УХВАЛА

м. Київ

07.05.2025Справа № 911/413/25

Суддя Господарського суду міста Києва Шкурдова Л.М., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»

до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі»

про стягнення 5 813,75 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про стягнення 5 813,75 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 04.11.2024 р. відповідач приступив до виконання земельних робіт без обов`язкового погодження з Оператором ГРМ, що призвело до пошкодження газопроводу низького тиску 0,002 МПа, діаметром 75 мм, матеріал-поліетилен, за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., м. Обухів, пров. Листопадовий, 45, та спричинення збитків на загальну суму 5 813,75 грн. (втрата (виток) необлікованого природного газу через пошкодження газопроводу низького тиску об`ємом 128,039 куб.м.), що включає в себе не лише понесені витрати на відновлення належної роботи газорозподільної системи, а й вартості аварійного витоку природного газу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.02.2025 р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» разом з доданими до неї матеріалами передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду міста Києва.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2025 р., матеріали позовної заяви у справі № 911/413/25 передано для розгляду судді Шкурдовій Л.М.

Дослідивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», суд дійшов висновку передати матеріали позовної заяви у справі № 911/413/25 за виключною підсудністю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Статтею 30 Господарського процесуального кодексу України встановлено правила виключної підсудності господарських справ.

Виключна підсудність - правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що деякі категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. У цих категоріях справ не допускається також договірна підсудність.

Згідно з ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України встановлено виключну підсудність справ, що виникають зі спорів щодо нерухомого майна, які розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 р. у справі № 911/2390/18 зроблено висновки, що за правилами чинного Господарського процесуального кодексу України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

З аналізу логічної послідовності змін до формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Приймаючи дану постанову, Велика Палата Верховного Суду чітко визначила, що будь-який спір, предметом якого є нерухоме майно, яке, в свою чергу, не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення, розглядається за виключною підсудністю, за місцем знаходження такого нерухомого майна.

Отже, за правилами чинного Господарського процесуального кодексу України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Як встановлено судом, 04.11.2024 р. на аварійно-диспетчерську службу Київської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» надійшла заявка від Пукащук Ю.В. за реєстраційним № 51016, щодо пошкодження дворового газопроводу низького тиску 0,002 МПа, діаметром 75 мм, матеріал -поліетилен, за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., м. Обухів, пров. Листопадовий, 45, механічне пошкодження бурильно-крановою спец. машиною БКМ - 2м, № 06126 АІ, що призвело до витоку газу.

04.11.2024 р. відповідач приступив до виконання земельних робіт без обов`язкового погодження з Оператором ГРМ, що і призвело до пошкодження газопроводу та спричинення збитків. У зв`язку з пошкодженням відповідачем газопроводу, позивач поніс матеріальні збитки на загальну суму 5 813,75 грн., що включає в себе не лише понесені витрати на відновлення належної роботи газорозподільної системи, а й вартості аварійного витоку природного газу.

Тобто, спір у даній справі виник у зв`язку із пошкодженням газопроводу, розташованого за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., м. Обухів, пров. Листопадовий, 45.

Слід зазначити, що газопровід та його складові можуть бути переміщені за допомогою сучасних технічних засобів, однак лише одна ця ознака не виключає статусу цієї речі як нерухомої. Переміщення нерухомості повинно бути для її характеристики виключною спроможністю, у той час як можливість пересування у просторі рухомої речі є звичайною її можливістю. Особливість нерухомого об`єкта полягає у прив`язці до певної земельної ділянки, і тому при його переміщенні змінюються характеристики нерухомості, перш за все адреса і прив`язка до місцевості. Тому тісний зв`язок із землею залишається основним критерієм віднесення трубопроводів до об`єктів нерухомості.

Трубопровід можливо перемістити, але лише розібравши його на складові частини. Тим самим газопровід як єдину цілісну річ буде знищено з припиненням можливості його функціонального використання з прив`язкою до повної земельної ділянки. Газопроводи мають обов`язкову прив`язку до землі, що випливає з положень ч. 1 ст. 11 Закону України "Про трубопровідний транспорт" № 192/96-ВР від 15.05.1996 р., де вказано, що земельні ділянки, на яких збудовано трубопроводи та їх споруди відносяться до земель трубопровідного транспорту.

