ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2025м. ДніпроСправа № 904/827/25
за позовом Селянського (фермерського) господарства "Прогрес", с. Хуторо-Чаплине Васильківського району Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Ем Трейд", м. Дніпро

про стягнення заборгованості

Суддя Крижний О.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Селянське (фермерське) господарство "Прогрес" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Ем Трейд" заборгованість за договором поставки від 05.12.2024 №1-05/12/2024-1С в сумі 265356,30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки від 05.12.2024 №1-05/12/2024-1С в частині порушення строків виконання зобов`язань.

Відповідач проти позову заперечує, зазначає, що відповідно до п. 3.6 договору на кожну партію товару постачальник в обов`язковому порядку надає покупцеві наступні документи: рахунок-фактуру; видаткову накладну; посвідчення (сертифікат) якості оригінал або засвідчена копія або інші документи, що посвідчують якість товару; товарно-транспортну накладну (ТТН) у випадках, передбачених законодавством України. Відповідач вказує, що не зважаючи на неодноразові вимоги відповідача, в порушення умов договору позивачем (постачальником товару), не був переданий перелік документів, визначений в п.3.6, а саме не наданий оригінал рахунку та посвідчення (сертифікат) якості оригінал або засвідчена копія або інші документи, що посвідчують якість товару. Відповідач зауважує, що цей документ також відсутній у матеріалах справи, також відсутні докази передачі оригіналів цих документів. Відповідач звертає увагу, що у графі ТТН "Супровідні документи" відсутній перелік документів, що передається з товаром. Таким чином, відповідач вважає, що у нього наразі не виник обов`язок здійснення оплати за товар у розмірі 14 % від вартості фактично поставленого товару. У задоволенні позову відповідач просить відмовити.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2025 відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин укладення договору поставки, строк дії договору, умови, порядок та строк поставки товару, строк та порядок розрахунків, наявність/відсутність прострочки щодо сплати за товар.

Так, судом встановлено, що 05.12.2024 між Селянським (фермерським) господарством "Прогрес" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Ем Трейд" (покупець) укладено договір поставки №1-05/12/2024-1С, відповідно до п. 1.1 якого в порядку, передбаченому даним договором, постачальник зобов`язується передати у власність покупця зернові, олійні культури і продукти їх переробки та інше (надалі - товар), а покупець зобов`язаний прийняти товар та оплатити його згідно з умовами договору.

Згідно з п. 1.2 договору найменування товару соняшник врожаю 2024 року, вартістю 26000,00 грн з ПДВ за тонну.

Поставки товару здійснюється на умовах: СРТ Дніпропетровська область, Васильківський район, с. Хуторо-Чаплине. Строк поставки товару: до 09.12.2024 (п. 3.1, 3.2 договору).

Пунктом 4.3 договору передбачено, що розрахунки за товар здійснюються на умовах 86% передоплати та 14% вартості поставленого товару покупець сплачує після реєстрації постачальником податкової накладної з урахуванням усіх вимог чинного законодавства України та після отримання оригіналів документів.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2024 року, а в частині виконання сторонами взятих на себе грошових зобов`язань за договором до моменту їх повного виконання.

На підтвердження виконання своїх зобов`язань за договором позивач надав видаткові накладні №68 від 07.12.2024 на суму 919360,10 грн та №66 від 05.12.2024 на суму 976040,10 грн, а також товаро-транспортні накладні №05/12-1 від 05.12.2024 та №07/12-1 від 07.12.2024.

Також позивачем виставлено на оплату рахунок №68 від 05.12.2024. Позивачем надані податкові накладні з доказами їх реєстрації.

Позивач зазначає, що відповідачем здійснено попередню оплату товару в розмірі 86%, а саме 1630044,18 грн до відвантаження товару. Проте, залишок боргу в розмірі 265356,03 грн відповідач не сплатив.

Позивач звертався до відповідача з претензією №09-01/1225 від 09.01.2025, у якій вимагав виконати взяті на себе зобов`язання та сплатити за поставлений соняшник 265356,03 грн.

Відповіді на претензію матеріали справи не містять.

На підтвердження своєї позиції, позивач, зокрема, надав наступні докази (копії):

- договір поставки №1-05/12/2024-1С від 05.12.2024;

- рахунок на оплату №68 від 05.12.2024;

- податкові накладні №1 від 05.12.2024, №4 від 07.12.2024;

- видаткові накладні №66 від 05.12.2024, №68 від 07.12.2024;

- товаро-транспортні накладні №05/12-1 від 05.12.2024, №07/12-1 від 07.12.2024;

- претензію №09-01/1225 від 09.01.2025.

Відповідач проти позову заперечує, зазначає, що відповідно до п. 3.6 договору на кожну партію товару постачальник в обов`язковому порядку надає покупцеві наступні документи: рахунок-фактуру; видаткову накладну; посвідчення (сертифікат) якості оригінал або засвідчена копія або інші документи, що посвідчують якість товару; товарно-транспортну накладну (ТТН) у випадках, передбачених законодавством України. Відповідач вказує, що не зважаючи на неодноразові вимоги відповідача, в порушення умов договору позивачем (постачальником товару), не був переданий перелік документів, визначений в п.3.6, а саме не наданий оригінал рахунку та посвідчення (сертифікат) якості оригінал або засвідчена копія або інші документи, що посвідчують якість товару. Відповідач зауважує, що цей документ також відсутній у матеріалах справи, також відсутні докази передачі оригіналів цих документів. Відповідач звертає увагу, що у графі ТТН "Супровідні документи" відсутній перелік документів, що передається з товаром. Таким чином, відповідач вважає, що у нього наразі не виник обов`язок здійснення оплати за товар у розмірі 14 % від вартості фактично поставленого товару.

