіталу товариства 3500 грн, що становить 7% статутного капіталу;

- вклад учасника ОСОБА_5 до статутного (складеного) до капіталу товариства 3500 грн, що становить 7% статутного капіталу;

- вклад учасника ОСОБА_6 до статутного (складеного) до капіталу товариства 3500 грн, що становить 7% статутного капіталу;

- вклад учасника ОСОБА_7 до статутного (складеного) до капіталу товариства 3500 грн, що становить 7% статутного капіталу;

- вклад учасника ОСОБА_8 до статутного (складеного) до капіталу товариства 3500 грн, що становить 7% статутного капіталу;

- вклад учасника ОСОБА_9 до статутного (складеного) до капіталу товариства 3500 грн, що становить 7% статутного капіталу;

- вклад учасника ОСОБА_10 до статутного (складеного) до капіталу товариства 3500 грн, що становить 7% статутного капіталу;

- вклад учасника ОСОБА_11 до статутного (складеного) до капіталу товариства 3500 грн., що становить 7% статутного капіталу.

Пунктом 7.4 статуту визначено, що учаснику товариства, який повністю вніс свій вклад до статутного (складеного) капіталу товариства, видається свідоцтво товариства. У свідоцтві товариства зазначається сума грошового вкладу і дата його внесення або опис внесеного до статутного (складеного) капіталу товариства майна і дати його внесення.

Відповідно до п. 11.1. статуту учасник товариства має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за 3 місяці до виходу.

Згідно із п. 11.1 і 11.2. статуту учасник має право вийти з товариства і одержати вартість частки майна товариства, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства. Виплата проводиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу.

Відповідно до п. 11.6. статуту товариства порядок і спосіб визначення вартості частини майна товариства, що пропорційна частці учасника у статутному (складеному) капіталі товариства, а також порядок і строки виплати встановлюються чинним законодавством України.

Згідно з п. 18.1 для здійснення контролю за фінансово-господарською діяльністю директора товариства загальними зборами учасників товариства обирається ревізійна комісія (ревізор) товариства.

Заявою від 19.06.2018 р., яка посвідчена приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу О.О. Пономаренком та зареєстрована в реєстрі за № 824, ОСОБА_1 повідомив ТОВ "Рожищенське міське споживче товариство" про свій вихід зі складу учасників (засновників) та просив оформити вихід згідно чинного законодавства /а.с. 46 у т.1/.

ТОВ "Рожищенське міське споживче товариство" відповіді на таку заяву не надало і вартість частки майна товариства не повідомило.

У заяві, яку 08.08.2018 р. посвідчено приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу С.В. Веремчук та зареєстровано в реєстрі за № 1781, зазначено, що ОСОБА_1 отримав від ТОВ "Рожищенське міське споживче товариство" у зв`язку із виходом з товариства вартість ринкової частки учасника товариства і не має будь-яких претензій до ТОВ "Рожищенське міське споживче товариство" майнового та немайнового характеру /а.с. .23 у т.1/.

На замовлення ОСОБА_1 суб`єктом оціночної діяльності експертом Панечко Леонідом Івановичем виготовлено звіти про експертну оцінку нерухомого майна ТОВ Рожищенське міське споживче товариство, а саме:

- приміщення універмагу, мета оцінки: визначення ринкової вартості нерухомого майна станом на 06.07.2018 р., оціночна вартість об`єкту оцінки визначена судовим експертом в загальному розмірі 11069397,00 грн;

- приміщення магазину Дитячий світ, мета оцінки: визначення ринкової вартості нерухомого майна станом на 06.07.2018 р., оціночна вартість об`єкту оцінки визначена в загальній сумі 4276030,00 грн.

Звертаючись з позовом до суду ОСОБА_1 самостійно визначив суму позову в розмірі 1070679,00 грн., виходячи із даних вищезазначених звітів про оцінку майна, оскільки ТОВ Рожищенське міське споживче товариство у відповідності до норм ч. 6 ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» не повідомило ОСОБА_1 вартість його частки.

В подальшому позивач подав до Господарського суду Волинської області заяву про зменшення позовних вимог, у якій просив стягнути з відповідача на його користь 749418,39 грн. /а.с. 114 117 у т.1/. В обґрунтування такої заяви позивач заначив, що обрахував суму частки належну йому до виплати за даними балансу (звіту про фінансовий стан) ТОВ Рожищенське міське споживче товариство станом на 30.06.2018 р., який було долучено відповідачем до матеріалів справи /а.с. 81 у т.1/. Господарський суд Волинської області в судовому засіданні 22.09.2021 р. прийняв таку заяву позивача до розгляду по суті.

