ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2025 р. Справа№ 911/3044/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Сотнікова С.В.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання Сороки П.М.

представники учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засідання від 30.04.2025 не з`явились,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Київської області від 20.01.2025

у справі №911/3044/24 (суддя Лутак Т.В.)

за заявою ОСОБА_1

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд"

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.01.2025 відмовлено у відкритті провадження у справі №911/3044/24 за заявою ОСОБА_1 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд"; залишено без розгляду заяву арбітражного керуючого Татіщева Олександра Євгеновича про участь у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд".

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Київської області від 20.01.2025 у справі №911/3044/24 скасувати; ухвалити нове рішення, яким відкрити провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд"; розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд" призначити арбітражного керуючого - Татіщева Олександра Євгеновича, свідоцтво про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 27.05.2013 №935.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано колегії суддів у складі: головуючий суддя: Доманська М.Л.; судді: Сотніков С.В. та Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2025 витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/3044/24 за заявою ОСОБА_1 до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд" про відкриття провадження у справі про банкрутство; відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення без руху апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 20.01.2025 у справі №911/3044/24 до надходження матеріалів справи №911/3044/24 до Північного апеляційного господарського суду.

26.02.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 911/3044/24 в 1-му томі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 20.01.2025 у справі №911/3044/24 залишено без руху; роз`яснено, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали скаржник має право усунути недоліки апеляційної скарги шляхом подання доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі (36336,00 грн).

05.03.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої долучено квитанцію про сплату від 05.03.2025 №0304-5508-6788-1382 на суму 36336,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 20.01.2025 у справі №911/3044/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на 30.04.2025 об 11 год. 30 хв. Запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзиви на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 09.04.2025. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі із доказами надсилання (надання) копій цих документів іншим учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 16.04.2025.

31.03.2025 через систему «Електронний Суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого ТОВ "Євразіябуд Трейд" просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги, залишити ухвалу Господарського суду Київської області від 20.01.2025 у справі №911/3044/24 без змін, оскільки Господарський суд Київської області, відмовляючи ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Євразіябуд Трейд", дійшов правильного висновку, що заявлені кредитором грошові вимоги до боржника є необґрунтованими та не підтвердженими належними доказами, а заперечення боржника щодо вимог заявника про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Євразіябуд Трейд", зокрема, шляхом надання до суду відповідних доказів, а саме банківських виписок, довідок банку, платіжних доручень та інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, свідчать про наявність у даному випадку спору про право у розумінні положень ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, який може бути врегульований самими сторонами або вирішений у судовому порядку.

29.04.2025 через систему «Електронний Суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника ТОВ "Євразіябуд Трейд" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з участю представника ТОВ "Євразіябуд Трейд" в якості представника данного товариства у іншій справі.

У судове засідання 30.04.2024 представники учасників справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні колегія суддів відхилила клопотання представника ТОВ "Євразіябуд Трейд" про відкладення розгляду справи, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, явка представників учасників провадження у справі у судове засідання обов`язковою не визнавалася; відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні; матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховано, що відповідно до приписів ст. 56 ГПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Таким чином, юридична особа не обмежена колом осіб, які можуть представляти її інтереси в суді.

Представником ТОВ "Євразіябуд Трейд" подано до суду відзив на апеляційну скаргу. У клопотанні про відкладення розгляду апеляційної скарги ТОВ "Євразіябуд Трейд" не наведено поважних причин для відкладення розгляду апеляційної скраги, не зазначено про намір надати додаткові пояснення, нові докази, крім тих, що вже містяться в матеріалах справи.

В даному випадку апеляційна скарга може бути розглянута у судовому засіданні без участі сторін, представники яких не з`явились у судове засідання, їх неявка не перешкоджає вирішенню апеляційної скарги у даному судовому засіданні.

За положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Наведена правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.03.2024 у справі № 916/1577/19, від 09.04.2024 у справі № 873/225/23.

Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржик зазначає, що судом першої інстанції, при посиланні на доводи Боржника стосовно, начебто, укладених договорів, як на підставу для перерахування коштів Кредитором, не досліджено самі договори, а саме: попередній договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Приватного Підприємств «Нові Горизонти» (код ЄДРПОУ - 40004550) від 07.11.2017, договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 19.10.2017 № Є/ІІІ-1Г-76, договір купівлі-продажу майнових прав на нежитлове приміщення від 25.05.2017 № Є/ІІІ-1-93, договір купівлі-продажу майнових прав на нежитлове приміщення від 25.05.2017 № Є/ІІІ-1-91. Скаржник зазначає, що представником Кредитора неодноразово зазначалося про необхідність витребувати у Боржника зазначені Договори з метою переконання у їх дійсності, дослідження їх предмету, сторін, змісту, умов, факту їх виконання тощо, оскільки вказане є єдиним ключовим доказом, на який посилався Боржник, і який покладено в основу оскаржуваної ухвали. На думку скаржника, судом першої інстанції було свідомо проігноровано клопотання представника Кредитора щодо необхідності дослідження вказаних Договорів та фактів їх виконання, що призвело до процесуального порушення, та, як наслідок, до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення. Крім того, з наданих інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиногреєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна неможливо ідентифікувати, яке саме майно належить Кредитору та на якій правовій підставі, оскільки Кредитор зазначав, що це мано придбано ним у інших осіб. Вказане вище (посилання на неіснуючі договори, інформаційні довідки, згідно з якими не вбачається пов`язаності Кредитора з цими угодами) дає підстави стверджувати, що Боржник, довідавшись про ризик відкриття провадження у справі про банкрутство розпочав вчинення активних дій з метою штучного формування уявлення в учасників судочинства про наявність спору про право, що є нічим іншим, як зловживанням правом. Апелянт стверджує, що Боржник свідомо створив видимість наявності спору про право («штучний спір») виключно з метою недопущення відкриття провадження у справі про банкрутство. Отже, боржник свідомо ввів суд в оману, недобросовісно використавши надані йому процесуальні права. Вказані дії свідчать, на думку скаржника, про свідоме ухилення від виконання грошових обов`язків з повернення грошових коштів ініціюючому кредитору за наявності ознак банкрутства у Боржника, та умисне недопущення відкриття процедури банкрутства відносно Боржника, який не виконує грошові зобов`язання.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази у справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення. Ухвалу Господарського суду Київської області від 20.01.2025 у справі №911/3044/24 залишити без змін, з огляду на наступне.

До Господарського суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 від 08.11.2024 (від 11.11.2024 вх. № 4015) про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд" (ідентифікаційний код: 32740115).

За твердженням заявника, у 2017 році між кредитором, ОСОБА_1 , та боржником, Товариством з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд" було досягнуто домовленості про надання кредитором боржнику позики строком на 3 календарні місяці.

Заявник зазначив, що сторони домовились, що в подальшому після перерахування кредитором грошових коштів між сторонами буде письмовий договір позики від 02.11.2017 № 14/71.

За твердженням заявника, ним було перераховано на рахунок боржника на підставі досягнутої раніше домовленості грошові кошти на загальну суму 9 604 268,00 грн наступними платежами:

1) 02.11.2017 у розмірі 284 400,00 грн та 600 600,00 грн, всього на загальну суму 885 000,00 грн;

2) 03.11.2017 у розмірі 458 000,00 грн та 87 000,00 грн, всього на загальну суму 545 000,00 грн;

3) 07.11.2017 у розмірі 554 000, 00 грн, 554 000,00 грн, 554 268,00 грн, 13 600,00 грн, 540 400,00 грн, 554 000, 00 грн, 575 000,00 грн, всього на загальну суду 3 345 268,00 грн;

4) 08.11.2017 у розмірі 440 000,00 грн, 554 000,00 грн, 554 000, 00 грн, 554 000,00 грн, 554 000,00 грн, 554 000,00 грн, 554 000,00 грн, всього на загальну суму 3 764 000,00 грн;

5) 09.11.2017 у розмірі 511 000,00 грн та 554 000,00 грн всього на загальну суму 1 065 000,00 грн.

Загальна сума перерахованих боржнику грошових коштів заявником складає 9 604 268,00 грн, при цьому, факт перерахування грошових коштів за твердженням заявника підтверджується випискою з його банківського рахунку.

