ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"06" травня 2025 р. м. Рівне Справа № 918/275/25

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Торчинюка В.Г., за участю секретаря судового засідання Гупалюк О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго"

до відповідача Фізичної особи-підприємця Мороза Миколи Павловича

про стягнення в розмірі 121 020 грн. 22 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: Голубєва Зінаїда Вікторівна (в залі суду);

Від відповідача: не з`явився.

Описова частина:

28 березня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Фізичної особи-підприємця Мороза Миколи Павловича про стягнення в розмірі 121 020 грн. 22 коп.

Ухвалою суду від 01 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/275/25, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 22 квітня 2025 року.

21 квітня 2025 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив у задоволенні позову відмовити.

22 квітня 2025 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 22 квітня 2025 року відкладено розгляд справи по суті на 06 травня 2025 року.

25 квітня 2025 року через підсистему електронний суд від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій просив позовні вимоги задоволити повністю.

06 травня 2025 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому останній просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату для можливості подачі до суду відповіді на відзив позивача.

В судовому засіданні 06 травня 2025 року суд розглянувши клопотання представника відповідача, заслухавши думку присутніх учасників процесу, прийшов до висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання, зважаючи на наступне.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частинами 14 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За приписами пункту 2 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

Вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі.

Суд зазначає, що відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Не заслуговує на увагу посилання представника відповідача на те, що відповідачем отримано відповідь на відзив позивача лише 03 травня 2025 року та відповідно до ухвали суду від 01 квітня 2025 року у останнього наявні підстави для відкладення розгляду справи, оскільки як встановлено судом представник відповідача - адвокат Мороз Л.С. має зареєстрований кабінет ЕС та мала можливість ознайомитись з відповіддю на відзив позивача 25 квітня 2025 року.

Проаналізувавши зміст поданого клопотання, суд не встановив обґрунтованих підстав з урахуванням норм Господарського процесуального кодексу України для відкладення розгляду справи, адже, учасники справи належним чином повідомлені про час, дату і місце судового засідання, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 06 травня 2025 року представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час, місце та дату проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Мотивувальна частина:

01 березня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" та Фізичною особою - підприємцем Морозом Миколою Павловичем було укладено Договір на постачання теплової енергії №159.

Відповідно до пункту 1.1 Договору підприємство зобов`язується надавати споживачеві теплову енергію, а споживач, в свою чергу, зобов`язується прийняти та оплатити теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором.

Згідно з умовами пункту 1.4. договору, теплова енергія подається споживачу за адресою: м. Рівне, вул. Київська, 12.

Пунктом 3.2.1. Договору передбачено, що Споживач теплової енергії зобов`язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені Договором.

Згідно з умовами пункту 4.2. договору, облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку або розрахунковим способом згідно з "Нормами та вказівками по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько - побутові потреби в Україні" та даними, вказаними у додатку № 2 до цього договору, а також з урахуванням вимог діючих нормативно-правових актів України (норм, правил і таке інше) в сфері теплопостачання.

Споживач, що має прилади обліку, щомісячно подає Підприємству звіт про фактичне споживання теплової енергії до числа поточного місяця. В разі неподання звіту в обумовлений термін, нарахування проводиться розрахунковим способом. У випадку коли 20 число поточного місяця припадає на вихідний день тоді звіт подається у попередній робочий день (пункт 4.4. договору).

Відповідно до пункту 5.1. договору, розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі, відповідно до встановлених тарифів. Розрахунки за теплову енергію здійснюються за розрахунковою одиницею - гігакалорією (Гкал).

Розрахунок вартості наданих Товариством послуг з теплопостачання встановлювала Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг відповідно до Закону України "Про національну комісію", а з липня 2021 року дані повноваження передані до органу місцевого самоврядування.

Рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради "Про встановлення тарифів ТОВ "Рівнетеплоенерго" № 98 від 12.10.2021 р. для категорії споживачів "інші споживачі" за послугу з постачання теплової енергії був встановлений тариф - 4 704,48 грн/Гкал (з ПДВ).