Крім того, 20.10.2021 р. позивач подав до Господарського суду Волинської області клопотання про долучення доказів та просив долучити до матеріалів справи дублікат банківської квитанції КБ «Приватбанк» за грудень 2017 року про перерахування на рахунок ТОВ «Рожищенське міське споживче товариство» 3500,00 грн. внеску у статутний капітал товариства. Відповідно до наданої квитанції № P24АР24А343778326А31013 ОСОБА_1 23.12.2017 р. оплатив на рахунок ТОВ «Рожищенське міське споживче товариство» 3500,00 грн. з призначенням платежу «внесок» /а.с. 134 у т.1/. Суд першої інстанції в судовому засіданні ухвалив не приймати вищезазначену квитанцію на підставі п. 8 ст. 80 ГПК України, оскільки такий доказ не був поданий під час підготовчого судового засідання, як це передбачено у ст. 183 ГПК України.

Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у позові, Верховний Суд вказав наступне:

- суд першої інстанції не був позбавлений можливості вирішити питання, у тому числі, й з власної ініціативи, щодо призначення експертизи для з`ясування питань щодо обставин, які мають значення для справи, використавши при цьому всі повноваження визначені процесуальним законодавством;

- суд апеляційної інстанції переглядаючи рішення суду першої інстанції фактично припустився тих же порушень, що і суд першої інстанції; зазначено у постанові, що касаційний суд критично ставиться до висновку апеляційного суду про те, що згідно з п.11.2 статуту товариство зобов`язане виплатити колишньому учаснику не вартість його частки у обраному ним окремому майні (у даному випадку - об`єкті нерухомості) товариства пропорційно до розміру частки такого учасника у статутному капіталі товариства, а вартість його частки, виходячи з ринкової вартості всіх часток учасників товариства, пропорційно до розміру частки такого учасника.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

На виконання вказівок Верховного Суду Господарський суд Волинської області призначав у справі судову економічну експертизу.

Так, ухвалою від 02.08.2023 р. Господарський суд Волинської області призначив по справі судову економічну експертизу проведення якої доручив експертам Товариства з обмеженою відповідальністю Судово-експертне бюро України". На вирішення експертизи було поставлено наступні питання:

1. Яка дійсна (ринкова) вартість нерухомого майна належного Товариству з обмеженою відповідальністю "Рожищенське міське споживче товариство" - 40/100 частки магазину Дитячий світ, за адресою - вул. Незалежності, 4, м. Рожище, Волинська область та універмагу за адресою - площа Б. Хмельницького, 1, м. Рожище, Волинська область, станом на 04.07.2018 року ?

2. Яка вартість частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю Рожищенське міське споживче товариство (вул. Незалежності, 25, м. Рожище, Волинська область, 45101, ) належала до виплати ОСОБА_1 , пропорційно розміру його частки (7 % статутного капіталу) станом на 04.07.2018 р., у зв`язку з його виходом зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Рожищенське міське споживче товариство, з врахуванням ринкової вартості майна Товариства з обмеженою відповідальністю Рожищенське міське споживче товариство, станом на 04.07.2018 ?.

Експертами ТОВ Судово-експертне бюро України за результатами проведення комплексної судової оціночно-будівельної та економічної експертизи № 22 від 26.06.2024 р. /а.с. 129 144 у т.3/ надано відповідь тільки на перше питання : - дійсна (ринкова) вартість нерухомого майна належного Товариству з обмеженою відповідальністю "Рожищенське міське споживче товариство" - 40/100 частки магазину Дитячий світ, за адресою - вул.Незалежності,4, м. Рожище, Волинська область, станом на 04.07.2018 р., становить 1611122,00 грн без урахування ПДВ. Дійсна (ринкова) вартість нерухомого майна належного Товариству з обмеженою відповідальністю "Рожищенське міське споживче товариство" - універмагу за адресою - площа Б. Хмельницького, 1, м. Рожище, Волинська область, станом на 04.07.2018 р., становить 111654665,00 грн без урахування ПДВ.

Ухвалою від 16.07.2024 р. Господарський суд Волинської області призначив у справі № 903/522/21 судову економічну експертизу проведення якої доручив експерту Товариства з обмеженою відповідальністю Центр незалежної експертизи та аудиту. На вирішення експертизи було поставлено наступне питання: - Яка вартість частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю Рожищенське міське споживче товариство належала до виплати ОСОБА_1 , пропорційно розміру його частки (7 % статутного капіталу) станом на 04.07.2018 р., у зв`язку з його виходом зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Рожищенське міське споживче товариство, з врахуванням ринкової вартості майна Товариства з обмеженою відповідальністю Рожищенське міське споживче товариство, станом на 04.07.2018 р. ?