Оскільки в подальшому договір позики від 02.11.2017 №14/71 (на який посилався позивач) між сторонами не був укладений, заявником було направлено на адресу боржника претензію від 20.09.2024 із вимогою про повернення безпідставно отриманих на його думку грошових коштів, на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідно до інформації з офіційного сайту Акціонерного товариства "Укрпошта" поштове відправлення № 563, яким було направлено претензію від 20.09.2024 було отримано Товариством з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд" 27.09.2024.

Заявник стверджує, що станом на дату подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд" вимоги викладені у претензії боржником виконані не були, гроші не повернуті, відповіді на претензію на адресу заявника не надійшло, у зв`язку з чим, заявник звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

На підтвердження викладених у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд" обставин, заявником було надано наступні документи: копію виписки з рахунку, відкритому у Акціонерному товаристві Комерційний банк "ПриватБанк" від 22.08.2024 № 2MV3FO4QN23I05TD, копію претензії про повернення безпідставно набутих коштів від 20.09.2024 із доказами направлення її Товариству з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд", виписку з карткового рахунку заявника НОМЕР_1 за період 02.11.2017 - 02.11.2017, за період 03.11.2017 - 03.11.2017, за період 07.11.2017 - 07.11.2017, за період 08.11.2017 - 08.11.2017, за період 09.11.2024 - 09.11.2024, відповідь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на запит від 01.12.2024 № 20.1.0.0.0/7-241128/28627 від 27.11.2024, копію довідки Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" від 27.12.2024 № 20.1.0.0.0/7-241227/1540.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.11.2024 було прийнято заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд" до розгляду, проведення підготовчого засідання суду призначено на 02.12.2024, зобов`язано кредитора надати суду: оригінали всіх доданих до заяви від 08.11.2024 (від 11.11.2024 вх. № 4015) документів для огляду в судовому засіданні; довідку Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" про перерахування ОСОБА_1 на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд" грошових коштів у загальній сумі 9 604 268,00 грн у період з 02.11.2017 по 09.11.2017 включно, власне підтвердження заявника про те, що ним не було укладено договір позики від 02.11.2017 № 14/71, належні та допустимі докази на підтвердження того, що боржником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд" не було повернуто заявнику грошові кошти у розмірі 9 604 268,00 грн до підготовчого засідання суду, зобов`язано боржника надати суду: оригінали (для огляду) та належним чином засвідчені копії (для залучення до матеріалів справи) документів, на підставі яких діє боржник (установчий договір, статут, положення); відзив на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство, здійснено виклик у судове засідання повноважних представників кредитора та боржника.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд", заперечуючи щодо вимог заявника, зазначило про те, що боржник не отримував від заявника грошових коштів у позику та не домовлявся з останнім про укладення письмового договору від 02.11.2017 № 14/71.

У період з 02.11.2017 по 09.11.2017 ОСОБА_1 з його карткового рахунку № НОМЕР_2 , відкритого в АТ КБ "ПриватБанк", на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд" № НОМЕР_3 , відкритого в АТ КБ "ПриватБанк", було здійснено перерахування грошових коштів на виконання умов укладених договорів, а саме:

1) попереднього договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Приватного Підприємства "Нові горизонти" (код ЄДРПОУ - 40004550) від 07.11.2017, який було укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд" та ОСОБА_1 , вартість частки згідно з яким складає 8 714 668,00 грн;

2) договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № Є/ІІІ-1Г-76 від 19.10.2017, який було укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд" та ОСОБА_1 . Ціна майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 згідно договору складає 471 600,00 грн;

3) договору купівлі-продажу майнових прав на нежитлове приміщення № Є/ІІІ-1-93 від 25.05.2017, який був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд" та ОСОБА_1 . Ціна майнових прав на нежитлове приміщення №93, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 згідно договору складає 371 400,00 грн;

4) договору купівлі-продажу майнових прав на нежитлове приміщення № Є/ІІІ-1-91 від 25.05.2017, який було укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд" та ОСОБА_1 . Ціна майнових прав на нежитлове приміщення №91, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 згідно договору складає 600 600,00 грн.

З виписки АТ КБ "ПриватБанк" по поточному рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд" № НОМЕР_4 за період з 02.11.2016 по 20.02.2021 вбачається, що на виконання умов вищевказаних договорів у період з 02.11.2027 по 09.11.2017 ОСОБА_1 на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд" були здійснені платежі на загальну суму 10 158 268,00 грн.

