ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1378/24

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В., за участю секретаря судового засідання Друккера Д.Д., дослідивши матеріали справи

За позовом Підприємства «Васильківський Ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації

до 1) Васильківської міської ради

2) Комунального підприємства «Васильківкомунікаціясервіс»

про визнання протиправним та скасування рішення

Учасники судового процесу:

від позивача: Озарків І.Д.;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Підприємство «Васильківський Ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Васильківської міської ради та Комунального підприємства «Васильківкомунікаціясервіс», в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Васильківської міської ради Київської області № 44-05-VIII від 14.05.2021;

- скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,7689 га, кадастровий номер :04:019:0107, місце розташування: Київська область, м. Васильків, вул. Володимирська, буд. 37, за Комунальним підприємством «Васильківкомунікаціясервіс»;

- скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про інше речове право 42072240 щодо права господарського відання земельною ділянкою площею 1,7689 га, кадастровий номер :04:019:0107, за Комунальним підприємством «Васильківкомунікаціясервіс».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є законним постійним землекористувачем вказаної вище земельної ділянки, а прийняте відповідачем рішення порушує права позивача.

Ухвалою Господарського суду Київської області у справі № 911/1378/24 від 04.06.2024 позовну заяву Підприємства «Васильківський Ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації залишено без руху.

07.06.2024 від позивача надішли до суду документи на виконання вимог ухвали суду від 04.06.2024.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/1378/24. Надано відповідачам строк для подачі відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. Призначено підготовче засідання на 17.07.2024.

Частиною 5 статті 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення відповідача-1 про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 17.06.2024 була направлена відповідачу в його електронний кабінет. Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки про доставку електронного листа, ухвала суду про відкриття провадження була доставлена до електронного кабінету Васильківської міської ради 04.06.2024 о 17:15.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, враховуючи положення п. 2 ч. 6 ст. 242 ГГПК України, днем вручення відповідачу-1 ухвали суду про відкриття провадження у справі є 05.06.2024.

Щодо повідомлення відповідача-2 про розгляд справи суд зазначає, що станом на дату відкриття провадження у даній справі КП «Васильківкомунікаціясервіс» не мало зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС.

У зв`язку із цим, з метою повідомлення відповідача-2 про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву та з урахуванням того, що станом на дату відкриття провадження у справі у відповідача-2 був відсутній зареєстрований електронний кабінет в окремій підсистемі «Електронного суду» ЄСІТС, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 17.06.2024 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Грушевського, буд. 23, м. Васильків, Київська обл., 08601.

Зазначене поштове повідомлення було вручено відповідачу-2 02.04.2024, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 013.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення. Відтак, в силу положення п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України, день отримання судом повідомлення про вручення судового рішення, вважається днем вручення відповідачу-2 ухвали суду про відкриття провадження у справі.

З урахуванням зазначеного вище, Господарський суд Київської області зазначає, що відповідачі були належним чином повідомлені про розгляд справи судом та про їх право подати відзив на позовну заяву.

Суд також наголошує на тому, що протягом розгляду даної справи, з метою належного повідомлення відповідачів про дати та час проведення підготовчих/судових засідань, Господарським судом Київської області складались ухвали-повідомлення, які направлялись відповідачам.

27.06.2024 до суду через підсистему «Електронний суд» від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 не визнав позовні вимоги в повному обсязі, вважав правові підстави позову необґрунтованими, не підтвердженими належними та допустими доказами, у зв`язку із чим просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову. У відзиві відповідач також просив суд розглядати справу без участі представника відповідача-1.

17.07.2024 у підготовче засідання з`явився представник позивача та надав усні пояснення щодо предмету спору. Представники відповідачів у підготовче засідання не з`явились, про дату та час підготовчого засідання були повідомлені належним чином. Суд протокольно прийняв відзив відповідача-1 до розгляду та долучив його до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.07.2024 відкладено підготовче засідання у справі № 911/1378/24 на 07.08.2024, про що занесено до протоколу підготовчого засідання.

07.08.2024 у підготовче засідання з`явився представник позивача. Представники відповідачів у підготовче засідання вдруге не з`явились, про дату та час підготовчого засідання були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.08.2024 вирішено закрити підготовче провадження та призначити справу № 911/1378/24 до судового розгляду по суті на 12.09.2024, про що занесено до протоколу підготовчого засідання.

З метою повідомлення відповідачів про дату та час розгляду справи по суті, судом складено ухвалу-повідомлення від 07.08.2024 та направлено останню відповідачам.

12.09.2024 в судове засідання з`явився представник позивача. Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.09.2024 відкладено судове засідання у справі № 911/1378/24 на 09.10.2024, про що занесено до протоколу судового засідання.

07.10.2024 до суду від відповідача-2 надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача-2 та його представника. Водночас, у поданій заяві відповідач-2 просив суд за результатами розгляду справи відмовити позивачу у задоволенні позову.

09.10.2024 в судове засідання з`явився представник відповідача-1. Представники позивача та відповідача-2 в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином. Представник відповідача-1 надав усні пояснення по суті спору.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.10.2024 відкладено судове засідання у справі № 911/1378/24 на 06.11.2024, про що занесено до протоколу судового засідання.

06.11.2024 в судове засідання з`явились представники позивача та відповідача-1 та виступили з вступними промовами. Представник відповідача-2 в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Під час розгляду справи по суті суд встановив, що для повного та всебічного розгляду даної справи необхідно дослідити зміст додатку та протокол постійної комісії Васильківської міської ради з питань регулювання земельних відносин № 02 від 13.05.2021, про який зазначається у спірному рішенні Васильківської міської ради № 44-05-VIII від 14.05.2021, копії яких відсутні в матеріалах справи. У зв`язку із цим суд протокольно зобов`язав відповідача-1 подати вказані копії документів до суду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.11.2024 оголошено перерву в судовому засіданні у справі № 911/1378/24 до 21.11.2024, про що занесено до протоколу судового засідання.

06.11.2024 до суду від відповідача-1 надійшло клопотання про долучення доказів, а саме копії додатку, про який зазначається у спірному рішенні Васильківської міської ради Київської області № 44-05-VIII від 14.05.2021.

21.11.2024 в судове засідання з`явились представники позивача та відповідача-1. Представник відповідача-2 в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Суд протокольно прийняв долучений відповідачем-1 доказ до розгляду та долучив його до матеріалів справи з огляду на те, що вказаний документ поданий на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.11.2024 оголошено перерву в судовому засіданні у справі № 911/1378/24 до 19.12.2024, про що занесено до протоколу судового засідання.

19.12.2024 в судове засідання з`явився представник відповідача-1 та надав пояснення щодо предмету спору. Представники позивача та відповідача-2 в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 19.12.2024 суд, з огляду на обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку про необхідність повернення на стадію підготовчого провадження та витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.12.2024 постановлено перейти зі стадії розгляду справи по суті до стадії підготовчого провадження у справі № 911/1378/24. Відкладено підготовче засідання у справі на 30.01.2025. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, Підприємство «Васильківський Ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації та фізичну особу-підприємця Мазуренко Світлану Юріївну надати суду належним чином засвідчену копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі від 16.06.2016 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:019:0107. Зобов`язано Васильківську міську раду надати до суду належним чином засвідчену копію протоколу постійної комісії Васильківської міської ради з питань регулювання земельних відносин № 02 від 13.05.2021. Встановлено вказаним особами строки для подання витребуваних доказів та попереджено про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

09.01.2025 до суду через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про долучення доказів, в якому позивач просить суд долучити до матеріалів справи копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі Підприємству «Васильківський Ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації.

13.01.2025 до суду від відповідача-1 надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 19.12.2024, до якої відповідачем-1 долучено копію протоколу постійної комісії Васильківської міської ради з питань регулювання земельних відносин № 02 від 13.05.2021.

30.01.2025 до суду через підсистему «Електронний суд» від відповідача-1 надійшла заява про проведення підготовчого засідання без участі представника відповідача-1.

30.01.2025 у підготовче засідання з`явився представник позивача та надав свої пояснення щодо предмету спору. Представники відповідачів у підготовче засідання не з`явились, про дату та час засідання були повідомлені належним чином.