Відповідно до Рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради № 127 від 21.12.2021 р., були внесені зміни до Рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради "Про встановлення тарифів ТОВ "Рівнетеплоенерго" № 98 від 12.10.2021 р. та встановлені тарифи для категорії споживачів "інші споживачі" за послугу з постачання теплової енергії - 8 526,96 грн/Гкал (з ПДВ).

Рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради № 151 від 28.10.2022 р. , протягом дії воєнного стану та шести місяців після місяця в якому воєнний стан буде припинено чи скасовано було накладено мораторій на підвищення тарифів та застосовано тарифи встановлені Рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради "Про встановлення тарифів ТОВ "Рівнетеплоенерго" № 98 від 12.10.2021 р. для категорії споживачів "інші споживачі" за послугу з постачання теплової енергії - 8 526,96 грн/Гкал (з ПДВ).

Рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради № 125 від 19.12.2023 р. строком дії з 01.10.2023 р. по 30.09.2024 р. установлено тариф для категорії споживачів "інші споживачі" за послугу з постачання теплової енергії - 5 347,07 грн/Гкал (з ПДВ).

Також розрахунок вартості наданих Товариством послуг здійснюється "Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг", затвердженою Наказом Мінрегіону №315 від 22.11.2018 р.

Відповідно до Методики загальний обсяг спожитої теплової енергії, визначений за допомогою вузла комерційного обліку теплової енергії, складається з наступних складових:

- обсягу спожитої теплової енергії на опалення приміщення, визначений за показниками лічильника;

- обсягу спожитої теплової енергії на опалення приміщення, донарахований до мінімальної частки середнього питомого споживання (середнє споживання із загального обсягу спожитого тепла у будинку для нежитлових приміщень (квартир) з індивідуальними лічильниками);

- обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення.

Розподіл обсягів спожитих у будинку послуг з постачання теплової енергії здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" зняття показань вузлів комерційного обліку щомісяця здійснюється виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншого особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, у присутності споживача або його представника (представника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управителя багатоквартирного будинку), якщо інше не передбачено договором.

Зняття показань вузлів розподільного обліку, а також приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюється споживачами, якщо інше не передбачено договором.

У разі якщо зняття показань вузлів обліку, а також приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюється виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, за допомогою систем дистанційного зняття показань, таке зняття може здійснюватися без присутності споживача або його представника.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач зобов`язаний щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно з пунктом 5.2. Договору розмір щомісячної плати за опалення та підігрів води на момент укладання даного договору згідно встановлених органами місцевого самоврядування тарифів становить: а) теплова енергія на опалення при відсутності приладів обліку - в розмірі 955,46 грн. в місяць за 1 Гкал для інших споживачів; б) теплова енергія на опалення при наявності приладів обліку: - в розмірі 955,46 грн в місяць за 1 Гкал для інших споживачів.

Відповідно до пункту 5.4. Договору розрахунки Споживача з Підприємством за надані послуги здійснюються щомісячно згідно з показаннями приладів обліку або, при відсутності приладів обліку, розрахунковим методом у відповідності та з урахуванням всіх платежів/ставок та порядку оплати, що передбачені затвердженим тарифом та згідно з умовами цього договору. Розрахунковим періодом є період часу, що розпочинається 20 числа попереднього місяця і триває до 19 числа звітного місяця. При цьому Сторони домовилися про таке. У місяці, в якому розпочинається опалювальний період, для розрахунків за теплову енергію, що постачається для опалення, розрахунковий період починає свій перебіг з дати початку опалювального періоду (визначається рішенням виконавчих органів відповідних органів місцевого самоврядування) та закінчується 19 числа звітного місяця. У місяці, в якому закінчується опалювальний період, для розрахунків за теплову енергію, що поставляється для опалення, розрахунковий період закінчується датою закінчення опалювального періоду (визначається рішенням виконавчих органів відповідних органів місцевого самоврядування).

Відповідно до п. 5.4.2. Договору розрахунки за надані послуги Споживач здійснює згідно умов цього Договору щомісячно до 10-го числа місяця наступного за розрахунковим, не залежно від того на який день тижня припадає 10-те число місяця.