Отже, на виконання умов попереднього договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Приватного Підприємства "Нові горизонти" (код ЄДРПОУ - 40004550) ОСОБА_1 сплачено грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд"у розмірі 8 714 668,00 грн.

На виконання умов договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 19.10.2017 № Є/ІІІ-1Г-76, ОСОБА_1 сплачено грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд" у розмірі 471 600,00 грн.

На виконання умов договору купівлі-продажу майнових прав на нежитлове приміщення від 25.05.2017 № Є/ІІІ-1-93, ОСОБА_1 сплачено грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд" у розмірі 371 400,00 грн.

На виконання умов договору купівлі-продажу майнових прав на нежитлове приміщення від 25.05.2017 № Є/ІІІ-1-91, ОСОБА_1 сплачено грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд" у розмірі 600 600,00 грн.

Вказане підтверджується фільтрованою випискою АТ КБ "ПриваатБанк" по поточному рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд" № НОМЕР_4 за період з 02.11.2016 по 20.02.2021, яку додано до відзиву на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Крім того, державна реєстрація за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_3 , нежитлові приміщення АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 на підставі вищевказаних договорів підтверджується Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.12.2024 № 406124831, від 02.12.2024 № 406124319 та від 02.12.2024 № 406125381.

Вказане боржником підтверджується також відповіддю АТ КБ "ПриватБанк" від 24.12.2024 №20.1.0.0.0/7- 241122/37073, якою на запит боржника було надано запитувані платіжні інструкції та виписку по рахунку № НОМЕР_4 , яка містить інформацію щодо суми, дат та характеру операцій між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд" та ОСОБА_1 .

Крім того, на підтвердження своїх заперечень щодо відкриття провадження у справі про банкрутство, Товариством з обмеженою "Євразіябуд Трейд" 02.01.2025 було отримано відповідь АТ КБ "ПриватБанк" від 01.01.2025 №20.1.0.0.0/7- 241227/2745, якою повідомлено, що у період з 02.11.2017 по 09.11.2017 на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд" () ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_5 ) були здійснені платежі на загальну суму 10 158 268, 00 грн. Інформація щодо призначення платежів вказана у виписці по рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд" (), яка була надіслана листом від 24.12.2024 №20.1.0.0.0/7- 241122/3 70 73, про що було зазначено вище.

На підтвердження викладених у запереченнях на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство обставин, Товариством з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд" було надано наступні документи та докази: фільтровану виписку з поточного рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд" НОМЕР_3 за період з 02.11.2016 по 20.02.2021, Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.12.2024 № 406124319, Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.12.2024 № 406124831, Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.12.2024 № 406125381, копію заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд" до АТ КБ "ПриватБанк" від 22.11.2024 із доказами її направлення банківській установі, копію довідки АТ КБ "ПриватБанк" від 24.12.2024 № 20.1.0.0.0/7-241122/37073, копії платіжних доручень заявника на рахунок боржника, виписку з рахунку боржника НОМЕР_3 за період з 02.11.2017 по 09.11.2017, копію довідки АТ КБ "ПриватБанк" від 01.01.2025 № 20.1.0.0.0/7-241227/2745.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.01.2025 відмовлено у відкритті провадження у справі №911/3044/24 за заявою ОСОБА_1 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд"; залишено без розгляду заяву арбітражного керуючого Татіщева Олександра Євгеновича про участь у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд".

Колегія суддів з вказаним висновком суду першої інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Суд, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, зазначає таке.

Відповідно до преамбули Кодексу України з процедур банкрутства цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Процедура банкрутства щодо боржника переслідує публічний та приватний інтерес. Захист публічного інтересу, зокрема, знаходить свій вияв у недопущенні фіктивного банкрутства, а також недопущення доведення боржника до банкрутства.

Захист приватного інтересу, в свою чергу, полягає в максимальному задоволенні вимог кредиторів, відновленні платоспроможності боржника або його ліквідації та продажу його майна у ліквідаційній процедурі з метою погашення вимог кредиторів.

Отже, однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство є дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів.