Суд протокольно прийняв копію технічної документації, поданої до суду 09.01.2025, до розгляду та долучив до матеріалів справи. Також, суд в судовому засіданні 30.01.2025 оглянув оригінали доказів, долучених позивачем до матеріалів справи в копіях, на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.01.2025 відкладено підготовче засідання у справі № 911/1378/24 на 19.02.2025. Повторно зобов`язано ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області та ФОП Мазуренко С.Ю. надати суду належним чином засвідчену копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі від 16.06.2016 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:019:0107. Встановлено вказаним особам строк на подання витребуваних доказів та попереджено про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

10.02.2025 до суду від ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області надійшов лист № 9-10-0.62-658/2-25 від 28.01.2025 на виконання вимог ухвали суду від 19.12.2024, в якому повідомлено, що згідно даних сектору № 2 Відділу № 6 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління та даних Державного земельного кадастру, державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :04:019:0107, здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розроблена ФОП Мазуренко С.Ю. В місцевому фонді документації із землеустрою вказана технічна документація відсутня (не обліковується).

13.02.2025 до суду від ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області надійшов лист № 9-10-0.62-1359/2-25 від 13.02.2025, аналогічний за змістом листу № 9-10-0.62-658/2-25 від 28.01.2025.

19.02.2025 у підготовче засідання з`явився представник позивача та надав свої пояснення щодо предмету спору. Представники відповідачів у підготовче засідання не з`явились, про дату та час засідання були повідомлені належним чином.

Суд повідомив представника позивача про документи, які надійшли до суду, та зачитав представнику їх зміст.

У підготовчому засіданні 19.02.2025 суд встановив, що станом на дату розгляду справи ФОП Мазуренко С.Ю. не виконала вимоги ухвали суду від 19.12.2024, поважності причин невиконання та/або неможливість виконання вимог ухвали суду повідомила.

З огляду на вищенаведене, у зв`язку з неподанням ФОП Мазуренко С.Ю. витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, керуючись приписами статті 135 ГПК України, суд дійшов висновку застосувати до вказаної особи захід процесуального примусу у вигляді стягнення в дохід Державного бюджету штрафу у сумі одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням положень ч. 7 ст. 12 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.02.2025 у справі № 911/1378/24 застосовано до ФОП Мазуренко С.Ю. захід процесуального примусу у вигляді стягнення у дохід Державного бюджету штрафу. Стягнуто з ФОП Мазуренко С.Ю. в дохід Державного бюджету України 3 028, 00 грн штрафу за неподання витребуваних доказів без поважних причин або без їх повідомлення. Повторно зобов`язано ФОП Мазуренко С.Ю. надати суду належним чином засвідчену копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі від 16.06.2016 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:019:0107. Встановлено строк для подачі витребуваного судом доказу та повідомлено про наслідки невиконання вимог ухвали суду. Відкладено підготовче засідання у справі № 911/1378/24 на 19.03.2025.

10.03.2025 на електронну адресу суду від ФОП Мазуренко С.Ю. надійшли письмові пояснення вх. № суду 1809/25 від 10.03.2025 на виконання вимог ухвали суду, які не підписані електронним цифровим підписом.

18.03.2025 до суду через підсистему «Електронний суд» від відповідача-1 надійшла заява про проведення підготовчого засідання без участі представника відповідача-1.

19.03.2025 на електронну адресу суду від ФОП Мазуренко С.Ю. надійшли письмові пояснення вх. № суду 2107/25 від 19.03.2025 на виконання вимог ухвали суду (підписані електронним цифровим підписом), до яких долучено копію Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-017 від 28.02.2017.

19.03.2025 у підготовче засідання з`явився представник позивача та надав усні пояснення щодо предмету спору. Представники відповідачів у підготовче засідання не з`явились, про дату та час засідання були повідомлені належним чином.

Суд протокольно прийняв письмові пояснення ФОП Мазуренко С.Ю. вх. № суду 2107/25 від 19.03.2025 разом з поданими доказами до розгляду та долучив їх до матеріалів справи. Письмові пояснення ФОП Мазуренко С.Ю. вх. № суду 1809/25 від 10.03.2025 разом з поданими доказами суд не прийняв до розгляду у зв`язку із тим, що останні не підписані ФОП Мазуренко С.Ю.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.03.2025 вирішено закрити підготовче провадження та призначити справу № 911/1378/24 до судового розгляду по суті на 23.04.2025, про що занесено до протоколу підготовчого засідання.

З метою повідомлення відповідачів про дату та час розгляду справи по суті, судом складено ухвалу-повідомлення від 19.03.2025 та направлено останню відповідачам.

18.03.2025 до суду через підсистему «Електронний суд» від відповідача-1 надійшла заява про розгляд справи по суті без участі представника відповідача-1. Водночас, у поданій заяві відповідач-1 заперечив проти позову з підстав, наведених у відзиві, та відмовити позивачу у задоволенні позову.

23.04.2025 в судове засідання з`явився представник позивача та надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Щодо неявки представників відповідачів в судове засідання суд зазначає, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 202 ГПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Приймаючи до уваги, що представники сторін в судове засідання не з`явились, а їх нез`явлення не перешкоджає розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників відповідачів.

Згідно ч. 1 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і ст. 4 ГПК України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004 Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 11 ГПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі «ЮніонЕліментаріяСандерс проти Іспанії» (AlimentariaSanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач-2 у строк, встановлений Господарським процесуальним кодексом України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 2 ст.178 ГПК України.

В судовому засіданні 23.04.2025 судом на стадії ухвалення судового рішення оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як на десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження не більш як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши усні пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

Підприємство «Васильківський Ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації (далі позивач) є постійним користувачем земельної ділянки площею 2,242 га по вул. Володимирській, 37, наданої під існуючий ринок в межах згідно з планом землекористування на підставі державного акта на право постійного користування землею І-КВ № 002261-51 від 12.07.2000, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування за № 51, виданого на підставі рішення Васильківської міської ради народних депутатів № 139 від 20.06.2000.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10.08.2011 у справі № 2а-6521/2011 визнано протиправним та скасовано рішення Васильківської міської ради № 04-12п/ч-VI від 01.07.11 «Про припинення права постійного користування Васильківського ринку Київської облспоживспілки земельною ділянкою площею 2,242 га по вул. Володимирській, 37 у м. Василькові та скасування Державного акта на право постійного користування землею КВ № 002261-51».

Рішенням Господарського суду Київської області від 11.06.2004 у справі № 180/4-04, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.09.2004 та постановою Вищого Господарського Суду України від 15.03.2005, рішення виконкому Васильківської міської ради № 879 від 25.11.03 «Про передачу земельної ділянки в оренду Васильківському ринку Київської облспоживспілки по вул. Володимирській, 37» визнано недійсним.

Рішенням Господарського суду Київської області від 11.06.2004 у справі № 180/4-04 встановлено, що рішенням виконавчого комітету Васильківської міської ради № 879 від 25.11.2003 «Про передачу земельної ділянки в оренду Васильківському ринку Київської облспоживспілки по вул. Володимирській, 37» визнано таким, що втратив чинність державний акт І-КВ № 002261-51 від 02.07.2000 на право постійного користування земельною ділянкою площею 2,242 га по вул. Володимирській, 37 у м. Василькові Київської області, який виданий Васильківському ринку Київської облспоживспілки на підставі рішення Васильківської міської ради № 139 від 20.06.2000. Рішення Васильківської міської ради № 139 від 20.06.2000, на підставі якого видано державний акт І-КВ № 002261-51 від 02.07.2000 на право постійного користування зазначеною земельною ділянкою Васильківському ринку Київської облспоживспілки не скасоване і не визнане недійсним. Судами встановлено, що оскаржуване рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради не відповідає вимогам чинного законодавства та прийняте з порушенням визначеної законом компетенції органів місцевого самоврядування. В оспорюваному рішенні відповідач не вказав жодної із підстав припинення права постійного користування земельною ділянкою, передбачених ст.141 ЗК України. Згоду (заяву) про добровільну відмову від права постійного користування земельною ділянкою ні землекористувач Васильківський ринок Київської облспоживспілки, ні позивач Київська облспоживспілка не надавали, а підстави для примусового припинення такого права, передбачені статтею 143 ЗК України, відсутні. Приймаючи рішення про примусове припинення права постійного користування земельною ділянкою, наданого Васильківському ринку Київської облспоживспілки, виконавчий комітет Васильківської міської ради порушив положення ч. 1 ст. 124 Конституції України, яка забороняє делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами та їх посадовими особами, оскільки відповідно до ст. 143 Земельного кодексу України примусове припинення такого права здійснюється виключно в судовому порядку.

