ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

08.05.2025 Справа № 904/2309/25

за позовом Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області, м.Дніпро в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паркінг Автостар", м.Дніпро

про усунення перешкод у користуванні самовільно зайнятою земельною ділянкою

Суддя Кеся Н.Б.

СУТЬ СПОРУ:

Західна окружна прокуратура міста Дніпра Дніпропетровської області, м.Дніпро в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради 08.05.2025 року через систему "Електронний суд" звернулася із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви про усунення перешкод Дніпровській міській раді у користуванні самовільно зайнятою земельною ділянкою та повернення земельної ділянки площею 1300 кв.м., з приведенням її у придатний до використання стан шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва та скасування державної реєстрації відповідача права власності на автостоянку, що складається: літ. А-1 вартова, загальною площею 5,3 кв. м., І замощення, загальною площею 1300,0 кв. м., яка розташована у м. Дніпро, вулиця Максима Дія, 3Ч (реєстраційний номер 101) із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна. Зокрема, прокуратура просить суд заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Паркінг Автостар» () та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо об`єкту нерухомого майна - автостоянки, що складається: літ. А-1 - вартова, загальною площею 5,3 кв. м., І - замощення, яка розташована у м. Дніпро, вулиця Максима Дія, 34 (реєстраційний номер 101).

В обґрунтування заяви прокуратура посилається на таке:

Західною окружною прокуратурою міста Дніпра встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Максима Дія, 34 без будь-яких на те правових підстав;

так, встановлено, що земельна ділянка за адресою: м. Дніпро, вул. Максима Дія, 34 у власність чи користування будь-яким фізичним чи юридичним особам не передавалась. Більш того, розпорядчий документ, на підставі якого об`єкту нерухомості - автостоянці, розташованій на земельній ділянці присвоєно адресу у м. Дніпрі, вул. Максима Дія, 34, не видавався, що свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки комунальної власності, чим грубо порушено право комунальної власності територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради;

за відсутності будь-яких правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, за адресою: м. Дніпро, вул. Максима Дія, 34, збудовано нерухоме майно - автостоянку, площею 1300 кв. м., що свідчить про те, що зазначене нерухоме майно є самочинним будівництвом в розумінні статті 376 ЦК України;

під час вивчення законності набуття речових прав на об`єкт нерухомого майна, дотримання вимог містобудівного та земельного законодавства окружною прокуратурою з`ясовано, що державним реєстратором Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Зайцевим Антоном Вадимовичем, 03.11.2020 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна - автостоянку, що складається: літ. А-1 - вартова, загальною площею 5,3 кв. м., І - замощення, та відповідно до технічного паспорту площею 1300,0 кв. м. за адресою: м. Дніпро, вул. Максима Дія, 34, за громадянином Самойловим Артемом Вікторовичем, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

підставою виникнення права власності на вищезазначений об`єкт нерухомого майна зазначено: декларацію про готовність об`єкта до експлуатації ДП 0 від 20.05.2011, виданої Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради. Також, в електронній реєстраційній справі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявне розпорядження Дніпропетровського міського голови від 20.03.2011 №174/4 «Про присвоєння адреси житлового будинку по вул. Шелгунова»;

також, в електронній реєстраційній справі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься лист КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради від 23.08.2020 №2731 про надання інформації на запит ОСОБА_1 ;

в подальшому, право власності на нерухоме майно - автостоянку, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Максима Дія, 34, 21.05.2021 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Паркінг Автостар» (), на підставі Акту оцінки вартості та приймання-передачі майна що вноситься до статутного капіталу серія та номер: 454, 455, від 21.05.2021, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кононенко Світланою Анатоліївною;

разом з тим, відомості щодо укладення договору оренди земельної ділянки за адресою: м.Дніпро, вул. Максима Дія, 34 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні;

відповідно до інформації КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради №14412 від 03.12.2024 встановлено, що технічна інвентаризація та державна реєстрація права власності на нерухоме майно за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Шелгунова (на теперішній час - вул. Максима Дія) буд. 34, КП «ДМБТІ» ДМР не проводилась;

окрім цього, лист від 23.08.2020 №2731 на запит Самойлова А.В. стосовно нерухомого майна за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Шелгунова, буд. 34, Комунальним підприємством «Дніпропетровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради - не надавало;