Пунктом 5.8. Договору передбачено, що сторони домовились, що Підприємство має право стягувати суму боргу незалежно від моменту її виникнення.

Частиною 6 ст. 276 ГК України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону.

Судом із фактичних обставин справи встановлено, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання щодо відпуску теплової енергії відповідачу у період з жовтня 2021 року по січень 2025 року, загальною вартістю послуг постачання теплової енергії у розмірі 104 324,53 грн., що підтверджується довідками про кількість використаної теплової енергії:

- за адресою м. Рівне, вул. Київська, 12: з 18.10.2021 по 31.10.2021 - 9,45371 ГКал; з 01.11.2021 по 30.11.2021 - 50,75000 ГКал; з 01.12.2021 по 31.12.2021 - 57,85500 ГКал; з 01.01.2022 по 31.01.2022 - 63,43750 ГКал; з 01.02.2022 по 28.02.2022 - 64,89910 ГКал; з 01.03.2022 по 31.03.2022 - 51,52140 ГКал; з 01.04.2022 по 19.04.2022 - 37,61489 ГКал; з 03.11.2022 по 30.11.2022 - 18,39383 ГКал; з 01.12.2022 по 31.12.2022 - 63,02135 ГКал; з 01.01.2023 по 31.01.2023 - 51,79444 ГКал; з 01.02.2023 по 28.02.2023 - 71,78892 ГКал; з 01.03.2023 по 31.03.2023 - 51,78631 ГКал; з 01.04.2023 по 12.04.2023 - 19,15508 ГКал; з 17.10.2023 по 31.10.2023 - 5,74592 ГКал; з 01.11.2023 по 30.11.2023 - 44,90258 ГКал; з 01.12.2023 по 31.12.2023 - 62,15860 ГКал; з 01.01.2024 по 31.01.2024 - 80,92087 ГКал; з 01.02.2024 по 29.02.2024 - 42,83402 ГКал; з 01.03.2024 по 29.03.2024 - 29,74052 ГКал; з 17.10.2024 по 31.10.2024 - 9,40628 ГКал; з 01.11.2024 по 30.11.2024 - 51,73086 ГКал; з 01.12.2024 по 31.12.2024 - 55,59667 ГКал; з 01.01.2025 по 31.01.2025 - 55,63155 ГКал.

Позивачем для відповідача в інформативному порядку виставлялися рахунки про надання послуги з постачання теплової енергії на загальну суму 104 324, 53 грн.

Отже, загальний розмір заборгованості становить 104 324, 53 грн.

Відповідно до п. 6.3.3. Договору Споживач несе відповідальність за порушення порядку розрахунків за теплову енергію, передбаченого п. 5.5 цього договору- сплачує пеню не менше подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, а також борг з урахуванням індексу інфляції за період прострочення і 3% річних від простроченої суми.

Станом на час розгляду справи, матеріали даної справи не містять доказів сплати споживачем 104 324, 53 грн. - заборгованості за спожиту теплову енергію.

Посилаючись на ст.625 ЦК України позивач нарахував 3 947,34 грн. - 3% річних, 12 000,35 грн. - інфляційні втрати та 748,21 грн.-пеня.

Заперечення відповідача спростовуються судом наступним.

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної

комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Як зазначає позивач, протягом 30 днів з дня опублікування Типового індивідуального договору, на адресу Позивача від співвласника багатоквартирних будинків за адресами: м. Рівне, вул. Київська 12 Фізичної особи підприємця Мороз Миколи Павловича, не надходило жодних документів які б підтверджували наявність рішення про обрання моделі договірних відносин.

Відповідач протягом 30 днів не повідомляв позивача про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та заперечень або протоколу розбіжностей до нього Позивач не отримав.

Отже, враховуючи відсутність рішення про вибір моделі договірних відносин та спливу 30-денного строку з моменту розміщення на офіційному сайті індивідуального договору на послуги з постачання теплової енергії, Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» та Фізичною особою підприємцем Мороз Миколою Павловичем вважається укладеним з 01.11.2021 року.