Рішенням Господарського суду Київської області від 30.11.2005 у справі № 290/16-2005 у задоволенні позову Васильківської міської ради до Васильківського ринку Київської облспоживспілки про визнання недійсним Державного акта на право постійного користування землею І-КВ № 002261-51 від 12.07.2000 відмовлено.

Доказів припинення права постійного користування позивача на земельну ділянку площею 2,242 га по вул. Володимирській, 37, наявного у позивача на підставі державного акта на право постійного користування землею І-КВ № 002261-51 від 12.07.2000 станом на дату розгляду даної справи в матеріалах справи відсутні та сторонами до суду не надано.

Проте, звертаючись до суду із даним позовом позивач стверджує, що оскаржуваним рішенням Васильківської міської ради Київської області (далі відповідач-1) № 44-05-VIII від 14.05.2021 вирішено передати Комунальному підприємству «Васильківкомунікаціясервіс»(далі відповідач-2) у господарське відання земельну ділянку комунальної власності Васильківської міської територіальної громади згідно додатку та дозволено КП «Васильківкомунікаціясервіс» розробити технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Суд встановив, що 14.05.2021 Васильківською міською радою Київської області прийнято рішення № 44-05-VIII «Про забезпечення ефективного управління майном Васильківської міської територіальної громади», яким, розглянувши лист директора КП «Васильківкомунікаціясервіс» № 369/01-25 від 12.05.2021, з метою забезпечення ефективного управління та використання майна Васильківської міської територіальної громади, що перебуває у комунальній власності шляхом досягнення стабільної та беззбиткової діяльності комунального підприємства, належного виконання статутних завдань, враховуючи рішення Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2020 у справі № 911/1300/19, на підставі ч. 1 ст. 24 Господарського кодексу України, ст. 55 ЗУ «Про землеустрій», керуючись ст. 25, 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», враховуючи протокол постійної комісії Васильківської міської ради з питань врегулювання земельних відносин від 13.05.2021 № 02, вирішила:

1. Передати Комунальному підприємству «Васильківкомунікаціясервіс» у господарське відання земельну ділянку комунальної власності Васильківської міської територіальної громади згідно додатку.

2. Дозволити Комунальному підприємству «Васильківкомунікаціясервіс» розробити технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до змісту додатка до рішення Васильківської міської ради № 44-05-VIII від 14.05.2021, у господарське відання КП «Васильківкомунікаціясервіс» передається земельна ділянка з кадастровим номером :04:019:0107, площею 1,7689 га із цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування ринкової інфраструктури, адреса: Київська область, місто Васильків, вул. Володимирська, 37, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 107.

У подальшому, як зазначив позивач, на підставі оскаржуваного рішення відповідача-1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про інше речове право 42072240, а саме: право господарського відання КП «Васильківкомунікаціясервіс» на земельну ділянку за кадастровим номером :04:019:0107, що розташована за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Володимирська, 37.

В матеріалах справи наявна інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 381932833 від 07.09.2024, зі змісту якої вбачається, що 18.05.2021 державним реєстратором виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області Садиковою Іриною Ігорівною на підставі рішення Васильківської міської ради № 44-05-VIII від 14.05.2021 вчинено запис № 42072240 про інше речове право право господарського відання за КП «Васильківкомунікаціясервіс» () на земельну ділянку за кадастровим номером :04:019:0107, площею 1,7689 га, із цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури, що розташована за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Володимирська, 37, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 107.

Крім того, як зазначив позивач, відомості про інше речове право на земельну ділянку за кадастровим номером :04:019:0107, площею 1,7689 га внесено до Державного земельного кадастру, на підтвердження чого долучив до матеріалів справи копію Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024 від 06.06.2024.

За доводами позивача, підставою прийняття оскаржуваного рішення Васильківської міської ради визначено рішення Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2020 року у справі № 911/1300/19.

Позивач стверджує, що вказаною вище постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2020 року у справі № 911/1300/19 було вирішено скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію від 29.08.2016 земельної ділянки площею 1,7689 га, кадастровий номер :04:019:0107, місце розташування: Київська область, м. Васильків, вул. Володимирська, буд. 37, за Підприємством «Васильківський ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про інше речове право 20647333 щодо права постійного користування земельною ділянкою площею 1,7689 га, кадастровий номер :04:019:0107, за Підприємством «Васильківський ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації.

Суд встановив, що на розгляді Господарського суду Київської області перебувала справа № 911/1300/19 за позовом Васильківської міської ради до Підприємства «Васильківський ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації про скасування державної реєстрації земельної ділянки та запису в реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Господарського суду Київської області від 16.09.2019 у справі № 911/1300/19 визнано недійсним та зобов`язано Державних кадастрових реєстраторів відділу у Васильківському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію від 29.08.2016 земельної ділянки площею 1,7689 га, кадастровий номер :04:019:0107, місце розташування: Київська обл., м. Васильків, вул. Володимирська, 37, за Підприємством «Васильківський ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації. Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про інше речове право 20647333 щодо права постійного користування земельною ділянкою площею 1,7689 га, кадастровий номер :04:019:0107, за Підприємством «Васильківський ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2020 у справі № 911/1300/19 апеляційну скаргу Підприємства «Васильківський ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації на рішення Господарського суду Київської області від 16.09.2019 у справі №911/1300/19 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Київської області від 16.09.2019 у справі №911/1300/19 змінено, викладено резолютивну частину рішення в новій редакції.

Скасовано у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію від 29.08.2016 земельної ділянки площею 1,7689 га, кадастровий номер :04:019:0107, місце розташування: Київська область, м. Васильків, вул. Володимирська, буд. 37, за Підприємством «Васильківський ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації.

Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про інше речове право 20647333 щодо права постійного користування земельною ділянкою площею 1,7689 га, кадастровий номер :04:019:0107, за Підприємством «Васильківський ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації.

Північний апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення Господарського суду Київської області від 16.09.2019 у справі № 911/1300/19, у своїй постанові від 01.10.2020 зазначив, що враховуючи те, що державну реєстрацію спірної земельної ділянки здійснено у Державному земельному кадастрі на підставі технічної документації із землеустрою, яка не затверджена у встановленому законом порядку, колегія суддів погодилась з висновками суду першої інстанції про правомірність заявленої вимоги щодо скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації від 29.08.2016 земельної ділянки площею 1,7689 га, кадастровий номер :04:019:0107, місце розташування: Київська обл., м. Васильків, вул. Володимирська, 37, за Підприємством «Васильківський ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації.

Стосовно позовної вимоги про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про інше речове право 20647333 щодо права постійного користування земельною ділянкою площею 1,7689 га за Підприємством «Васильківський ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації Північний апеляційний господарський суд у своїй постанові від 01.10.2020 вказав, враховуючи те, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за відповідачем суб`єктом державної реєстрації здійснено державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою комунальної форми власності площею 1,7689 га з кадастровим номером :04:019:0107 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, яка, всупереч вимогам ч. 14 ст. 186 Земельного кодексу України, на затвердження до Васильківської міської ради відповідачем не подавалась, колегія суддів погодилась з висновками суду першої інстанції, що з метою забезпечення реального поновлення порушеного права Васильківської міської ради позовна вимога про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про інше речове право за № 20647333 щодо права постійного користування земельною ділянкою площею 1,7689 га за Підприємством «Васильківський ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації є такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 75 ГПК України передбачено підстави звільнення від доказування. Зокрема, господарським процесуальним законодавством визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Преюдиціальність це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Наведеної позиції також дотримується Вищий господарський суд України у постановах від 30.01.2013 р. по справі № 5020-660/2012 та від 06.03.2014 р. по справі № 910/11595/13.

У пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17 міститься висновок, що преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

Отже, постанова Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2020 у справі № 911/1300/19 має преюдиціальне значення, а встановлені нею факти повторного доведення не потребують.

За ствердженням позивача, єдиною правовою підставою для прийняття вказаного вище рішення було не затвердження технічної документації органом місцевого самоврядування, при цьому право постійного користування позивача на вказану вище земельну ділянку ніким не скасовувалось.

Отже, на переконання позивача, вказана постанова Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2020 року у справі № 911/1300/19 не відміняє існуючого у позивача права постійного користування землею та не надає можливості зареєструвати будь-які права за іншими особами.

Позивач вважає прийняте Васильківською міською радою Київської області рішення № 44-05-VIII від 14.05.2021 «Про забезпечення ефективного управління майном Васильківської міської територіальної громади» незаконним та таким, що порушує право постійного землекористування Підприємства «Васильківський Ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації, яке наявне у останнього відповідно до Державного акта на право постійного користування землею І-КВ № 002261-51 від 12.07.2000.

Також, позивач вважає протиправним державну реєстрацію права господарського відання за КП «Васильківкомунікаціясервіс» на земельну ділянку за кадастровим номером :04:019:0107, площею 1,7689 га, із цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури, що розташована за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Володимирська, 37, у Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки, як зазначив позивач, ні Земельним кодексом України, ні Законом України «Про оренду землі», ні іншими законодавчими актами України не передбачено набуття права на землю у господарське відання. Тобто, на думку позивача, внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, права господарського відання на земельні ділянки не передбачено чинним законодавством.

Отже, Підприємство «Васильківський Ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації стверджує, що останнє є законним постійним землекористувачем вказаної вище земельної ділянки, а оскаржуване рішення відповідача-1 № 44-05-VIII від 14.05.2021 та вчинені дії щодо реєстрації права господарського відання за відповідачем-2 порушують охоронювані права та інтереси позивача.

З урахуванням зазначеного вище, позивач звернувся до суду із даним позовом до Васильківської міської ради та КП «Васильківкомунікаціясервіс», в якій просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Васильківської міської ради Київської області № 44-05-VIII від 14.05.2021, скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,7689 га, кадастровий номер :04:019:0107, місце розташування: Київська область, м. Васильків, вул. Володимирська, буд. 37, за КП «Васильківкомунікаціясервіс» та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про інше речове право 42072240 щодо права господарського відання земельною ділянкою площею 1,7689 га, кадастровий номер :04:019:0107, за КП «Васильківкомунікаціясервіс».

У свою чергу Васильківська міська рада, заперечуючи проти позовних вимог, зазначила про те, що Північний апеляційний господарський суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 911/1300/19, мотивуючи своє рішення, зробив висновок, що на відміну від права власності на землю, праву землекористування притаманні тільки правомочності володіння та користування земельною ділянкою, а також звернув увагу на те, що конкретний зміст правомочностей володіння і користування землекористувача визначають власники землі, тобто правомочність розпорядження завжди залишається за власниками земельних ділянок. Такою правомочністю у праві постійного землекористування володіє держава або відповідна територіальна громада.

Як зазначила Васильківська міська рада, станом на цей час спірна земельна ділянка по вул. Володимирській, 37 у м. Василькові перебуває у комунальній власності Васильківської міської територіальної громади. Васильківська міська рада вказала, що судом першої інстанції у справі № 911/1300/19 встановлено, з чим також погодився і суд апеляційної інстанції у цій справі, що докази затвердження Васильківською міською радою технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 1,7689 га, яка розташована за адресою: вул. Володимирська, 37, м. Васильків Київська область у матеріалах справи № 911/1300/19 відсутні. У зв`язку із цим рада звернула увагу на те, що станом на дату подачі відзиву на позовну заяву Підприємство «Васильківський ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації так і не звернулось до Васильківської міської ради з проханням про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку з кадастровим номером :04:019:0107, площею 1,7689 га, яка розташована за адресою: вул. Володимирська, 37, м. Васильків Київська область. Васильківська міська рада вважає, що позивач, пред`являючи цей позов до суду, намагається припуститись до зловживання процесуальними правами, які можуть виражатись у створення спору, який має штучний характер, адже, на думку ради, з наведеного вище можна стверджувати, що у даному випадку має місце тривале та триваюче (з 2019 року) зловживання правом з боку позивача, яке полягає у нездійсненні відповідно до закону дій щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 1,7689 га, яка розташована за адресою: вул. Володимирська, 37, м. Васильків Київська область. Васильківська міська рада наголосила на тому, що відповідно до норм цивільного, господарського законодавства та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Васильківська міська рада є органом місцевого самоврядування, яка представляє Васильківську міську територіальну громаду та від її імені і в її інтересах здійснює функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та законами України, в тому числі зі здійснення правомочності володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі і землями комунальної власності. За ствердженням ради, у зв`язку із наведеним та враховуючи те, що з боку Підприємства «Васильківський ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації чиниться з 2019 року та на цей час зловживання правом, пов`язане з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом, а саме нездійсненні відповідно до закону дій щодо направлення на затвердження до Васильківської міської ради технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 1,7689 га, яка розташована за адресою: вул. Володимирська, 37, м. Васильків Київська область, Васильківською міською радою з метою забезпечення ефективного управління майном Васильківської міської територіальної громади на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, 14.05.2021 прийнято рішення № 44-05-VIII про передачу КП «Васильківкомунікаціясервіс» у господарське відання вказану земельну ділянку комунальної форми власності з кадастровим номером :04:019:0107 та дозволено КП «Васильківкомунікаціясервіс» розробити встановлення (відновлення) меж вказаної земельної ділянки в натурі (на місцевості).

З урахуванням зазначеного вище, Васильківська міська рада не визнає аргументи позивача, вважає правові підстави позову щодо скасування рішення ради необґрунтованими, не підтверджені належними та допустими доказами, а вимоги позивача такими, що не містять у собі обставини, що доводили б законність та правомірність вимог позивача.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Отже, виходячи із приписів статті 4 ГПК України та статей 15, 16 ЦК України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу; порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача (відповідачів); належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст. 14 Конституції України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України (далі ЗК України), до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 78 ЗК України передбачено, що право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЗК України, право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У Рішенні Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005 (справа про постійне користування земельними ділянками) наголошено, що суб`єктивне право постійного користування земельною ділянкою суттєво відрізняється від суб`єктивного права власності на землю та суб`єктивного права оренди.

Хоча власники землі та орендарі поряд із повноваженнями щодо володіння та користування наділяються і повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками (орендарі в частині передачі земель у суборенду за згодою власника), а постійні користувачі такої можливості позбавлені, у їх праві на землю є ряд особливостей і переваг: - право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинено лише з підстав, передбачених законодавством; - права та обов`язки постійних землекористувачів визначені чинним земельним законодавством і не підлягають договірному регулюванню (не можуть бути звужені); - постійні землекористувачі, як і землевласники, сплачують земельний податок, розмір якого визначається відповідно до чинного законодавства, на відміну від договірного характеру орендної плати; - земельні ділянки у постійне користування передаються у порядку відведення безоплатно з наступним посвідченням цього права шляхом видачі державного акта на право постійного користування земельною ділянкою; оплаті має підлягати лише виготовлення технічної документації на земельну ділянку, що здійснюється на договірних засадах із уповноваженою землевпорядною організацією.

Крім того, Конституційний Суд України у своєму Рішенні вказав, що стаття 92 ЗК України не обмежує і не скасовує чинне право постійного користування земельними ділянками, набуте громадянами в установлених законодавством випадках. Раніше видані державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними та підлягають заміні у разі добровільного звернення осіб (постанова Кабінету Міністрів від 02.04.2002 № 449 (чинна до 23.07.2013).