За результатами проведення судово-економічної експертизи суду наданий висновок № 75 від 26.12.2024 р. /а.с. 227 234 у т.3/, де встановлено: - вартість частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю Рожищенське міське споживче товариство, яка належала до виплати ОСОБА_1 у зв`язку з його виходом зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Рожищенське міське споживче товариство пропорційно розміру його частки (7 % статутного капіталу) станом на 04.07.2018 р. з врахуванням ринкової вартості майна Товариства з обмеженою відповідальністю Рожищенське міське споживче товариство складає 933940,00 грн (13342,0 х 7%).

Задоволивши позов, суд виснував про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Рожищенське міське споживче товариство на його користь 925250,00 грн., і колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 1 статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Статтями 116 Цивільного кодексу України та статтею 24 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачено право учасника товариства, частка якого у статутному капіталі товариства становить менше 50 відсотків, вийти з товариства у будь-який час без згоди інших учасників.

Відповідно до норм статті 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» учасник вважається таким, що вийшов з товариства, з дня державної реєстрації його виходу. Вихід учасника з товариства, внаслідок якого у товаристві не залишиться жодного учасника, забороняється.

Не пізніше 30 днів з дня, коли товариство дізналося чи мало дізнатися про вихід учасника, воно зобов`язане повідомити такому колишньому учаснику вартість його частки, надати обґрунтований розрахунок та копії документів, необхідних для розрахунку. Вартість частки учасника визначається станом на день, що передував дню подання учасником відповідної заяви у порядку, передбаченому Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань .

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» товариство зобов`язане протягом одного року з дня, коли воно дізналося чи мало дізнатися про вихід учасника, виплатити такому колишньому учаснику вартість його частки. Статутом товариства, що діє на момент виходу учасника, може встановлюватися інший строк для здійснення такої виплати. Вартість частки учасника визначається виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників товариства пропорційно до розміру частки такого учасника.

Частиною 10 ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачено, що товариство виплачує учаснику, який вийшов з товариства, вартість його частки або передає майно лише пропорційно до розміру оплаченої частини частки такого учасника.

Статутом товариства можуть бути передбачені інші строк, порядок, розмір та спосіб проведення розрахунків з учасником, що виходить з товариства, а також порядок вибору суб`єкта оціночної діяльності. Відповідні положення можуть бути внесені до статуту, змінені або виключені з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства.

Положення п. 11.1 11.2 статуту відповідача ТОВ Рожищенське міське споживче товариство відповідають наведеним нормам Закону. Так, відповідно до п. 11.2 статуту ТОВ Рожищенське міське споживче товариство учасник, який виходить з товариства, має право одержати вартість частки майна товариства, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства. Виплата проводиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу.

Як зазначено вище, Товариство з обмеженою відповідальністю Рожищенське міське споживче товариство було створене 19.12.2016 р. /а.с. 55 58 у т.1/.

Згідно з ч. 1 ст. 144 Цивільного кодексу України (чинної на день реєстрації ТОВ Рожищенське міське споживче товариство) статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається із вкладів його учасників. Відповідно до статутного капіталу визначається мінімальний розмір майна товариства, який гарантує інтереси його кредиторів. Розмір статутного капіталу товариства не може бути меншим розміру, встановленого законом.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 144 ЦК України та ст. 52 Закону України «Про господарські товариства» (чинної на день реєстрації ТОВ Рожищенське міське споживче товариство) до моменту державної реєстрації товариства з обмеженою відповідальністю його учасники повинні сплатити не менше ніж п`ятдесят відсотків суми своїх вкладів. Частина статутного капіталу, що залишилася несплаченою, підлягає сплаті протягом першого року діяльності товариства. Якщо учасники протягом першого року діяльності товариства не сплатили повністю суму своїх вкладів, товариство повинно оголосити про зменшення свого статутного капіталу і зареєструвати відповідні зміни до статуту у встановленому порядку або прийняти рішення про ліквідацію товариства.

Відповідно до п. 3.1 та п. 7.3 статуту ТОВ "Рожищенське міське споживче товариство" /а.с. 82 89 у т.1/ ОСОБА_1 є учасником (засновником) товариства із вкладом 3500 грн, що становить 7% статутного капіталу.

Зміни до статуту не внесені на час виникнення спору.