Суд звертає увагу, що провадження у справах про банкрутство характеризується особливим процесуальним порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань, особливим суб`єктним складом, тривалістю судового провадження, що істотно відрізняють це провадження від позовного.

З огляду на положення процесуального закону, у справах позовного провадження господарський суд, здійснюючи правосуддя, обмежений принципами диспозитивності та змагальності сторін, водночас у справах про банкрутство судовий контроль є невід`ємною складовою цього провадження.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства, серед іншого, визначено, що:

- боржник - це юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав;

- грошове зобов`язання (борг) - це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви;

- кредитор - це юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство;

- неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Кодексу України з процедур банкрутства право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор.

Наявність боргу при ініціюванні справи про банкрутство підтверджується доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути, зокрема, судові рішення, господарські правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Такими доказами можуть бути, зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи, та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань.

Так, порядок відкриття провадження у справі про банкрутство регламентований статтею 39 КУзПБ.

Згідно з положеннями частин першої-третьої статті 39 КУзПБ перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи. Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

Частиною п`ятою статті 39 КУзПБ унормовано, що за наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про: відкриття провадження у справі про банкрутство; відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство.

При цьому системний аналіз статей 1, 8, 34, 39 КУзПБ свідчить, що правовими підставами для відкриття провадження у справі про банкрутство є: наявність грошового зобов`язання боржника перед кредитором, строк виконання якого сплив на дату звернення кредитора до суду; відсутність між кредитором та боржником спору про право стосовно заявлених вимог; до підготовчого засідання суду вимоги кредитора (кредиторів) боржником у повному обсязі не задоволені.

Судова колегія звертає увагу на те, що завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності/відсутності спору про право; встановлення обставин задоволення чи незадоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі.

Слід зауважити, що системний аналіз положень статей 36, 39 КУзПБ з урахуванням статей 74, 76-77 Господарського процесуального кодексу України дає підстави для висновку про покладення на кредитора обов`язку надати докази на підтвердження підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, а на боржника, якому надана можливість подати відзив на заяву кредитора, - обов`язку надати суду докази, які спростовують або підтверджують вимоги заявника.

На дату проведення підготовчого засідання усі суперечності між кредитором та боржником з приводу їх прав та обов`язків мають бути ними усунені самостійно або вирішені в судовому порядку з ухваленням судового рішення. Вимоги ініціюючого кредитора до боржника мають бути безспірними, тобто ґрунтуватися на первинних документах, які беззаперечно підтверджували би дійсний розмір заборгованості, правомірність підстави її виникнення та доводили би прострочення виконання грошового зобов`язання боржника.

Отже, звернення кредитора до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство по суті є реалізацією кредитором права на судовий захист власних майнових прав за відсутності належного виконання грошового зобов`язання боржником.

Однією із підстав для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство є те, що вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження (ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства).

Суд також враховує висновок Верховного Суду у постанові від 03.06.2020 у справі № 905/2030/19, згідно з яким у разі відсутності належного виконання господарського грошового зобов`язання, у кредитора є можливість, окрім звернення до суду з позовом до боржника, скористатися можливістю застосування щодо такого боржника процедур, передбачених КУзПБ для задоволення своїх кредиторських вимог у тому випадку, коли відсутній спір про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження. Тож чинне законодавство, окрім добровільного погашення боржником кредиторської заборгованості, визначає два основних способи її погашення із застосуванням державного примусу: шляхом вирішення судом спору між кредитором та боржником про стягнення відповідної суми заборгованості в позовному порядку або шляхом задоволення відповідних вимог у межах провадження у справі про банкрутство.

Відсутність спору про право в розумінні процедури банкрутства полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету), підстави виникнення, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.

А тому суди повинні надавати оцінку наявності / відсутності спору про право саме у правовідносинах між боржником та ініціюючим кредитором, однак, не іншими кредиторами, та за тими підставами, за яких заявлені грошові вимоги для відкриття провадження у справі про банкрутство, оскільки порядок розгляду судових справ у позовному провадженні (яке передбачає вирішення наявного спору про право з іншими кредиторами боржника та /або з ініціюючим кредитором, однак, за інших матеріально-правових підстав, ніж заявлені грошові вимоги у справі про банкрутство) з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство боржника врегульоване положеннями частини другої статті 7 КУзПБ.