Таким чином, право постійного користування земельною ділянкою, набуте особою у встановленому законодавством порядку, відповідно до законодавства, що діяло на момент набуття права постійного користування, не втрачається та не підлягає обов`язковій заміні.

Отже, право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених ст. 141 ЗК України, перелік яких є вичерпним.

Громадяни та юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм в установлених законодавством випадках права користування земельною ділянкою за відсутності підстав, встановлених законом.

При цьому, право користування земельною ділянкою, набуте у встановленому порядку до 01.01.2002 (набрання чинності Земельного кодексу України прийнятого 25.10.2001), не втрачається внаслідок його не переоформлення підприємством, яке за змістом чинного Земельного кодексу України не може набувати права постійного землекористування, а зберігається за ним до приведення прав і обов`язків щодо такої земельної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства, у тому числі за правонаступником такого землекористувача (зазначену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 21.02.2011 у справі № 21-3а11, у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 911/4065/16, від 21.05.2018 у справі № 922/1017/17, від 31.10.2018 у справі № 916/1776/17; від 10.10.2018 у справі № 907/916/17 тощо).

Частинами 1, 3 ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив вище та не заперечується сторонами, що Підприємство «Васильківський Ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації є постійним користувачем земельної ділянки площею 2,242 га по вул. Володимирській, 37, наданої під існуючий ринок в межах згідно з планом землекористування на підставі державного акта на право постійного користування землею І-КВ № 002261-51 від 12.07.2000, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування за № 51, виданого на підставі рішення Васильківської міської ради народних депутатів № 139 від 20.06.2000.

Доказів припинення права постійного користування позивача у визначеному законом порядку на земельну ділянку площею 2,242 га по вул. Володимирській, 37, наявного у позивача на підставі державного акта на право постійного користування землею І-КВ № 002261-51 від 12.07.2000 та/або скасування Державного акта на право постійного користування землею І-КВ № 002261-51 від 12.07.2000, станом на дату розгляду даної справи в матеріалах справи відсутні та сторонами до суду не надано. Також в матеріалах справи відсутні докази добровільної відмови позивача від права користування земельною ділянкою площею 2,242 га по вул. Володимирській, 37.

Способи захисту прав на земельні ділянки передбачено положеннями статті 152 ЗК України, згідно з частиною 2 якої власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Зазначений у ч. 3 ст.152 ЗК України перелік способів захисту у земельних спорах не є вичерпним.

Відповідно до статті 5 ГПК України, який встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (ст. 1 ГПК України) здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Таким чином, процесуальним законом господарському суду надано право здійснювати захист порушених прав і законних інтересів у земельних правовідносинах іншими, ніж передбачено у статті 152 ЗК України, способами захисту виходячи із їх ефективності.

Отже, у спорах щодо захисту прав на землю у визначенні предмета позову, як способу захисту права та законного інтересу, слід враховувати положення спеціальної норми статті 152 ЗК України, а також частини 1 та 2 статті 5 ГПК України.

З огляду на встановлені статтею 152 Земельного кодексу України способи захисту прав на земельні ділянки та визначені статтею 5 ГПК України вимоги щодо ефективності способу захисту права, позивач у спорі про захист прав на земельну ділянку може пред`явити будь - яку позовну вимогу, яка не передбачена законом або договором, а суд може захистити порушене право у заявлений спосіб, у тому числі й шляхом визнання відсутнім права, але за умови, що такий спосіб захисту прав на земельну ділянку, обраний позивачем, відновлює (захищає) порушене право позивача або нівелює негативні для нього наслідки у зв`язку з порушенням права, тобто, є ефективним способом захисту і виключає у подальшому необхідність пред`явлення інших позовів для захисту (відновлення) порушеного права (постанова Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 22.06.2020 у справі № 922/2155/18).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що Васильківською міською радою прийняттям оскаржуваного рішення № 44-05-VIII від 14.05.2021 порушено право постійного землекористування Підприємства «Васильківський Ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації, яке наявне у останнього відповідно до державного акта на право постійного користування землею І-КВ № 002261-51 від 12.07.2000. Отже, позивач стверджує, що Підприємство «Васильківський Ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації є законним постійним землекористувачем вказаної вище земельної ділянки.

Також позивач вважає протиправним здійснену державну реєстрацію права господарського відання за КП «Васильківкомунікаціясервіс» на земельну ділянку за кадастровим номером :04:019:0107, площею 1,7689 га, із цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури, що розташована за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Володимирська, 37, у Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки, на думку позивача, оскільки ні Земельним кодексом України, ні Законом України «Про оренду землі», ні іншими законодавчими актами України не передбачено набуття права на землю у господарське відання.

Суд встановив вище, що 14.05.2021 Васильківською міською радою Київської області прийнято рішення № 44-05-VIII «Про забезпечення ефективного управління майном Васильківської міської територіальної громади», яким вирішила передати КП «Васильківкомунікаціясервіс» у господарське відання земельну ділянку комунальної власності Васильківської міської територіальної громади згідно додатку та дозволити КП «Васильківкомунікаціясервіс» розробити технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до змісту додатка до рішення Васильківської міської ради № 44-05-VIII від 14.05.2021, у господарське відання КП «Васильківкомунікаціясервіс» передається земельна ділянка з кадастровим номером :04:019:0107, площею 1,7689 га із цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування ринкової інфраструктури, адреса: Київська область, місто Васильків, вул. Володимирська, 37, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 107.

У подальшому, на підставі оскаржуваного рішення відповідача-1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про інше речове право 42072240, а саме: право господарського відання КП «Васильківкомунікаціясервіс» на земельну ділянку за кадастровим номером :04:019:0107, що розташована за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Володимирська, 37.

В матеріалах справи наявна інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 381932833 від 07.09.2024, зі змісту якої вбачається, що 18.05.2021 державним реєстратором виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області Садиковою Іриною Ігорівною на підставі рішення Васильківської міської ради № 44-05-VIII від 14.05.2021 вчинено запис № 42072240 про інше речове право право господарського відання за КП «Васильківкомунікаціясервіс» на земельну ділянку за кадастровим номером :04:019:0107, площею 1,7689 га, із цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури, що розташована за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Володимирська, 37, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 107.

Крім того, як зазначив позивач, відомості про інше речове право на земельну ділянку за кадастровим номером :04:019:0107, площею 1,7689 га внесено до Державного земельного кадастру, на підтвердження чого позивач долучив до матеріалів справи копію Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024 від 06.06.2024. Вказана обставина відповідачами не заперечується.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (тут і надалі в редакції, чинній на дату прийняття оскаржуваного рішення), місцеве самоврядування в Україні це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Частиною 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно частини 1 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з пп. 30, 31 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується відповідно до закону питання, зокрема прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна, прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ГК України, основу правового режиму майна суб`єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права право господарського відання, право оперативного управління. Господарська діяльність може здійснюватися також на основі інших речових прав (права володіння, права користування тощо), передбачених Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ГК України, право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації прав підлягають речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; та інші передбачені Законом.

Наведеним вище спростовуються твердження позивача стосовно того, що жодними законодавчими актами України не передбачено набуття права на землю у господарське відання.

Суд встановив вище, що відповідно до змісту додатка до рішення Васильківської міської ради № 44-05-VIII від 14.05.2021, у господарське відання КП «Васильківкомунікаціясервіс» передається земельна ділянка з кадастровим номером :04:019:0107, площею 1,7689 га із цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування ринкової інфраструктури, адреса: Київська область, місто Васильків, вул. Володимирська, 37, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 107, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, пунктом 2 оскаржуваного рішення № 44-05-VIII від 14.05.2021 дозволено КП «Васильківкомунікаціясервіс» розробити технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Водночас, суд встановив, що відповідно до долученої позивачем до матеріалів справи копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024 від 06.06.2024 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:019:0107, площею 1,7689 га, у розділі відомості про державну реєстрацію земельної ділянки наведено наступну інформацію про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки: технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 16.06.2016, розробник ФОП Мазуренко С.Ю. (Мазуренко Світлана Юріївна), орган який зареєстрував земельну ділянку: Управління Держгеокадастру у Васильківському районі Київської області; дата державної реєстрації земельної ділянки 29.08.2016.