Вказане і стало причиною виникнення спору.

Відносини, що склалися між сторонами регулюються загальними положеннями про договір поставки.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Як зазначено судом вище, оплата за товар здійснюються на умовах 86% передоплати та 14% вартості поставленого товару покупець сплачує після реєстрації постачальником податкової накладної з урахуванням усіх вимог чинного законодавства України та після отримання оригіналів документів.

Матеріали справи містять докази реєстрації податкових накладних 09.12.2024. Також матеріали справи містять докази поставки товару, зокрема видаткові накладні та товарно-транспортні накладні.

Заперечення відповідача в частині того, що строк оплати за товар не настав, оскільки разом з товаром позивачем не передані товаросупровідні документи, а саме оригінал рахунку та сертифікат якості не приймаються судом.

Доказів того, що відповідач відмовлявся від отримання товару чи від оплати з посиланням на те, що передано не повний пакет товаросупровідних документів матеріали справи не містять. До відзиву на позов відповідач таких доказів не додав. Щодо посилання на те, що у графі ТТН "Супровідні документи" відсутній перелік документів, що передається з товаром, суд зазначає, що відповідач, виявивши відсутність цих документів, міг відмовитися від приймання товару, чого зроблено не було.

Аналіз приписів статті 655, частини 1 статті 697 Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку, що обов`язком продавця є передання товару у власність покупцеві, який у свою чергу зобов`язується сплатити за товар певну грошову суму. Отже, правовідносини купівлі-продажу (поставки) зумовлюють перехід права власності на товар від продавця до покупця в момент передання товару покупцеві; при цьому, законодавцем визначено можливість збереження товару за продавцем до оплати товару або настання інших обставин, якщо про таке сторони домовилися при укладенні договору купівлі-продажу (поставки).

Представник відповідача проставляючи свій підпис у видатковій накладній підтвердив отримання товару, як визначено у Специфікації відповідно отримав і весь необхідний пакет документів, оскільки останній передається разом з продукцією, відповідно у нього виникає зустрічне зобов`язання щодо оплати товару.

Відтак, обов`язок відповідача-покупця оплатити вартість поставленого йому позивачем товару виникає в силу закону (статей 655, 692, 712 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 265 Господарського кодексу України) та не залежить від факту виставлення позивачем-постачальником рахунку-фактури на оплату відповідачем-покупцем вартості здійсненої поставки товару.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 29.09.2009 у справі №37/405 про те, що ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, а відсутність рахунку-фактури не звільняє покупця від обов`язку з оплати поставленого товару. Від зазначеної правової позиції не відступив Верховний Суд при прийнятті рішень у справах №923/712/17 (постанова від 22.05.2018) та №925/2028/15 (постанова від 21.01.2019), а також не вбачає за необхідне відступати колегія суддів Верховного Суду при розгляді даної справи №918/537/18.

Відповідно до статті 666 Цивільного кодексу України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання.

Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Доказів невиконання позивачем обов`язку щодо передачі разом з товаром відповідних документів матеріали справи не містять, рівно як не містять і доказів витребування відповідачем вказаних документів.

Відсутні у матеріалах справи докази й того, що відповідач повернув товар позивачу. Факт прийняття товару без будь-яких зауважень та претензій посвідчується підписом довіреної особи відповідача на видаткових накладних. Більш того, відповідач у відзиві на позов підтвердив отримання товару від позивача.

Таким чином, строк оплати товару настав.

Доказів оплати заборгованості відповідач не надав, доводи, наведені позивачем в обґрунтування позову, не спростував.

Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши надані сторонами докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням суд доходить висновку, що надані позивачем докази в підтвердження наявності заборгованості відповідача перед позивачем є більш вірогідними.

При цьому суд звертає увагу, що позивачем у прохальній частині позову міститься вимога про стягнення з відповідача 265356,30 грн. У той же час матеріалами справи підтверджується, що залишок боргу складає 265356,03 грн (14% від суми поставленого товару). Цю ж суму позивач зазначає і в мотивувальній частині, однак у прохальній частині позовної заяви просить стягнути іншу суму.

Таким чином, вимога про стягнення основного боргу підлягає частковому задоволенню. у розмірі 265356,03 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 3980,34 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Селянського (фермерського) господарства "Прогрес" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Ем Трейд" про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Ем Трейд" (49026 ,м. Дніпро, вул. Решетилівська, буд. 10-А, ідентифікаційний код 45444658) на користь Селянського (фермерського) господарства "Прогрес" (52651, Дніпропетровська область, Васильківський район, с. Хуторо-Чаплине, вул. Молодіжна, буд. 8, ідентифікаційний код 32166923) заборгованість у розмірі 265356,03 грн (двісті шістдесят п`ять тисяч триста п`ятдесят шість грн 03 коп) та судовий збір у розмірі 3980,34 грн (три тисячі дев`ятсот вісімдесят грн 34 коп).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 07.05.2025

Суддя О.М. Крижний