Отже, з усіма фізичними або юридичними особами, які є власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та станом на 29 жовтня 2021 року не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, вважається укладеним публічний договір приєднання за формою, встановленою Правилами затвердженими постановою КМУ від 21.08.2019 року № 830, з урахуванням змін, внесених КМУ від 08.09.2021 року № 1022.

Як унормовано положеннями статті 11 ЦК України та статті 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Частиною 1 статті 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У силу вимог частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1, 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з нормами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 25 Закону України "Про теплопостачання" встановлено обов`язок теплопостачальної організацій забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів.

Відповідно до частини 7 статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ч. 6 ст. 25 цього Закону).

У силу вимог частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з частиною 1 статті 277 ГК України абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 525 ЦК України, частини 6 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У силу вимог частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно п. 6 ст. 10 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання.

"Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг", затвердженої Наказом Мінрегіонбуду № 315 від 22.11.2018 року. Відповідно до Методики загальний обсяг спожитої теплової енергії, визначений за допомогою вузла комерційного обліку теплової енергії, складається з наступних складових:

- обсягу спожитої теплової енергії на опалення приміщення, визначений за показниками лічильника;

- обсягу спожитої теплової енергії на опалення приміщення, донарахований до мінімальної частки середнього питомого споживання (середнє споживання із загального обсягу спожитого тепла у будинку для нежитлових приміщень (квартир) з індивідуальними лічильниками);

- обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування (МЗК) та допоміжних приміщень будинку;

- обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Розподіл обсягів спожитих у будинку послуг з постачання теплової енергії здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом). Співвласники будівлі повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі.

Державне регулювання цін здійснюється згідно із Законом України "Про ціни і ціноутворення".

Розрахунок вартості наданих Товариством послуг з теплопостачання встановлювала Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг відповідно до Закону України "Про національну комісію", а з липня 2021 року дані повноваження передані до органу місцевого самоврядування.

Рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради "Про встановлення тарифів ТОВ "Рівнетеплоенерго" № 98 від 12.10.2021 р. для категорії споживачів "інші споживачі" за послугу з постачання теплової енергії був встановлений тариф - 4 704,48 грн/Гкал (з ПДВ).

Відповідно до Рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради № 127 від 21.12.2021 р., були внесені зміни до Рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради "Про встановлення тарифів ТОВ "Рівнетеплоенерго" № 98 від 12.10.2021 р. та встановлені тарифи для категорії споживачів "інші споживачі" за послугу з постачання теплової енергії - 8 526,96 грн/Гкал (з ПДВ).

Рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради № 151 від 28.10.2022 р., протягом дії воєнного стану та шести місяців після місяця в якому воєнний стан буде припинено чи скасовано було накладено мораторій на підвищення тарифів та застосовано тарифи встановлені Рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради "Про встановлення тарифів ТОВ "Рівнетеплоенерго" № 98 від 12.10.2021 р. для категорії споживачів "інші споживачі" за послугу з постачання теплової енергії - 8 526,96 грн/Гкал (з ПДВ).

Рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради № 125 від 19.12.2023 р. строком дії з 01.10.2023 р. по 30.09.2024 р. установлено тариф для категорії споживачів "інші споживачі" за послугу з постачання теплової енергії - 5 347,07 грн/Гкал (з ПДВ).

Також розрахунок вартості наданих Товариством послуг здійснюється "Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг", затвердженою Наказом Мінрегіону №315 від 22.11.2018 р.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" зняття показань вузлів комерційного обліку щомісяця здійснюється виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншого особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, у присутності споживача або його представника (представника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управителя багатоквартирного будинку), якщо інше не передбачено договором.

Зняття показань вузлів розподільного обліку, а також приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюється споживачами, якщо інше не передбачено договором.

У разі якщо зняття показань вузлів обліку, а також приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюється виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, за допомогою систем дистанційного зняття показань, таке зняття може здійснюватися без присутності споживача або його представника.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" п. 2 послуга з постачання теплової енергії виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску.