Так, з метою з`ясування питання щодо розроблення технічної документації із землеустрою щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:019:0107, ухвалою господарського суду Київської області від 19.12.2024, зокрема, зобов`язано ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, Підприємство «Васильківський Ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації та ФОП Мазуренко Світлану Юріївну надати суду належним чином засвідчену копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі від 16.06.2016 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:019:0107.

10.02.2025 до суду від ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області надійшов лист № 9-10-0.62-658/2-25 від 28.01.2025 на виконання вимог ухвали суду від 19.12.2024, в якому повідомлено, що згідно даних сектору № 2 Відділу № 6 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління та даних Державного земельного кадастру, державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :04:019:0107, здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розроблена ФОП Мазуренко С.Ю. В місцевому фонді документації із землеустрою вказана технічна документація відсутня (не обліковується).

10.03.2025 до суду від ФОП Мазуренко Світлани Юріївни надійшли письмові пояснення вх. № суду 2107/25 від 19.03.2025, яким повідомлено суд про відсутність можливості виконати вимоги ухвали у визначений строк, оскільки ФОП Мазуренко С.Ю. не є розпорядником запитуваної інформації, оскільки ніколи не розробляла технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі від 16.06.2016 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:019:0107, у зв`язку із чим не володіє запитуваною інформацією. Додатково ФОП Мазуренко С.Ю. зазначила, що згідно відкритих даних Державного земельного кадастру, розробником технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі від 16.06.2016 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:019:0107 є ПП Консалтингова фірма «Лаггар» (інженер землевпорядник Плюсонов Максим Петрович), замовником відповідної документації є позивач, на підтвердження чого ФОП Мазуренко С.Ю. до письмових пояснень долучила копію Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-017 від 28.02.2017.

Відповідно до долученої ФОП Мазуренко С.Ю. копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-017 від 28.02.2017 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:019:0107, площею 1,7689 га, у розділі відомості про державну реєстрацію земельної ділянки наведено наступну інформацію про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки: технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 16.06.2016, розробник ПП Консалтингова фірма «Лаггар» (Плюсонов Максим Петрович), орган який зареєстрував земельну ділянку: Управління Держгеокадастру у Васильківському районі Київської області; дата державної реєстрації земельної ділянки 29.08.2016.

При цьому, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ФОП Мазуренко Світлани Юріївни (реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до відтиску печатки, що міститься на письмових поясненнях вх. № суду 2107/25 від 19.03.2025), Мазуренко Світлана Юріївна зареєстрована як суб`єкт господарювання фізична-особа підприємець, лише з 11.07.2019 із основним видом діяльності діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах (код КВЕД 71.12).

Крім того, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо фізичної особи-підприємця Мазуренко Світлани Юріївни міститься запис про припинення підприємницької діяльності ФОП Мазуренко Світлани Юріївни з 11.10.2011 на підставі власного рішення (номер запису: 3000179).

Отже, з наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформації вбачається, що у період з 11.10.2011 до 10.07.2019 включно Мазуренко Світлана Юріївна не здійснювала підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця, зокрема діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах. Протилежного суду не доведено.

Водночас, з долученої позивачем до матеріалів справи копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024 від 06.06.2024 вбачається, що державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :04:019:0107, площею 1,7689 га, здійснено на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 16.06.2016, розробник ФОП Мазуренко С.Ю. (Мазуренко Світлана Юріївна), орган який зареєстрував земельну ділянку: Управління Держгеокадастру у Васильківському районі Київської області; дата державної реєстрації земельної ділянки 29.08.2016.

ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області листі № 9-10-0.62-658/2-25 від 28.01.2025 також повідомило суд, що згідно даних сектору № 2 Відділу № 6 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління та даних Державного земельного кадастру, державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :04:019:0107, здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розроблена ФОП Мазуренко С.Ю. В місцевому фонді документації із землеустрою вказана технічна документація відсутня (не обліковується).

Тобто, інформація, яка міститься у Державному земельному кадастрі про державну реєстрацію спірної земельної ділянки на підставі розробленої ФОП Мазуренко С.Ю. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 16.06.2016, є недостовірною, оскільки ФОП Мазуренко С.Ю. технічна документація на спірну земельну ділянку не розроблялась. Натомість у зазначений період (16.06.2016) Мазуренко С.Ю. не здійснювала підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця, зокрема діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах.

Крім того, Головне управління Держгеокадастру у Київській області листом № 32-10-0.24/107-21 від 15.07.2021, у відповідь на лист позивача № 10 від 14.07.2021, повідомило, що відповідно до Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі станом на 31.12.2012, міститься запис про державну реєстрацію державного акта на право постійного користування землею на земельну ділянку площею 2,242 га під існуючий ринок по вулиці Володимирська, 37 в місті Васильків Київської області, виданого Васильківському ринку Київської облспоживспілки на підставі рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради від 20.06.2000 № 139 (державний акт серії І-КВ 002261 зареєстровано 12.07.2000 за № 51). Інформація про скасування зазначеного державного акта на право постійно користування землею у відділі відсутня. У листі також повідомлено, що згідно даних Державного земельного кадастру, земельній ділянці, право на яку посвідчено державним актом на право постійного користування землею серії І-КВ № 002261 присвоєно кадастровий номер :04:019:0107 (за заявою Підприємства «Васильківський Ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації про державну реєстрацію земельної ділянки та на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розроблений Приватним підприємством Консалтингова фірма «Лаггар» (дата державної реєстрації земельної ділянки) (копія листа ГУ Держгеокадастру у Київській області наявна в матеріалах справи).

Судом було встановлено, що на розгляді Господарського суду Київської області перебувала справа № 911/1300/19 за позовом Васильківської міської ради до Підприємства «Васильківський Ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Київській області, про скасування державної реєстрації земельної ділянки та запису в реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Господарський суд Київської області у рішення від 16.09.2019 у справі № 911/1300/19, з яким погодився Північний апеляційний господарський суд, встановив, що на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розробленою 16.06.2016 Приватним підприємством Консалтингова фірма «Лаггар», управлінням Держгеокадастру у Васильківському районі Київської області в Державному земельному кадастрі 29.08.2016 здійснено державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,7689 га, кадастровий номер :04:019:0107 (Київська область, м. Васильків, вулиця Володимирська, 37). Проте, судом встановлено відсутність у матеріалах справи № 911/1300/19 доказів затвердження Васильківською міською радою технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 1,7689 га, яка розташована за адресою: вул. Володимирська, 37, м. Васильків Київська область. Враховуючи те, що державну реєстрацію спірної земельної ділянки здійснено у Державному земельному кадастрі на підставі технічної документації із землеустрою, яка не затверджена у встановленому законом порядку, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність заявленої вимоги щодо скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації від 29.08.2016 земельної ділянки площею 1,7689 га, кадастровий номер :04:019:0107, місце розташування: Київська обл., м. Васильків, вул. Володимирська, 37, за відповідачем.

Господарський суд Київської області у рішення від 16.09.2019 у справі № 911/1300/19, з яким погодився Північний апеляційний господарський суд, встановив, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :04:019:0107, площею 1,7689 га, розташована за адресою Київська область, м. Васильків, вулиця Володимирська, 37, була зареєстрована в Державному земельному кадастрі 29.08.2016 саме на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розробленою 16.06.2016 ПП «Консалтингова фірма «Лаггар».

Отже, враховуючи наведені вище обставини та докази, суд встановив, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :04:019:0107, площею 1,7689 га, розташована за адресою Київська область, м. Васильків, вулиця Володимирська, 37, була сформована на підставі розробленої ПП Консалтингова фірма «Лаггар» технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ще 16.06.2016 на замовлення Підприємства «Васильківський Ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації.

В матеріалах справи наявна технічна документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 16.06.2016, розроблена ПП Консалтингова фірма «Лаггар» на замовлення Підприємства «Васильківський Ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації, зі змісту пояснювальної записки якої вбачається, що земельна ділянка розташована на території: Київська область, м. Васильків, вул. Володимирська, 37, для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури і на даний час перебуває у постійному користуванні Підприємства «Васильківський Ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації, загальна площа земельної ділянки становить 1,7689 га.

