ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2025 р. Справа№ 910/20100/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Остапенка О.М.

при секретарі судового засідання: Нагулко А.Л.

за участю представників сторін:

прокурор: Колодчина Р.В.

від відповідача 1: не з`явився

від відповідача 2: Ізвєков В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "П-18" адвоката Мальованої В.А. про прийняття додаткової постанови

за результатами розгляду апеляційної скарги Заступника керівника Київської міської прокуратури

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2024 (повний текст складено 25.11.2024)

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 (повний текст складено 06.12.2024)

у справі № 910/20100/23 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Першого заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави

до 1. Київської міської ради,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "П-18"

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди та скасування рішення про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 апеляційну скаргу Заступника керівника Київської міської прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2024 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі № 910/20100/23 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2024 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі № 910/20100/23 залишено без змін.

До Північного апеляційного господарського суду 11.04.2025 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "П-18" адвоката Мальованої В.А. надійшла заява про прийняття додаткової постанови у справі № 910/20100/23. Так, заявник просить стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних призначень Київської міської прокуратури на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "П-18" витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 60 000,00 грн з ПДВ.

Протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 11.04.2025 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "П-18" адвоката Мальованої В.А. про прийняття додаткової постанови у справі № 910/20100/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П., Остапенка О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21ю04.2025 призначено до розгляду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "П-18" адвоката Мальованої В.А. про прийняття додаткової постанови у справі № 910/20100/23 у судовому засіданні на "29" квітня 2025 року о 13 год 45 хв.

У судове засідання 29.04.2025 з`явився прокурор та представник відповідача 2. Представник відповідача 1 у судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частинами 11,12 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки відповідач 1 у справі був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, при цьому явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалась, тому колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "П-18" адвоката Мальованої В.А. про прийняття додаткової постанови без участі відповідача 1.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні 29.04.2025 вимоги заяви підтримав, просив стягнути з Київської міської прокуратури витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 60 000,00 грн.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "П-18" адвоката Мальованої В.А. про прийняття додаткової постанови заперечував, просив відмовити у задоволені заяви.

Стосовно розподілу витрат, понесених відповідачем 2, на професійну правничу допомогу у даній справі за результатами розгляду апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Згідно з статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підтвердження витрат на правничу допомогу у сумі 60 000,00 грн представник відповідача 2 надав копії наступних документів: Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №01-15/01/24 від 15.01.2024; Додаток №3 від 31.01.2025 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №01-15/01/24 від 15.01.2024; Додаток №4 від 31.01.2025 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №01-15/01/24 від 15.01.2024; рахунок на оплату №2 від 03.02.2025 на суму 60 000,00 грн; платіжної інструкції кредитового переказу коштів №191 від 03.02.2025 на суму 60000,00 грн; Акту здачі - приймання робіт (надання послуг) №01-09/0/25 від 09.04.2025 на суму 60 000,00 грн.

15.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "П-18" (далі Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "ЕСКВАЙРС" (далі - Адвокатське об`єднання), укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №01-15/01/24 (далі Договір), за умовами якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає доручення Клієнта про надання йому професійної правничої (правової) допомоги в обсязі, порядку та на умовах, визначених цим Договором та додатками до нього (п. 1.1. Договору).

Пунктом 1.2-1.4 Договору передбачено, що Клієнт зобов`язується сплачувати гонорар Адвокатському об`єднанню за дії Адвокатського об`єднання по наданню професійної правничої (правової) допомоги Клієнту, а також оплачувати (компенсувати) фактичні витрати, пов`язані з виконанням цього Договору.

Сторони погодили, що професійну правничу (правову) допомогу Клієнту за цим Договором надаватимуть адвокати Адвокатського об`єднання та/або залучені Адвокатським об`єднанням адвокати на договірних засадах.

Професійна правнича (правова) допомога надається на підставі усних, письмових, в тому числі надісланих електронною поштою, завдань Клієнта. Клієнт самостійно визначає коло осіб, уповноважених ставити завдання Адвокатському об`єднанню від імені Клієнта, про що повідомляє Адвокатське об`єднання у письмовій формі, в тому числі електронною поштою.