згідно з інформацією Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 10.12.2024 № 12/19-503 встановлено, що за даними інформаційної бази містобудівного кадастру та адресного плану міста, містобудівні умови та обмеження для проектування об`єктів будівництва, будівельні паспорти забудови земельної ділянки та паспорти прив`язки тимчасових споруд за адресою: м. Дніпро, вул. Максима Дія, (колишня назва - вул. Шелгунова) 34, управлінням не надавались та не оформлювались. Інформація стосовно розпорядчих документів на підставі яких присвоєно або змінено адресу: вул. Максима Дія, (колишня назва - вул. Шелгунова) 34 в місті Дніпрі, в розпорядженні управління відсутня. Інформація щодо прийняття розпорядження Дніпропетровського міського голови від 20.03.2011 №174/4 «Про присвоєння адреси житлового будинку по вул. Шелгунова» у даних містобудівного кадастру та Адресного плану міста відсутня;

відповідно до інформації Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради №10/1-197 від 04.12.2024 відсутні відомості щодо видачі/реєстрації документів, які надають право на виконання будівельних робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва за адресою: м. Дніпро, вул. Максима Дія, (колишня назва - вул. Шелгунова) 34, також відсутні відомості щодо реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації ДП 0 від 20.05.2011;

підтвердженням того, що декларація про готовність об`єкта до експлуатації ДП 0 від 20.05.2011, Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради не реєструвалась є те, що на першій сторінці вказаної декларації зазначено державний орган, яким затверджено декларацію, а саме «Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради», однак печатка на першій сторінці проставлена зовсім іншого органу: «Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області». Окрім цього, державного органу «Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради» станом на 20.05.2011 - не існувало. Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 24245545 зареєстровано юридичну особу «Управління Дніпропетровського архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради», яка з 14.10.2010 перебуває в стані припинення. Тобто, на момент реєстрації декларації ДП 0 від 20.05.2011 юридичну особу «Управління Дніпропетровського архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради» припинено;

відповідно до інформації Дніпровської міської ради № 7/11-2829 від 24.12.2024 рішення щодо оформлення правовстановлюючих документів про передачу у власність або користування на земельну ділянку за адресою: м. Дніпро, вул. Максима Дія (колишня назва - вул. Шелгунова), 34 - відсутні. Згідно з даними інформаційної бази містобудівного кадастру та Адресного плану міста відсутня інформація стосовно розпорядчих документів, на підставі яких було присвоєно або змінено адресу вул. Максима Дія (колишня назва - вул. Шелгунова), 34. Інформації щодо прийняття розпорядження Дніпропетровського міського голови від 20.03.2011 №174/4 «Про присвоєння адреси житлового будинку по вул. Шелгунова» не виявлено;

також, свідченням того, що розпорядження Дніпропетровського міського голови від 20.03.2011 №174/4 «Про присвоєння адреси житлового будинку по вул. Шелгунова» не виносилось та не приймалось є те, що 20.03.2011 є вихідним днем, неділею;

також, Дніпровською міською радою до інформації № 7/11-2829 від 24.12.2024 додано копії документів, а саме клопотання ТОВ «Паркінг Автостар» від 21.07.2021 з додатками про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,13 га, яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Максима Дія, буд. 44. Листом від 06.06.2022 №7/9-382 Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради повідомлено ТОВ «Паркінг Автостар» про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою через невідповідність доданих до клопотання документів та роз`яснено порядок набуття прав на вищезазначену земельну ділянку відповідно до ст. ст. 134-139 Земельного кодексу України на земельних торгах у формі аукціону;

крім того, згідно інформації ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 17.12.2024 №57244/5/04-36-04-05-11 встановлено, що відповідно до переліків договорів оренди землі, наданих Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради, у відповідності до вимог п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України, на 2020-2024 роки, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутні відомості стосовно оформлення документів на землю ТОВ «Паркінг Автостар» на земельні ділянки на території м. Дніпро;

податкові декларації з плати за землю ТОВ «Паркінг Автостар» () не надавались, платежі за землекористування не сплачувались. Окрім цього, податкові декларації податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки не надавались, податок не сплачувався;