Відповідно до балансу (звіту про фінансовий стан) ТОВ Рожищенське міське споживче товариство на 30.06.2018 р. /а.с. 81 у т. 1/ зареєстрований (пайовий) капітал товариства становить 50,0 тис. грн., а неоплачений чи вилучений капітал відсутній.

Із урахуванням норм ч. 3 ст. 144 ЦК України та ст. 52 Закону України «Про господарські товариства» (чинної на день реєстрації ТОВ Рожищенське міське споживче товариство) та враховуючи, що товариство не оголосило про зменшення свого статутного капіталу і не зареєструвало відповідні зміни до статуту у встановленому порядку, а також не прийняло рішення про ліквідацію товариства, що дає суду достатні підстави оцінювати вищенаведені положення статуту та баланс товариства як належні та достовірні докази того, що протягом першого року діяльності товариства учасники, зокрема, ОСОБА_1 , сплатив повністю суму свого вкладу.

Крім того, відповідно до ст. 63 Закону України «Про господарські товариства» (чинної на день реєстрації ТОВ «Рожищенське міське споживче товариство») контроль за діяльністю дирекції (директора) товариства з обмеженою відповідальністю здійснюється ревізійною комісією, що утворюється загальними зборами учасників товариства з їх числа, в кількості, передбаченій установчими документами, але не менше 3 осіб. Члени дирекції (директор) не можуть бути членами ревізійної комісії. Перевірка діяльності дирекції (директора) товариства проводиться ревізійною комісією за дорученням зборів, з власної ініціативи або на вимогу учасників товариства. Ревізійна комісія вправі вимагати від посадових осіб товариства подання їй усіх необхідних матеріалів, бухгалтерських чи інших документів та особистих пояснень.

Відповідно до п. 18.1 статуту ТОВ «Рожищенське міське споживче товариство» передбачено, що контроль за фінансово-господарською діяльністю директора товариства здійснюється ревізійною комісією або ревізором. Отже, факт несплати ОСОБА_1 свого вкладу у статутний капітал ТОВ «Рожищенське міське споживче товариство» міг бути підтверджений ревізійною комісією товариства за результатами перевірок фінансових звітів керівництва товариства та інших питань протягом періоду діяльності товариства станом на дату заяви ОСОБА_1 про вихід, тоді як відповідні висновки відсутні.

Наведені обставини колегія суддів оцінює у їх сукупності відповідно до норм ст..86 ГПК України та враховує, що надана позивачем квитанція/дублікат № P24АР24А343778326А31013 додатково підтверджує, що ОСОБА_1 23.12.2017 р. оплатив на рахунок ТОВ «Рожищенське міське споживче товариство» 3500,00 грн. з призначенням платежу «внесок» /а.с. 134 у т.1/.

Так, відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 р. у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 р. у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 р. у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 р. у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 р. у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні від 23.08.2016 р. у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри". Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів з урахуванням вищезазначених норм законодавства та положень статуту, пояснень сторін та наданих суду доказів в їх сукупності дійшла висновку, що доводи позивача про виконання ним внеску як учасником у статутний капітал ТОВ «Рожищенське міське споживче товариство» підтверджені належними, допусимими та достовірними доказами у справі і є більш вірогідними, ніж доводи відповідача про те, що факт внеску не підтверджений. Як зазначено вище, відповідач не вчиняв будь-яких дій щодо зменшення статутного капіталу та реєстрації відповідних змін до статуту у зв`язку з несплатою внеску до статутного капіталу, тому відсутність свідоцтва товариства із зазначеною сумою грошового вкладу і датою його внесення, яке мало бути видане учаснику самим товариством відповідно до пунктом 7.4 статуту, не впливає на висновок про внесення ОСОБА_1 внеску до статутного капіталу товариства, який грунтується на доказах відповідно до ст.74, 76-79, 86 ГПК України.

Колегія суддів встановила, що позивач вийшов з товариства в порядку, передбаченому положеннями п. 11.1 статуту та у відповідності до норм ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Як зазначено вище, 19.06.2018 р. згідно з заявою, яка нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу О. О. Пономаренком та зареєстрована в реєстрі за № 824, ОСОБА_1 , повідомив ТОВ "Рожищенське міське споживче товариство" про свій вихід зі складу учасників (засновників) та просив оформити вихід згідно з чинним законодавством /а.с. 46 у т.1/.

Отже, відповідач відповідно до норм ч. 5-12 статті 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та положень п.11.1-11.2, п.11.6 статуту зобов`язаний був повідомити такому колишньому учаснику вартість його частки, надати обґрунтований розрахунок та копії документів, необхідних для розрахунку не пізніше 30 днів з дня, коли товариство дізналося чи мало дізнатися про вихід учасника, і протягом одного року з дня, коли воно дізналося чи мало дізнатися про вихід учасника, виплатити такому колишньому учаснику вартість його частки.