Одним із методів встановлення факту відсутності або наявності спору про право є:

- дослідження господарським судом відзиву боржника, який надається до господарського суду та заявнику до дати проведення підготовчого засідання із зазначенням у відзиві, зокрема, заперечень боржника щодо вимог заявника, докази необґрунтованості вимог заявника (за наявності), інші відомості, що мають значення для розгляду справи (частини перша, друга третя статті 36 КУзПБ);

- оцінка обґрунтованості як вимог заявника, так і викладених у відзиві боржника заперечень (частини перша, друга статті 39 цього Кодексу);

- заслуховування пояснень представників і заявника, і боржника або дослідження Єдиного реєстру судових рішень, відомості з якого є відкритими та загальнодоступними, на предмет наявності на розгляді іншого суду позову боржника до ініціюючого кредитора з питань, що зазначені вище (частина друга статті 39 КУзПБ).

Отже, на ініціюючого кредитора покладено обов`язок документально довести наявність грошового зобов`язання боржника перед таким кредитором та зазначити обставини його невиконання, в той час, як боржник наділений правом такі обставини або спростувати, або підтвердити.

Водночас, відсутність обґрунтованих заперечень боржника з приводу зазначеної вимоги кредитора (з наданням боржником на підтвердження цих заперечень відповідних доказів) може свідчити про її визнання, а відтак, і про відсутність спору між сторонами про право.

Наведені висновки сформульовані з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 13.08.2020 у справі № 910/4658/20, від 03.09.2020 у справі № 910/4658/20 та від 16.09.2020 у справі № 911/593/20, від 15.06.2021 у справі № 904/3074/20, від 15.10.2020 у справі № 922/1174/20).

При цьому у постанові Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 922/2503/20 висловлено також правову позицію про те, що заперечення (обґрунтовані) боржника щодо вимог заявника у вигляді позову, предметом якого є оспорення боржником обставин, на яких ґрунтуються вимоги кредитора, який подано до суду до подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство, беззаперечно свідчить про наявність спору про право, у розумінні положень частини шостої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства.

Задля уникнення зловживання боржником своїми правами і створення спору заради спору, спрямованого на ухилення від відкриття провадження у справі про банкрутство, необхідною умовою оспорення в судовому порядку вимог ініціюючого кредитора є те, що таке оспорення має відбуватись до подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство (такий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 24.11.2021 у справі № 910/16246/18, від 20.12.2021 у справі № 911/3185/20, від 06.04.2023 у справі № 902/560/20).

Завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог ініціюючого кредитора на предмет (1) наявності між заявником і боржником грошового зобов`язання в розумінні абз. 5 ч. 1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства; (2) встановлення наявності спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; (3) встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі.

Поряд з цим, у силу ч. 8 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство, серед іншого, зазначається про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Згідно з ч. 3 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Отже, стадія відкриття провадження у справі про банкрутство має своїми наслідками не лише заходи процесуального характеру, а й майнового. При цьому, внаслідок введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, ухвала про відкриття провадження у справі про банкрутство поширюється на майнові відносини між боржником та невизначеним на момент винесення ухвали підготовчого засідання колом осіб - конкурсних кредиторів.

За таких обставин, обов`язком ініціюючого кредитора є надання суду достатніх належних доказів існування непогашеного грошового зобов`язання боржника перед кредитором з метою виключення у майбутньому розумних сумнівів інших кредиторів боржника в обґрунтованості відкриття провадження у справі про банкрутство.

Тож, важливим питанням при відкритті провадження у справі про банкрутство є питання обґрунтованості кредиторських вимог ініціюючого кредитора, за заявою якого відкривається провадження у справі.

Використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство недостатньо аргументованої кредиторської заборгованості до боржника і відкриття на підставі такої заборгованості провадження у справі про банкрутство. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами, а також порушує права боржника у справі про банкрутство.

Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство недостатньо аргументованої кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог.