Міністерством юстиції України було видано Наказ від 14.04.2009 р. № 660/5 "Про затвердження Методичних рекомендацій стосовно визначення нерухомого майна, що знаходиться на земельних ділянках, право власності на які підлягає державній реєстрації (Наказ втратив чинність згідно з наказом Міністерства юстиції України від 07.04.2014 р. № 599/5).

В наказі № 660/5 викладено такі правові позиції:

ЦК України використовує конструкції "нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо)" (ст. 331), "житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно" (ст. 376).

Отже, виходячи з цих статей споруди є нерухомим майном. У законодавчих актах відсутнє визначення поняття "споруда" та їх правовий статус.

Газопроводи є об`єктами, що не можуть існувати без землі та переміщення їх є неможливим без їх знецінення, що відповідає ознакам нерухомого майна.

Отже, газопровід є нерухомим майном.

Крім того за своїми ознаками та технічними характеристиками трубопроводи повністю відповідають сукупним рисам нерухомих речей - це прив`язка до певної земельної ділянки, довговічність експлуатації, стаціонарність, капітальність, наявність індивідуальних ознак, висока вартість, конкретне цільове призначення щодо виконання певних функцій у певному місці чи на території.

Згідно з п. 1 Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 № 507, спорудою є будівельні системи, пов`язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт. Визначення поняття "капітальна споруда" немає в законодавстві, тому, під цим терміном розуміється споруда, яка підпадає під визначення поняття "нерухоме майно", що міститься в ст. 181 ЦК України, тобто, споруда, переміщення якої є неможливим без її знецінення та зміни її призначення (постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2015 р. у справі № 638/20815/13-а).

Відповідно до п. 1 Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000.

Будівлі - це споруди, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення устатковання, тварин, рослин, а також предметів.

До будівель відносяться: житлові будинки, гуртожитки, готелі, ресторани, торговельні будівлі, промислові будівлі, вокзали, будівлі для публічних виступів, для медичних закладів та закладів освіти та т. ін.

Інженерні споруди - це об`ємні, площинні або лінійні наземні, надземні або підземні будівельні системи, що складаються з несучих та в окремих випадках огороджувальних конструкцій і призначені для виконання виробничих процесів різних видів, розміщення устаткування, матеріалів та виробів, для тимчасового перебування і пересування людей, транспортних засобів, вантажів, переміщення рідких та газоподібних продуктів та т. ін.

Інженерні споруди класифікуються в основному за інженерним задумом, що визначається цільовим призначенням об`єкта.

До інженерних споруд відносяться: транспортні споруди (залізниці, шосейні дороги, злітно-посадкові смуги, мости, естакади тощо), трубопроводи та комунікації, дамби, комплексні промислові споруди, спортивні та розважальні споруди тат. ін.

Враховуючи викладене, трубопроводи є складеною річчю та відносяться до нерухомого майна, що включає в себе як будівлі, так і споруди.

Поряд з цим, газопроводи, які виконують функцію забезпечення газом конкретного будинку або конкретно взятого промислового об`єкту, є «ввідними», «внутрішніми», «внутрішньопромисловими», «внутрішньомайданчиковими» газопроводами. Ці газопроводи призначені для обслуговування конкретного будинку або конкретного підприємства. Суть такого обслуговування - газопостачання вказаних об`єктів нерухомості. Такі газопроводи фактично є приналежністю відповідних будівель, в які доставляється газ.

У відповідності до ст. 186 ЦК річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі й пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, за таких умов можна стверджувати, що описані «внутрішні», «внутрішньопромислові», «ввідні» газопроводи тощо не є окремими об`єктами в цивільному обороті, а лише приналежністю головної речі - будинку чи підприємства.

Враховуючи, що пошкоджений газопровід є приналежністю будинку за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., м. Обухів, пров. Листопадовий, 45, який є нерухомим майном, то спір у справі № 911/413/25 підлягає розгляду за правилами виключної підсудності в силу приписів ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України Господарським судом Київської області.

У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо, зокрема, справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Приписами ч. 3 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 29, 30, 31, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Матеріали позовної заяви у справі № 911/413/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про стягнення 5 813,75 грн., передати за виключною підсудністю до Господарського суду Київської області.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у строки, встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Людмила ШКУРДОВА