Відповідач ТОВ "Рожищенське міське споживче товариство" необхідні діі не вчинив, на заяву позивача не відреагував, що не заперечується ним у відзиві на позовну заяву, натомість посилається на заяву ОСОБА_1 , посвідчену приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу С. В. Веремчук 08.08.2018 р. та зареєстровану в реєстрі за № 1781, за змістом якої зазначено, що ОСОБА_1 отримав від ТОВ "Рожищенське міське споживче товариство" у зв`язку із виходом з товариства вартість ринкової частки учасника товариства і не має претензій до ТОВ "Рожищенське міське споживче товариство" майнового та немайнового характеру /а.с. .23 у т.1/.

Колегія суддів звертає увагу, що така заява подана позивачем 08.08.2018 р., тобто до завершення строку, коли товариство мало виплатити йому вартість частки, оскільки, як зазначено вище, вартість частки учасника мала бути виплачена протягом одного року з дня, коли воно дізналося чи мало дізнатися про вихід учасника, із визначенням такої вартості. При цьому суду в порядку ст. ст. 74, 76-78, 79 ГПК України не надавались докази виконання відповідачем свого обов`язку з виплати позивачу його частки у зв`язку з виходом з товариства із визначенням конкретної суми та дати такої виплати.

Колегія судів відзначає, що чинним законодавством не передбачено можливості відмовитися від своїх майнових прав на майбутнє. Отже, зазначене учасником у заяві про відсутність майнових претензій до товариства не свідчить про його відмову від отримання вартості частини майна товариства, пропорційної його частці у статутному капіталі, протягом строку, встановленого в ч. 7 ст. 24 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

За відсутності доказів виплати вартості частки посилання відповідача на заяву ОСОБА_1 про те, що він отримав вартість ринкової частки учасника товариства є необґрунтованими.

Суд першої інстанції визначив вартість частини майна ТОВ "Рожищенське міське споживче товариство", належну для виплати ОСОБА_1 у зв`язку з його виходом зі складу учасників товариства на підставі висновків експерта за результатами проведення комплексної судової оціночно-будівельної та економічної експертизи / а.с. 129 144, 227 234 у т.3/.

Так, експертизою визначено вартість частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю Рожищенське міське споживче товариство, яка належала до виплати ОСОБА_1 , пропорційно розміру його частки (7 % статутного капіталу) з урахуванням ринкової вартості майна станом на 04.07.2018 р. у сумі 933940,00 грн (13342,0 х 7%).

Для проведення експертизи експертам були надані матеріали справи № 903/522/21 у повному обсязі, а також копії технічних паспортів на об`єкти нерухомого майна, баланс станом на 04.07.2018 р. та розшифровка рядка 1010 «Основні засоби» фінансового звіту.

Дослідження питання щодо ринкової вартості майна проводилося ними шляхом аналізу та порівняння змісту та оформлення досліджуваних матеріалів із вимогами нормативно-правових та нормативно-технічних актів, шляхом вивчення та аналізу ринку нерухомості з подальшим проведенням розрахунків у відповідності до загально прийнятих методик визначення вартості нерухомого майна та шляхом проведення відповідних розрахунків визначення вартості об`єктів нерухомого майна. Вартість частки визначена шляхом документальної перевірки, співставлення, моделювання у відповідності до експертної методики, яка використовується при проведенні судово-економічних експертиз.

Відповідач висновків експертів не спростував та за змістом заяв, поданих суду першої інстанції та за змістом апеляційної скарги не наводить заперечень проти визначеної позивачем суми вартості частки майна товариства належної до стягнення у зв`язку з виходом позивача з товариства.

Заявлена позивачем до стягнення сума вартості частки (як 7 % від вартості майна) є меншою, ніж визначена експертом, і позивач не заявляв про зміну суми позову, що відповідає принципу диспозитивності у господарському процесі.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 925250,00 грн. є правомірною, підтверджена доказами у справі і не спростована відповідачем.

За результатом перегляду рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення Господарського суду Волинської області від 29.01.2025 р. у справі № 903/522/21 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і не встановлено підстав для його скасування чи зміни. Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно зі ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Рожищенське міське споживче товариство" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Волинської області від 29.01.2025 р. у справі № 903/522/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Справу № 903/522/21 повернути Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений 08.05.2025 р.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Юрчук М.І.