Відповідно до п. 4.14.2 Договору, за надання професійної правничої (правової) допомоги Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню винагороду (гонорар). Розмір такої винагороди Адвокатського об`єднання та порядок її сплати встановлюється Додатком до цього Договору, який є невід`ємною його частиною.

Винагорода, яка сплачується Адвокатському об`єднанню, не включає збори, мита, тарифи, тощо, сплачуються третім особам у зв`язку з наданням професійної правничої (правової) допомоги, усі з яких сплачуються Клієнтом.

Підпунктом 1.1. п. 1 Додатку № 3 до Договору, представництво та захист інтересів Клієнта як відповідача у Північному апеляційному господарському суді (апеляційна інстанція) під час судового розгляду у господарській справі №910/20100/23 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору, що включатиме обсяг правової допомоги, перелік яких викладений у згаданому пункті.

У відповідності до п.п. 1.1-.1.2 Додатку № 4 до Договору, розмір винагороди (гонорару), яка сплачується Адвокатському об`єднанню за надання професійної правничої (правової) допомоги, обсяг і зміст якої визначений у п. 1.1. Додатку № 3 до Договору та відповідає дорученню Клієнта, становить 60 000,00 гривень без ПДВ (в частині представництва у судових засіданнях - до чотирьох судових засідань включно, зокрема, відкладених або судових засідань, що не відбулися незалежно від причин (в т.ч. але не виключно: хвороба, відпустка, відрядження судді; відкладення розгляду справи у зв`язку із клопотанням учасника справи або з інших процесуальних підстав, відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю електропостачання в суді, оголошенням повітряної тривоги тощо)).

Визначена у п. 1.1. цього Додатку № 4 винагорода (гонорар) не включає в себе додаткові витрати, у зв`язку з наданням професійної правничої (правової) допомоги Клієнту, зокрема, але не виключно: судовий збір, витрати на виготовлення висновків експертів/спеціалістів, вартість послуг нотаріуса, послуги поштового зв`язку, відрядження тощо.

Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При цьому адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

У постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Верховного Суду від 22.06.2022 у справі №904/7334/21, від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19).

Крім того, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18, від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 викладено правову позицію, згідно з якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та [або] значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 126 ГПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 129 ГПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).

Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 ГПК України. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, відповідно до частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України можливе виключно на підставі клопотання заінтересованої сторони з підстав недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19).

Водночас суд з урахуванням позиції викладеній у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 липня 2022 року у справі 910/7765/20 вважає, що заявлений відповідачем розмір витрат на професійну правову допомогу не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі з урахуванням предмету спору, складності відповідної роботи та кількістю процесуальних документів, що містяться в матеріалах справи.

Так, частина п`ята статті 129 ГПК України містить критерій обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

З урахуванням вищевикладеного, із наданих відповідачем 2 документів не вбачається, що заявлені витрати мають характер необхідних, а їх розмір є розумним та виправданим (як обов`язкової умови для відшкодування таких витрат іншою стороною).

Враховуючи наведене, з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду відповідачем 2 документів, їх значення для вирішення спору, суд прийшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, керуючись у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про зменшення розміру витрат відповідача 2 на професійну правничу допомогу та про необхідність покладення на прокурора судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем 2, в розмірі 30 000,00 грн.

Керуючись статтями 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "П-18" адвоката Мальованої В.А. про прийняття додаткової постанови задовольнити частково.

2. Стягнути з Київської міської прокуратури (03150, місто Київ, вулиця Предславинська, будинок 45/9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "П-18" (04082, місто Київ, вул. Пріорська, будинок 18, ) судові витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп.

3. В іншій частині у задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "П-18" адвоката Мальованої В.А. про прийняття додаткової постанови відмовити.

4. Видачу відповідного наказу доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи №910/20100/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

У зв`язку з відпусткою судді Остапенка О.М. з 01.05.2025 по 09.05.2025 повний текст додаткової постанови складено 12.05.2025.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

О.М. Остапенко