Відповідно до змісту вказаної вище технічної документації, підстава для виконання робіт: заява власника (користувача) земельної ділянки, на підставі державного акта на право постійного користування землею І-КВ № 002261 №51 від 12.07.2000 (згідно рішення Васильківської міської ради № 139 від 20.06.2000); договір на виконання робіт від 10.07.2016 № 07/35.

Відповідно до ст. 79, 79-1 ЗК України, земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка з кадастровим номером :04:019:0107, площею 1,7689 га, була зареєстрована в Державному земельному кадастрі 29.08.2016.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:019:0107, площею 1,7689 га, повністю знаходиться в межах земельної ділянки площею 2,242 га по вул. Володимирській, 37, під існуючий ринок, яка перебуває в постійному користуванні Підприємства «Васильківський Ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації на підставі державного акта на право постійного користування землею І-КВ № 002261-51 від 12.07.2000 (зокрема копією технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розробленої ПП Консалтингова фірма «Лаггар», листом Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 32-10-0.24/107-21 від 15.07.2021, рішенням та постановою у справі № 911/1300/19). Вказана обставина відповідачами протягом розгляду справи не заперечена та не спростована.

Водночас, постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2020 у справі № 911/1300/19 рішення Господарського суду Київської області від 16.09.2019 у справі №911/1300/19 змінено.

Скасовано у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію від 29.08.2016 земельної ділянки площею 1,7689 га, кадастровий номер :04:019:0107, місце розташування: Київська область, м. Васильків, вул. Володимирська, буд. 37, за Підприємством «Васильківський ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації.

Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про інше речове право 20647333 щодо права постійного користування земельною ділянкою площею 1,7689 га, кадастровий номер :04:019:0107, за Підприємством «Васильківський ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації.

Північний апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення Господарського суду Київської області від 16.09.2019 у справі № 911/1300/19, у своїй постанові від 01.10.2020 зазначив, що враховуючи те, що державну реєстрацію спірної земельної ділянки здійснено у Державному земельному кадастрі на підставі технічної документації із землеустрою, яка не затверджена у встановленому законом порядку, колегія суддів погодилась з висновками суду першої інстанції про правомірність заявленої вимоги щодо скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації від 29.08.2016 земельної ділянки площею 1,7689 га, кадастровий номер :04:019:0107, місце розташування: Київська обл., м. Васильків, вул. Володимирська, 37, за Підприємством «Васильківський ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації.

Стосовно позовної вимоги про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про інше речове право 20647333 щодо права постійного користування земельною ділянкою площею 1,7689 га за Підприємством «Васильківський ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації Північний апеляційний господарський суд у своїй постанові від 01.10.2020 вказав, враховуючи те, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за відповідачем суб`єктом державної реєстрації здійснено державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою комунальної форми власності площею 1,7689 га з кадастровим номером :04:019:0107 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, яка, всупереч вимогам ч. 14 ст. 186 Земельного кодексу України, на затвердження до Васильківської міської ради відповідачем не подавалась, колегія суддів погодилась з висновками суду першої інстанції, що з метою забезпечення реального поновлення порушеного права Васильківської міської ради позовна вимога про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про інше речове право за № 20647333 щодо права постійного користування земельною ділянкою площею 1,7689 га за Підприємством «Васильківський ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації є такою, що підлягає задоволенню.

У частині 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (в редакції, чинній на дату винесення постанови Північного апеляційного господарського суду) визначено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Відповідно до частини 13 ст. 79-1 ЗК України, земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації; якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», не було зареєстровано протягом року з вини заявника.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що станом на дату розгляду даної справи державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :04:019:0107, площею 1,7689 га, від 29.08.2016 у Державному земельному кадастрі не скасована.

Зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 381932833 від 07.09.2024 вбачається, що 18.05.2021 на підставі рішення Васильківської міської ради № 44-05-VIII від 14.05.2021 вчинено запис № 42072240 про інше речове право право господарського відання за КП «Васильківкомунікаціясервіс» на земельну ділянку за кадастровим номером :04:019:0107, площею 1,7689 га, із цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури, що розташована за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Володимирська, 37, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 107.

Отже, станом на дату розгляду даної справи спірна земельна ділянка обліковується як сформований об`єкт цивільних прав, що підтверджується як відомостями з Державного земельного кадастру, так і відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Протилежного суду не доведено.

Разом з цим, судом було встановлено вище, що у Державному земельному кадастрі вказано про державну реєстрацію спірної земельної ділянки 29.06.2016 на підставі розробленої ФОП Мазуренко С.Ю. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 16.06.2016, яка ФОП Мазуренко С.Ю..

Відповідно до ч. 14 ст. 186 ЗК України, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) затверджується, зокрема, органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених ст. 122 Земельного кодексу України, у разі якщо земельна ділянка перебуває у державній або комунальній власності.

Доказів затвердження у встановленому законом порядку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 16.06.2016, розробленої ФОП Мазуренко С.Ю., на земельну ділянку площею 1,7689 га, яка розташована за адресою: вул. Володимирська, 37, м. Васильків Київська область, матеріали справи не містять та до суду жодною із сторін до суду не надано.

У свою чергу ФОП Мазуренко С.Ю. повідомила суд, що ніколи не розробляла технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі від 16.06.2016 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:019:0107, у зв`язку із чим не володіє запитуваною інформацією.

Повідомлена ФОП Мазуренко С.Ю. інформація відповідачами не спростована. Копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 16.06.2016, розробленої ФОП Мазуренко С.Ю., матеріали справи не містять та жодної із сторін до суду не надано.

Отже, суд встановив, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :04:019:0107, площею 1,7689 га, яка розташована за адресою: вул. Володимирська, 37, м. Васильків Київська область, обліковується як сформований об`єкт цивільних прав у Державному земельному кадастрі на підставі документації, яка у встановленому порядку ніколи не розроблялась та не затверджувалась. Протилежного суду не доведено.

При цьому, матеріалами справи підтверджується та не заперечується жодною із сторін, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :04:019:0107, площею 1,7689 га, повністю знаходиться в межах земельної ділянки площею 2,242 га по вул. Володимирській, 37, під існуючий ринок, яка перебуває в постійному користуванні Підприємства «Васильківський Ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації на підставі державного акта на право постійного користування землею І-КВ № 002261-51 від 12.07.2000, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування за № 51. Жодною із сторін вказана обставина протягом розгляду справи не заперечена та не спростована.

Також суд враховує, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2020 у справі № 911/1300/19 скасовано у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію від 29.08.2016 земельної ділянки площею 1,7689 га, кадастровий номер :04:019:0107, місце розташування: Київська область, м. Васильків, вул. Володимирська, буд. 37, за Підприємством «Васильківський ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації у зв`язку із тим, що державну реєстрацію спірної земельної ділянки здійснено у Державному земельному кадастрі на підставі технічної документації із землеустрою, яка не затверджена у встановленому законом порядку.

З урахуванням зазначеного вище, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Васильківської міської ради № 44-05-VIII від 14.05.2021 про передачу КП «Васильківкомунікаціясервіс» у господарське відання земельну ділянку з кадастровим номером :04:019:0107, площею 1,7689 га, по вулиці Володимирській, 37, та надання відповідачу-2 дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) порушує право Підприємства «Васильківський Ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації як постійного користувача земельної ділянки, площею 2,242 га, по вулиці Володимирській, 37 (в межах якої знаходиться спірна земельна ділянка з кадастровим номером :04:019:0107, площею 1,7689 га), яке наявне у позивача на підставі Державного акта на право постійного користування землею І-КВ № 002261-51 від 12.07.2000, та порушує право позивача на приведення права на землю у відповідність до норм чинного законодавства, зокрема право на розробку та затвердження у встановленому законом порядку технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Наведене свідчить, що приймаючи оскаржуване рішення Васильківської міської ради № 44-05-VIII від 14.05.2021, відповідач-1 діяв не в межах наданих повноважень, всупереч приписам ч. 2 ст. 19 Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядкування в Україні».

