ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"12" травня 2025 р. м. Одеса Справа № 916/1810/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Петрова В.С., розглянувши матеріали позовної заяви № 1842/25 ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Селищанське, за участю іншої особи ОСОБА_2 про стягнення дивідендів у розмірі 134414000,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Селищанське про:

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Селищанське на користь ОСОБА_1 дивідендів у розмірі 33603500,00 грн. з утриманням і перерахуванням до бюджету належних податкових платежів;

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Селищанське на користь ОСОБА_2 дивідендів у розмірі у розмірі 100810500,00 грн. з утриманням і перерахуванням до бюджету належних податкових платежів.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до 04.02.2021 року були учасниками ТОВ Селищанське, яке здійснює діяльність у сфері сільського господарства, при цьому їх частки у статутному капіталі товариства становили відповідно 25% та 75%, за час володіння якими протягом 2020 року ТОВ Селищанське здійснювало господарську діяльність, що принесла прибуток. Також позивач вказує, що протоколом загальних зборів учасників ТОВ Селищанське № 28/01 від 28.01.2021 року прийнято рішення про розподіл прибутку товариства за підсумками фінансово-господарської діяльності у 2020 році та виплату дивідендів учасникам пропорційно до їх часток у статутному капіталі. Так, позивач зазначає, що ОСОБА_1 було поінформовано, що йому підлягає виплата дивідендів у розмірі 33603500,00 грн. з утриманням і перерахуванням до бюджету належних податкових платежів, при цьому ОСОБА_2 проінформовано про те, що їй підлягає виплата дивідендів у розмірі 100810500,00 грн. з утриманням і перерахуванням до бюджету належних податкових платежів. Крім того, позивач додає, що у 2021 році ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснили відчуження належних їм корпоративних прав у ТОВ Селищанське на користь Компанії Анікомо Лімітед за номінальною вартістю - 64424 грн. та 193275 грн. відповідно, відчуження яких за номінальною вартістю було зумовлено наявністю значної заборгованості товариства перед ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за нарахованими, але не виплаченими дивідендами. За ствердженнями позивача, ТОВ Селищанське залишалося зобов`язаним здійснити виплату відповідних сум дивідендів у загальному розмірі 134414000,00 грн. (до 31.12.2021 року), які нараховані рішенням загальних зборів учасників, ухваленим до моменту відчуження часток.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Так, із поданого позову вбачається, що позивачем не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 4 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Крім того, у заявленому позові ОСОБА_1 зазначено: позивач ОСОБА_1 , відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю Селищанське, інша особа ОСОБА_2 . При цьому у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи. Таким чином, зазначення позивачем ОСОБА_2 як інша особа суперечить положенням Господарського процесуального кодексу України, оскільки вона не визначена позивачем ані як позивач, ані як відповідач, ані як третя особа, хоча ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення коштів на користь такої особи. Відтак, позивачем в порушення норм ГПК України не вказано правового статусу ОСОБА_2 у даному спорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В силу приписів ч. 1 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається:

1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку;

2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Однак, заявником до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з тим, як вбачається із поданих матеріалів, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із клопотанням про зменшення розміру судового збору (вх. № 14611/25), відповідно до якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять суд зменшити розмір судового збору, що підлягає сплаті, до 15140,00 грн. для кожного. В обґрунтування поданого клопотання заявники вказують, що судовий збір для ОСОБА_1 становить 504052,50 грн., а для ОСОБА_2 - 1059800,00 грн., водночас такий розмір судового збору є надмірним порівняно з їх доходами. При цьому заявники вказують, що не мають змоги сплатити зазначений судовий збір, оскільки він не є розумним та не відповідає їх фінансовому становищу. Крім того, заявники вважають, що судом має бути враховано той факт, що фінансовий стан населення країни, в тому числі і заявників, значно погіршився у зв`язку з повномасштабною агресією російської федерації по відношенню до України від 24.02.2022 року та спричиненою як наслідок економічною кризою, яку наразі переживає наша держава, з огляду на що вказаний розмір судового збору є необґрунтовано великим. Наразі заявники зазначають, що на даний час є фізичними особами, які не здійснюють підприємницьку діяльність, не мають доходу, що дозволив би сплатити судовий збір у такому розмірі і фактично не володіють значним майном, яке б можна було б реалізувати для покриття судових витрат. При цьому заявники вказують, що протягом 2024 року останні не мали доходів, які навіть наближено дозволили би їм покрити витрати на судовий збір. На підтвердження вказаного заявники надають наступні документи: інформацію з реєстру речових прав щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відомості з податкової щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповіді з податкової на адвокатський запит та виписку по рахунку щодо ОСОБА_1 (щодо ОСОБА_2 , заявники зауважують, що у останньої відсутні рахунки в банках).

Так, згідно зі ст. 8 Закону України Про судовий збір (в редакції Закону України від 27.02.2020 р.), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, законодавством встановлені конкретні умови, за наявності яких можливе зменшення, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення або розстрочення.

Отже, єдиною підставою для зменшення, звільнення, відстрочення, розстрочення від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. При цьому заява про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідну заяву, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Так, заявники в обґрунтування скрутного матеріального стану посилаються на те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу для кожного з них, на підтвердження чого надають суду наступні копії: відомість з податкової щодо ОСОБА_1 № 1553-25-17228 від 21.04.2025 р. та відомість з податкової щодо ОСОБА_2 № 1553-25-17227 від 21.04.2025 р., а також копії відповідей на адвокатський запит з ДПСУ ГУ ДПС в Одеській області № 18061/6/15-32-12-02-06 від 22.04.2025 р. та № 18063/6/15-32-12-02-06 від 22.04.2025 р., в яких зазначено, що в Держаному реєстрі відсутня інформація про доходи, отримані з січня 2022 року по грудень 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Господарський суд вважає, що подані позивачами копії зазначених вище документів не можуть бути розцінені як належний доказ на підтвердження скрутного матеріального становища позивача, оскільки такі докази не відображають відомості про об`єктивний матеріальний стан заявників.

При цьому слід зазначити, що сама по собі відсутність доходів, які підлягають оподаткуванню і обліковуються органами ДПС, не свідчить про скрутне матеріальне становище. Доказів про відсутність інших джерел доходів суду не надано.

Крім того, відповідно до ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Тобто, самі лише обставини, пов`язані з відсутністю коштів, не можуть вважатися підставою зменшення сплати судового збору, враховуючи, що заявниками не додано належних доказів, які би підтверджували неможливість сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У даному випадку необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено ГПК України, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, вищевказане клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не підлягає задоволенню судом. Отже, судовий збір за подачу даного позову підлягає сплаті на загальних підставах.

Крім того, суд зауважує, що у позові ОСОБА_1 визначено ОСОБА_2 як інша особа, а не позивач. Водночас, як вбачається із клопотання про зменшення розміру судового збору (вх. № 14611/25 від 07.05.2025), у такому клопотанні ОСОБА_2 вказана як позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 при зверненні до господарського суду з поданою позовною заявою не виконано вимоги ч. 3 ст. 162 та ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позовну ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Селищанське про стягнення дивідендів у загальному розмірі 134414000,00 грн. залишити без руху.

2. Встановити ОСОБА_1 10-денний строк для усунення виявлених недоліків при поданні позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили 12.05.2025 року та оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Петров