УХВАЛА

12 травня 2025 року

м. Київ

cправа № 922/3468/24

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Багай Н. О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.03.2025 у справі

за позовом Лозівської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Харківської обласної ради

до Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Комунального підприємства Харківської обласної ради "Фармація",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Комунального закладу "Центр надання культурних послуг" Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області,

про витребування майна,

за участю Харківської обласної прокуратури,

ВСТАНОВИВ:

21.04.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області на постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.03.2025 (повний текст складено 31.03.2025), ухвалену за результатами перегляду рішення Господарського суду Харківської області від 22.01.2025 у справі № 922/3468/24. Вказана касаційна скарга була надіслана 18.04.2025 до Верховного Суду засобами поштового зв`язку.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

Верховний Суд зазначає, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу скаржнику необхідно чітко вказати норму права, висновок щодо застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і зазначити, в чому полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу скаржник повинен вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу скаржник повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, висновок, який зробили суди попередніх інстанцій з цього питання (якщо він наявний), та обґрунтувати мотиви незгоди з таким висновком.

Водночас Верховний Суд звертає увагу скаржника, що, оскаржуючи судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник повинен зазначити, яке саме процесуальне порушення, передбачене частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу, призвело до прийняття незаконного судового рішення, та вказати, яким чином це порушення впливає на встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

У разі посилання на недослідження зібраних у справі доказів, скаржнику необхідно зазначити, які саме докази не було досліджено судами попередніх інстанцій. У разі якщо скаржник вважає, що суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, він повинен зазначити, яке саме клопотання було відхилено судом та як це впливає на оскаржуване судове рішення. У разі посилання на встановлення судами обставин, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, скаржник повинен вказати, який із доказів, на його думку, є недопустимим, та обґрунтувати таке твердження, а також зазначити, які обставини встановлено на підставі цього доказу, чому вони є суттєвими або як вони вплинули на прийняття оскаржуваного рішення.

У касаційній скарзі Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області викладено обґрунтування того, в чому, на її думку, полягає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права під час ухвалення оскаржуваного судового рішення. Касаційна скарга Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області також містить посилання на постанови Верховного Суду.

Однак, обґрунтовуючи неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, скаржник у тексті касаційної скарги наводить лише обставини справи без посилання на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас згідно з абзацом 1 частини 2 статті 277 Господарського процесуального кодексу України неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права є підставою для касаційного оскарження судових рішень виключно у взаємозв`язку із наявністю випадків, передбачених пунктами 1-4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Проте Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження чи доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які сам заявник скарги не викладав у тексті касаційної скарги, оскільки вказане свідчитиме про порушення Судом принципу змагальності сторін.

Таким чином, касаційна скарга Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області оформлена з порушенням вимог статті 290 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скаржником не зазначено передбаченої (передбачених) пунктами 1-4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав) касаційного оскарження та не наведено її (їх) обґрунтування.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно із частиною 1 статті 4 зазначеного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як установив Верховний Суд, Лозівська окружна прокуратура Харківської області подала позовну заяву в інтересах держави в особі Харківської обласної ради у вересні 2024 року. Її предметом є вимоги майнового характеру про:

- витребування у Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області на користь територіальних громад сіл, селищ, міст Харківської області в особі Харківської обласної ради громадського будинку, розташованого за адресою: Харківська обл., Лозівський р-н, с. Уплатне, вул. Мяснікова, буд. 2-Б, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100;

- витребування у Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області на користь територіальних громад сіл, селищ, міст Харківської області в особі Харківської обласної ради громадського будинку, розташованого за адресою: Харківська обл., Лозівський р-н, с. Самійлівка, Близнюківська ТГ, вул. Шевченка, буд. 27Б, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100;

- витребування у Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області на користь територіальних громад сіл, селищ, міст Харківської області в особі Харківської обласної ради громадського будинку, розташованого за адресою: Харківська обл., Лозівський р-н, смт Близнюки, вул. Свободи, буд 44 / вул. Першотравнева, буд. 1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

Частиною 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на час подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становив 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2024 встановлено у розмірі 3028,00 грн.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.01.2025 у справі № 922/3468/24 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.03.2025 рішення Господарського суду Харківської області від 22.01.2025 у справі № 922/3468/24 скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог Лозівської окружної прокуратури Харківської області.

Близнюківська селищна рада Лозівського району Харківської області у касаційній скарзі просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.03.2025, а рішення Господарського суду Харківської області від 22.01.2025 у справі № 922/3468/24 залишити в силі.

Верховний Суд установив, що, звертаючись до суду, Лозівська окружна прокуратура Харківської області додала до позовної заяви довідки про оціночну вартість спірних об`єктів нерухомості, витребування яких є предметом спору. За змістом вказаних довідок загальна вартість спірних об`єктів нерухомого майна становить 11 514 837,52 грн. Вказана сума є ціною позову, зазначеною при поданні позовної заяви у цій справі.

Оскільки позовні вимоги про витребування майна мають майновий характер, ставка судового збору за їх подання становить 1,5 % від ціни заявленого позову - 172 722,56 грн (11 514 837,52 грн х 1,5 %).

Таким чином, звертаючись із касаційною скаргою, заявник мав сплатити судовий збір у сумі 345 445,12 грн, а саме 172 722,56 грн х 200 %, де 172 722,56 грн - 1,5 % від ціни заявленого позову; 200 % - ставка судового збору за подання касаційної скарги.

Однак Близнюківська селищна рада Лозівського району Харківської області додала до касаційної скарги в якості доказу сплати судового збору платіжну інструкцію від 15.04.2025 № 266 на суму 276 356,10 грн. Таким чином, судовий збір сплачено не в повному розмірі.

Відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Згідно із частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, для усунення недоліків касаційної скарги Близнюківській селищній раді Лозівського району Харківської області необхідно подати до суду касаційної інстанції:

- касаційну скаргу в новій редакції, у якій слід навести та обґрунтувати передбачену (передбачені) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підставу (підстави) подання цієї скарги (із урахуванням змісту цієї ухвали);

- докази сплати судового збору в установленому законом порядку та розмірі, а саме у розмірі недоплаченої суми - 69 089,02 грн, за реквізитами, що зазначені на офіційному сайті Верховного Суду в розділі "Судовий збір".

У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області на постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.03.2025 у справі № 922/3468/24 залишити без руху та надати строк на усунення недоліків протягом десяти днів із дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Багай