таким чином, ОСОБА_1 , уникаючи установленого чинним законодавством порядку набуття у користування земельної ділянки, отримання дозволу на будівництво, прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту, самочинно збудував вказаний об`єкт - автостоянку та набув право власності на неї, на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації ДП 0 від 20.05.2011, яка уповноваженим органом не реєструвалась та не видавалась, та у подальшому здійснив відчуження вказаного майна на користь ТОВ «Паркінг Автостар» на підставі Акту оцінки вартості та приймання-передачі майна що вноситься до статутного капіталу серія та номер: 454, 455, від 21.05.2021, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кононенко Світланою Анатоліївною;

безпідставне набуття права власності на нерухоме майно суперечить засадам містобудівної діяльності в Україні, визначених Законом України «Про основи містобудування», є перешкодою у розв`язанні питань прогнозування розвитку, планування і забудови населених пунктів, регулювання земельних відносин, створення соціальної, інженерної і транспортної інфраструктури через відсутність можливості належного ведення містобудівного кадастру призводить до порушення майнових прав та інтересів держави;

таким чином, Відповідачем незаконно використовується земельна ділянка, майно експлуатується з порушенням вимог містобудівного законодавства, що є підставою для скасування державної реєстрації речових прав та зобов`язання звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки у судовому порядку.

Тож, розглянувши подану прокуратурою заяву про забезпечення позову, суд керується таким.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Частиною першою та третьою статті 137 ГПК України встановлено перелік видів забезпечення позову, зокрема позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та забороною вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 137 ГПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову (аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №944/1748/20).

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Подібні правові висновки сформульовано Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19), від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20), від 20.02.2019 року у справі № 754/4437/18 (провадження № 61-47464св18), а також Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постановах від 13.12.2021 у справі № 367/3765/20 (провадження № 61-549св21) та від 20.06.2022 у справі №755/6830/21 (провадження №61-18799св21).

У рішенні від 19.03.1997 заява № 18357/91 у справі «Горнсбі проти Греції» (Саsе оf Ноrnsbу v. Greece) Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судом як джерело права, зазначив, що «право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін».

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у т.ч. задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як вбачається з обставин наведених прокурором, відповідачі вчиняють численні реєстраційні дії з нерухомим майном та земельними ділянками з метою зміни їх характеристик та адреси для унеможливлення виконання рішення суду в майбутньому.

У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18 зазначається, що у випадку звернення особи до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню. В такому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Враховуючи вищевикладене, прокурор вважає за необхідне заборонити Відповідачу вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо об`єкту нерухомого майна - автостоянки з метою унеможливлення відчуження майна та зміну його площі, конфігурації , тощо.

Отже, з огляду на викладені в заяві обставини щодо заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Паркінг Автостар" () та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо об`єкту нерухомого майна - автостоянки, що складається: літ. А-1 - вартова, загальною площею 5,3 кв. м., І - замощення, яка розташована у м. Дніпро, вулиця Максима Дія, 34 (реєстраційний номер 101, суд дійшов висновку, що у випадку перереєстрації об`єкту нерухомого майна - автостоянки, на користь інших осіб, це призведе до порушення балансу інтересів сторін, що може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення можливо порушених чи оспорюваних прав або інтересів Дніпровської міської ради, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне застосувати заходи до забезпечення позову шляхом заборонити Відповідачу вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо об`єкту нерухомого майна - автостоянки, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Паркінг Автостар".

Керуючись ст.ст. 86, 136-141, 234,235 Господарського процесуального кодексу України-

УХВАЛИВ:

Застосувати заходи до забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Паркінг Автостар" () та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо об`єкту нерухомого майна - автостоянки, що складається: літ. А-1 - вартова, загальною площею 5,3 кв. м., І - замощення, яка розташована у м. Дніпро, вулиця Максима Дія, 34 (реєстраційний номер 101).

Стягувач: Дніпровська міська рада (49000, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 75, )

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Паркінг Автостар" (491280 м.Дніпро, вул.Максима Дія, буд. 3Ч, )

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 08.05.2025, відповідно до ст.326 Господарського процесуального кодексу України є обов`язковою на всій території України і виконується у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Б. Кеся