УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Київ

07.05.2025Справа № 910/5588/25

Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В.В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Юромаш», м. Київ

до відповідача: Акціонерного товариства «Об`єднана гріничо-хімічна компанія», м. Київ

про стягнення 3 037 986,04 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Юромаш» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Об`єднана гріничо-хімічна компанія» про:

- стягнення основного боргу за договором № 656-2 від 04.10.2022 про надання послуг у розмірі 329 171,82 грн та пені в розмірі 38 578,51 грн;

- стягнення основного боргу за договором № 367-2 від 18.03.2021 про надання послуг у розмірі 2 236 777,13 грн та пені в розмірі 257 041,76 грн;

- стягнення основного боргу за договором № 628-2 від 19.09.2022 про надання послуг у розмірі 159 778,11 грн та пені в розмірі 16 638,74 грн.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд зазначає таке.

Згідно з частиною 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України).

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, пов`язані однорідними вимогами і водночас подані одним і тим самим позивачем до одного і того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного і того самого відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Об`єднані можуть бути позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів. Наведений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 911/414/18, постанові Верховного Суду від 22.04.2019 у справі № 914/2191/18, постанові Верховного суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.08.2023 у справі № 910/21280/21.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 31.10.2020 у справі № 922/1359/19, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

Поряд з цим, необхідно також враховувати, що об`єднання позовних вимог може мати й негативні наслідки. Сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов`язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, збільшує коло учасників процесу, ускладнює розгляд та вирішення справи. Об`єднання позовів є правом, а не обов`язком суду.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом частини першої статті 173 Господарського процесуального кодексу України порушення правил об`єднання позовних вимог має місце у випадках, якщо заявлені в одній позовній заяві вимоги (1) не пов`язані підставою виникнення або поданими доказами (не є однорідними); (2) не співвідносяться між собою як основна та похідна.

Крім того, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які можуть і відповідати критеріям, наведеним у частині першій ст.173 Господарського процесуального кодексу України, проте підпадають під заборони, прямо визначені в частинах четвертій та п`ятій вказаної статті.

Саме встановлення господарським судом обставин, які свідчать про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, і є підставою для повернення позовної заяви з посиланням на пункт 2 частини п`ятої статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, приписи частини шостої статті 173 Господарського процесуального кодексу України суд, з урахуванням конкретних обставин, має право застосувати як у разі дотримання правил об`єднання позовних вимог, так і у випадку їх порушення. Проте, у будь-якому випадку, коли заявлені в одному позові вимоги є однорідними або співвідносяться як основна та похідна та не підпадають під заборони, визначені у частинах четвертій, п`ятій статті 173 Господарського процесуального кодексу України, у суду відсутні підстави для повернення позовної заяви, незалежно від того, чи заявлено позивачем клопотання про об`єднання позовних вимог. У цьому разі суд має керуватися змістом самої позовної заяви, обставинами та доказами, якими обґрунтовано позов. Подібні висновки містить постанови Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 902/434/19 та від 02 грудня 2020 року у справі № 908/420/20.

Наразі, судом встановлено, що позивачем подано позовну заяву до Акціонерного товариства «Об`єднана гріничо-хімічна компанія» про стягнення основної заборгованості та пені, що виникла на підставі договорів, які укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Юромаш» (далі - виконавець) та Акціонерним товариством «Об`єднана гріничо-хімічна компанія» (далі - замовник):

- № 656-2 від 04.02.2022 про надання послуг, за умовами п. 1.1. якого визначено, що виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послуги з ремонту шарнірно-зчленованих самоскидів BELL B60E (код 50110000-9 відповідно до ДК 021:2015), а саме: проводити діагностику і ремонт електричних систем та гальмівних систем, ABS, ESP, АSR; діагностику і заміну вузлів та деталей паливних систем; здійснювати чистку паливних систем; здійснювати капітальний та поточний ремонт двигунів; ремонт трансмісії і ходової частини; ремонт кермового механізму; здійснювати заправку та обслуговування кондиціонерів та інших вузлів та агрегатів; проводити складні ремонти, та інші послуги, погоджені сторонами, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконавцеві зазначені послуги на умовах та в порядку, визначених цим договором;

- № 367-2 від 18.03.2021 про надання послуг, за умовами п. 1.1. якого визначено, що виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послуги з ремонту шарнірно-зчленованих самоскидів BELL B60E (код 50110000-9 відповідно до ДК 021:2015), а саме: проводити діагностику і ремонт електричних систем та гальмівних систем, ABS, ESP, АSR; діагностику і заміну вузлів та деталей паливних систем; здійснювати чистку паливних систем; здійснювати капітальний та поточний ремонт двигунів; ремонт трансмісії і ходової частини; ремонт кермового механізму; здійснювати заправку та обслуговування кондиціонерів та інших вузлів та агрегатів; проводити складні ремонти, та інші послуги, погоджені сторонами, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконавцеві зазначені послуги на умовах та в порядку, визначених цим договором;