Пунктом 2 ч. 5 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач зобов`язаний щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначався як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі. Розподіл цього обсягу здійснюється серед споживачів за категоріями приміщень, згідно з додатком № 1 до методики № 315 пропорційно до їх загальних/опалювальних площ/об`ємів.

Обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляються між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалювальних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень (Розділ IV п. 12 Методики №315).

Обсяг спожитої теплової енергії на опалення приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з транзитними мережами опалення, через яке прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення визначається відповідно до Розділу ІІ пункт 2.

Власник нерухомого майна, обладнаного індивідуальними джерелами опалення зобов`язаний здійснювати оплату на постачання теплової енергії, яка складається: з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Верховним Судом висловлена позиція в постанові від 22 грудня 2020 року по справі №311/3489/18, в якій дійшов до висновку, що співвласники квартир та нежитлових приміщень повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. Споживач, приміщення якого обладнано індивідуальною системою опалення має оплатити надані послуги на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи індивідуального (автономного) централізованого опалення виконавцю послуг.

Зважаючи, що позивач виконав свої зобов`язання з постачання теплової енергії, а відповідач розрахунків не провів, позовні вимоги про стягнення 104 324,53 грн. - основної заборгованості підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги позивача про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, суд вказує наступне.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 входить до розділу I "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Згідно з усталеною судовою практикою нарахування на суму боргу трьох процентів річних та інфляційних втрат відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Таких висновків у подібних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду дійшла у постановах від 19.06.2019 р. у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, у постанові від 07.07.2020 р. у справі № 296/10217/15-ц, у постанові від 08.11.2019 р. у справі № 127/15672/16-ц, у постанові від 04.02.2020 р. у справі № 912/1120/16.

Отже, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат не є санкцією, а виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та у отриманні компенсації від боржника.

Подібна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.05.2018р. у справі №904/4593/17, від 13.06.2018 р. у справі №912/2708/17, від 22.11.2018 р. у справі №903/962/17, від 23.05.2018 р. у справі № 908/660/17, від 05.08.2020 р. у справі №757/12160/17-ц, від 02.09.2020 р. у справі № 802/1349/17-а, від 22.04.2020 р. у справі № 922/795/19, від 19.12.2019 р. у справі № 911/2845/18.

Крім того, пунктом 6.3.3. Договору Споживач несе відповідальність за порушення порядку розрахунків за теплову енергію, передбаченого п. 5.5 цього договору- сплачує пеню не менше подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, а також борг з урахуванням індексу інфляції за період прострочення і 3% річних від простроченої суми.

Перевіривши за допомогою онлайн-системи "Ліга-Закон" здійснені позивачем розрахунки, суд визнав вимоги про стягнення з відповідача 12 000,35 грн. - інфляційні втрати, 3 947,34 грн. - 3% річних законними та обґрунтованими.

Керуючись пунктом 6.3.3. договору позивач нарахував відповідачу 748,21 грн. - пені.

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Суд бере до уваги, що згідно з нормами частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Здійснивши перерахунок суд встановив, що позивачем вірно нараховано суму пені. Тому нарахована пеня підлягає стягненню.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про порушення майнових прав позивача, а відтак про наявність підстав для задоволення позову та про стягнення з відповідача на користь позивача 104 324 грн. 53 коп. основного боргу, інфляційних втрат 12 000 грн. 35 коп., 3% річних 3 947 грн. 34 коп., пені 748 грн. 21 коп.

Щодо розподілу судових витрат.

У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 2 422 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Мороз Миколи Павловича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (33027, м. Рівне, вул. Д. Галицького, буд. 27, ) - 104 324 (сто чотири тисячі триста двадцять чотири) грн. 53 коп. основного боргу, пеню у розмірі 748 (сімсот сорок вісім) грн. 21 коп., інфляційні втрати у розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) грн. 35 коп., 3% річних у розмірі 3 947 (три тисячі дев`ятсот сорок сім) грн. 34 коп. та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб адреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 08 травня 2025 року.

Суддя Вадим Торчинюк