За приписами статті 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Статтею 20 ГК України та ст. 16 ЦК України, встановлено способи захисту порушених права, до яких відноситься, зокрема визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Для вирішення питання щодо наявності правових підстав для визнання незаконним та скасування відповідного рішення органу державної влади або місцевого самоврядування, суду необхідно встановити невідповідність такого рішення вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав ці акти. Обов`язковою умовою визнання цих актів недійсними є порушення у зв`язку з їх прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Отже, оскільки об`єктом захисту закон визначає саме порушене (невизнане або оспорюване) право чи інтерес, задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) зазначеного права відповідачем з урахуванням належності обраного способу судового захисту.

Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 16.10.2019 у справі № 525/505/16-ц).

З урахуванням зазначеного вище, а також враховуючи те, що оскаржуване рішення Васильківської міської ради № 44-05-VIII від 14.05.2021 про передачу КП «Васильківкомунікаціясервіс» у господарське відання земельну ділянку з кадастровим номером :04:019:0107, площею 1,7689 га, по вулиці Володимирській, 37, та надання відповідачу-2 дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) порушує право Підприємства «Васильківський Ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації як постійного користувача земельної ділянки, площею 2,242 га, по вулиці Володимирській, 37, яке наявне у позивача на підставі державного акта на право постійного користування землею І-КВ № 002261-51 від 12.07.2000, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Васильківської міської ради Київської області № 44-05-VIII від 14.05.2021 «Про забезпечення ефективного управління майном Васильківської міської територіальної громади».

При цьому, суд дослідив та вважає безпідставними твердження Васильківської міської ради стосовно того, що у даному випадку має місце тривале та триваюче (з 2019 року) зловживання правом з боку позивача, яке полягає у нездійсненні відповідно до закону дій щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 1,7689 га, яка розташована за адресою: вул. Володимирська, 37, м. Васильків Київська область, оскільки право постійного користування земельною ділянкою, площею 2,242 га, наявне у позивача на підставі державного акта на право постійного користування землею І-КВ № 002261-51 від 12.07.2000 зберігається за ним до приведення відповідного права у відповідність до чинного законодавства.

Щодо вимоги позивача про скасування у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,7689 га, кадастровий номер :04:019:0107, суд зазначає наступне.

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про Державний земельний кадастр», пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень якого визначено, що у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

Відповідно до частини 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно ч. 2-4 ст. 5 Закон України «Про Державний земельний кадастр», державний земельний кадастр ведеться на електронних та паперових носіях. У разі виявлення розбіжностей між відомостями на електронних та паперових носіях пріоритет мають відомості на паперових носіях. Порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону. Державний земельний кадастр є державною власністю.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр», внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державний земельний кадастр», відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.

Частинами 1-2 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

У ч. 6 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» у відповідній редакції передбачено, що підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки, зокрема, невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

За змістом ч. 1 ст. 24, ч. 4 ст. 25 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

У частині десятій статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

З урахуванням наведених положень норм чинного законодавства, якщо земельна ділянка, щодо якої здійснено реєстрацію, зареєстрована на підставі документів, що не відповідають вимогам законодавства, вчинена державним кадастровим реєстратором державна реєстрація в Державному земельному кадастрі є неправомірною та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 13 ст. 79-1 ЗК України, земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі: поділу або об`єднання земельних ділянок; скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації; якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», не було зареєстровано протягом року з вини заявника. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

З урахування зазначеного вище, оскільки в Державному земельному кадастрі вказано про державну реєстрацію спірної земельної ділянки з кадастровим номером :04:019:0107, площею 1,7689 га, що розташована за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Володимирська, буд. 37, на підставі розробленої ФОП Мазуренко С.Ю. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 16.06.2016, яка ніколи не розроблялась ФОП Мазуренко С.Ю. та не затверджувалась у вставленому законом порядку, а також враховуючи те, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :04:019:0107, площею 1,7689 га, знаходиться в межах земельної ділянки, площею 2,242 га, яка перебуває в постійному користуванні позивача на підставі державного акта на право постійного користування землею серії І-КВ № 002261-51 від 12.07.2000, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,7689 га, кадастровий номер :04:019:0107, місце розташування: Київська область, м. Васильків, вул. Володимирська, буд. 37, за КП «Васильківкомунікаціясервіс».

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Суд звертає увагу на правовий висновок, викладений Великою Палатою Верховного Суду у пункті 72 постанови від 23.06.2020 у справі № 680/214/16-ц, відповідно до якого спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16 (п. 36), від 16.01.2019 у справі № 755/9555/18 (п. 25), від 21.08.2019 у справі № 805/2857/17-а, від 15.01.2020 у справі № 587/2326/16-ц (п. 24), від 26.02.2020 у справі № 287/167/18-ц (п. 52)).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні за змістом висновки викладено у постановах від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц, від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц)

В матеріалах справи наявна інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 381932833 від 07.09.2024, зі змісту якої вбачається, що 18.05.2021 державним реєстратором виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області Садиковою Іриною Ігорівною на підставі рішення Васильківської міської ради № 44-05-VIII від 14.05.2021 вчинено запис № 42072240 про інше речове право право господарського відання за КП «Васильківкомунікаціясервіс» () на земельну ділянку за кадастровим номером :04:019:0107, площею 1,7689 га, із цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури, що розташована за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Володимирська, 37, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 107.

Приймаючи до уваги висновок суду про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Васильківської міської ради Київської області № 44-05-VIII від 14.05.2021 «Про забезпечення ефективного управління майном Васильківської міської територіальної громади», суд дійшов висновку, що вимога позивача про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про інше речове право 42072240 щодо права господарського відання земельною ділянкою площею 1,7689 га, кадастровий номер :04:019:0107, за КП «Васильківкомунікаціясервіс», яке було вчинено на підставі оскаржуваного рішення № 44-05-VIII від 14.05.2021, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частинами 1, 3 ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги зазначених вище правових норм, а також враховуючи, що відповідачами в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростовані та належні докази на заперечення відомостей, повідомлених позивачем, до суду не надані, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Підприємства «Васильківський Ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації є обґрунтованими, нормативно та документально доведеними, а тому позов підлягає задоволенню повністю.

Всі інші клопотання, заяви, доводи та міркування учасників судового процесу досліджені судом, однак залишені без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані безпідставні та такі, що не спростовують наведених вище висновків суду.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 р. Європейського суду з прав людини у справі «РуїсТоріха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів відповідача та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд керується п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, відповідно до якого судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги висновки суду про повне задоволення позовних вимог, з відповідачів за на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у рівних частинах по 4 542, 00 грн.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Васильківської міської ради Київської області № 44-05-VIII від 14.05.2021 «Про забезпечення ефективного управління майном Васильківської міської територіальної громади».

3. Скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,7689 га, кадастровий номер :04:019:0107, місце розташування: Київська область, м. Васильків, вул. Володимирська, буд. 37, за Комунальним підприємством «Васильківкомунікаціясервіс» (місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 23, м. Васильків, Київська обл., 08601; ).

4. Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про інше речове право 42072240 щодо права господарського відання земельною ділянкою площею 1,7689 га, кадастровий номер :04:019:0107, за Комунальним підприємством «Васильківкомунікаціясервіс» (місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 23, м. Васильків, Київська обл., 08601; ).

5. Стягнути з Васильківської міської ради (місцезнаходження: вул. Покровська, буд. 4, м. Васильків, Обухівський р-н, Київська обл., 08601; ) на користь Підприємства «Васильківський Ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації (місцезнаходження: вул. Володимирська, буд. 37, м. Васильків, Київська обл., 08600; ) 4 542, 00 грн судового збору.

6. Стягнути з Комунального підприємства «Васильківкомунікаціясервіс» (місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 23, м. Васильків, Київська обл., 08601; ) на користь Підприємства «Васильківський Ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації (місцезнаходження: вул. Володимирська, буд. 37, м. Васильків, Київська обл., 08600; ) 4 542, 00 грн судового збору.

7. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 08.05.2025.

Суддя Л.В. Сокуренко