Верховний Суд у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 911/2043/20 також зазначив, що з моменту відкриття провадження у справі банкрутство боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

Тому, з огляду на важливі правові наслідки відкриття провадження у справі про банкрутство, які, крім заявника та боржника, стосуються невизначеного кола осіб - потенційних кредиторів боржника, ухваленню відповідного рішення суду має передувати системний аналіз обставин, пов`язаних із правовідносинами, з посиланням на які заявник обґрунтовує свої вимоги до боржника, на підставі поданих доказів. Лише після з`ясування та перевірки таких обставин суд може встановити обґрунтованість вимог кредитора до боржника, а також наявність чи відсутність спору про право у цих правовідносинах, як передумови для відкриття провадження у справі.

Отже, звернення кредитора до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство по суті є реалізацією кредитором права на судовий захист власних майнових прав за відсутності належного виконання грошового зобов`язання боржником. У зв`язку з цим, кредитор повинен надати суду докази на підтвердження наявності у нього права, яке підлягає захисту, та навести обставини, що є підставою для звернення до суду.

При цьому на господарський суд покладається обов`язок перевірки обґрунтованості вимог ініціюючого кредитора та з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, що, враховуючи принцип дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів, має здійснюватися судом незалежно від погодження боржником із заявленими вимогами чи, навпаки, пасивної процесуальної поведінки боржника у вигляді неподання ним відзиву на заяву про відкриття відповідного провадження.

У постанові Верховного Суду від 24.04.2025 у справі № 910/9327/24 зазначено, що наявність "спору про право" може бути виражена у двох формах: (1) процесуальній (наявності позову, який поданий до ініціювання кредитором справи про банкрутство та предметом якого є оспорення боржником обставин, на яких ґрунтуються вимоги цього кредитора); (2) матеріально-правовій (відсутність можливості встановити дійсний стан суб`єктивного права кредитора та кореспондуючого йому суб`єктивного обов`язку боржника).

В даному випадку спір про право виражений у матеріально-правовій формі, що підтверджується юридичними фактами, які дають змогу зробити обґрунтований висновок про наявність суперечностей (розбіжностей) у структурі вимог кредитора, а отже, про відсутність можливості на цій стадії судового провадження встановити дійсний стан суб`єктивного права кредитора та кореспондуючого йому суб`єктивного обов`язку боржника. Колегія суддів зауважує, що на відміну від позовного провадження, у процедурі банкрутства спір про право має бути відсутній, а сама процедура складається з послідовних, відокремлених одна від одної стадій провадження у справі.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заперечення боржника щодо вимог заявника про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд", зокрема, шляхом надання до суду відповідних доказів, а саме банківських виписок, довідок банку, платіжних доручень та інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, свідчать про наявність у даному випадку спору про право у розумінні положень ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, який може бути врегульований самими сторонами або вирішений у судовому порядку.

З огляду на вищевказане, суд правомірно відмовив у відкритті провадження № 911/3044/24 за заявою ОСОБА_1 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд".

При цьому суд вірно звернув увагу на те, що відмова у відкритті провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявності підстав, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Крім того, зважаючи на встановлені судом обставини щодо відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд", суд першої інстанції правомірно залишив без розгляду заяву арбітражного керуючого Татіщева Олександра Євгеновича (від 11.11.2024 вх. № 11122/24) про участь у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд Трейд".

Оцінюючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, через призму застосування принципів оцінки доказів та аргументації своїх висновків, викладених в Рішенні ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", судова колегія зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі); суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент; межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення; питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (пункти 21, 23 Рішення).

Колегія суддів зауважує, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин, надав оцінку поданим сторонами доказам та вірно застосував норми матеріального права при ухваленні оскаржуваної ухвали.

Отже, доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, не спростовують імперативних норм чинного законодавства про банкрутство, якими обґрунтована оскаржувана ухвала суду першої інстанції, а тому колегія суддів погоджується з позицією місцевого господарського суду та доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що ухвала Господарського суду Київської області від 20.01.2025 у справі №911/3044/24 прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Повний текст постанови підписано після виходу з відпусток суддів, що входять до складу колегії суддів, у провадженні якої перебувала дана апеляційна скарга.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Київської області від 20.01.2025 у справі №911/3044/24 залишити без змін.

Матеріали справи № 911/3044/24 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строк оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст складено 13.05.2025

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді С.В. Сотніков

О.М. Остапенко