- № 628-2 від 19.09.2022 про надання послуг, за умовами п. 1.1. якого визначено, що виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послуги з ремонту техніки CAT, KOMATSU, HITACHI, JCB, а саме: діагностику, дефектування, ремонт, заміну, регулювання: ДВЗ (двигун внутрішнього згоряння); ГРМ (газорозподільчий механізм), КПП (коробка передач), ГТ (гідротрансформатор), БК (бортовий комп`ютер), електрообладнання, ходової, бортових редукторів, балки, осі кочення, приводу насосів, насосів трансмісії, гідравліки, розподільників, системи охолодження ДВЗ, паливної системи, усунення течі робочих рідин: ДВЗ, трансмісії, гідравліки, палива, усунення заломів кріпильних болтів, РВД гідравліки, трансмісії, системи мастила ДВЗ, системи охолодження ДВЗ, шарнірно рухомих сполук відвалу, ножів відвалу, навісного обладнання (розпушувач), дії по відновленню рівня технічних мастил та олив (доливання) в вузлах та агрегатах техніки, погоджені сторонами, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконавцеві зазначені послуги на умовах та в порядку, визначених цим договором.

Так, аналізуючи умови наведених вище договорів судом встановлено, що за договором № 656-2 від 04.10.2022 сторонами визначено порядок оплати наданих послуг у строк протягом 20 банківських днів після підписання актів надання послуг, відповідно до виставленого рахунку (п. 2.5. договору); за договором № 367-2 від 18.03.2021 - протягом 60 банківських днів після підписання актів надання послуг, відповідно до виставленого рахунку (п. 2.5. договору); за договором № 628-2 від 19.09.2022 - 50% передоплати від суми заявлених послуг на підставі рахунку виконавця, що виставляється останнім протягом 3 календарних днів з дня отримання заявки від замовника, та решта 50% - протягом 10 календарних днів з дати підписання сторонами акту наданих послуг (п. 2.2. договору).

Наразі суд зазначає, що наведені вище договори за своєю правовою природою хоч і є договорами про надання послуг, але мають різні (у тому числі й істотні) умови договору щодо: предмету, порядку розрахунків, прав та обов`язків сторін, порядку приймання та передачі надання послуг тощо. До того ж неналежне виконання покладених на відповідача обов`язків із оплати вартості наданих послуг за трьома договорами обґрунтовуються позивачем різними обставинами та доказами.

Суд звертає увагу позивача, що об`єднуючи позовні вимоги про стягнення основного боргу та пені за трьома різними договорами про надання послуг, якими передбачено різні (у тому числі істотні) умови, позивач не наводить жодного обґрунтування мотивів об`єднання у позовній заяві таких вимог.

Натомість, за висновками суду, об`єднання у одній позовній заяві вимог про стягнення основної заборгованості та пені за неналежне виконання зобов`язань за трьома різними договорами про надання послуг не сприятиме принципу процесуальної економії та ефективному використанню процесуальних засобів для відновлення порушеного права, а навпаки призведе до негативних наслідків у вигляді ускладнення розгляду справи та сприятиме затягуванню вирішення справи по суті.

Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

За таких обставин, враховуючи приписи частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України та не вдаючись до надмірного формалізму,приймаючи до уваги, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Юромаш» вважається неподаною та підлягає поверненню позивачу.

Суд звертає увагу позивача, що у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Судом прийнято до уваги, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України», зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в Господарському процесуальному кодексі України обов`язок заявника при зверненні до суду дотримуватися правил об`єднання позовних вимог. Невиконання позивачем вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати таку позовну заяву.

Суд вважає за доцільне звернути увагу на те, що важливим елементом верховенства права є гарантії справедливого судочинства. Так, у справі «Bellet v. France» Європейським судом з прав людини вказано, що ст.6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу до суду, в тому розумінні, що особі забезпечується можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави відсутні правові чи практичні перешкоди для реалізації цього права.

При цьому, право на доступ до правосуддя не є абсолютним з точки зору його практичного забезпечення. У справі «Golder проти Сполученого Королівства» Європейським судом з прав людини зазначено, що вказане право в силу своєї природи вимагає державного регулювання (яке може змінюватися залежно від місця та часу, з урахуванням потреб і ресурсів як суспільства, так і конкретних осіб). Разом з тим, таке врегулювання не повинно завдавати шкоди змісту цього права та конкурувати з іншими правами, встановленими Конвенцією.

У даному випадку суд зазначає, що повернення позову ніяким чином не призводить до порушення права на доступ до правосуддя, а є відтворенням державного регулювання правил здійснення господарського судочинства, при цьому позивач не позбавлений права звернутись до суду з трьома окремими позовами до Акціонерного товариства «Об`єднана гріничо-хімічна компанія» про стягнення заборгованості за договорами про надання послуг № 656-2 від 04.10.2022, № 367-2 від 18.03.2021 та № 628-2 від 19.09.2022.

Керуючись п. 2 ч. 5 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву № 370-1/05/2025 від 01.05.2025, подану до суду Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Юромаш», та додані до неї документи повернути заявнику.

Додаток: позовна заява № 370-1/05/2025 від 01.05.2025 з доданими до неї документами (у т. ч. платіжне інструкція № 10591733 від 28.04.2025 на суму 45 569,81 грн) на 151 арк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її підписання до апеляційного господарського суду.

Суддя В. В. Князьков