ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
01 травня 2025 рокуСправа № 912/3132/24
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши в судовому засіданні заяву відповідача про розподіл судових витрат у справі
про визнання недійсними окремих положень договору,
секретар судового засідання - Коваленко Т.А.
представники сторін:
від позивача - Гуртовий М.О., адвокат, ордер серія ВА №1102576 від 23.01.25;
від позивача - Дейкун О.І., адвокат, ордер серія ВА №1097183 від 22.01.2025;
від відповідача - Курлейко О.С., адвокат, ордер серія ВА № 1102377 від 04.02.25,
у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення,
УСТАНОВИВ:
До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрогран" до "Піщанобрідського професійного аграрного ліцею" Кіровоградської обласної ради про визнання недійсних окремих положень договору, з з покладенням на відповідача судових витрат.
Рішенням від 24.04.2025 у задоволенні позову відмовлено.

У поданому суду відзиві на позов від 07.02.2025 міститься клопотання відповідача про таке. За результатами розгляду справи здійснити розподіл судових витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем у суді першої інстанції та стягнути їх з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрогран" (вул. Гагаріна, 66, м. Помічна, Новоукраїнський район, Кіровоградська область, 27030, ідентифікаційний ) на користь "Піщанобрідського професійного аграрного ліцею" Кіровоградської обласної ради (вул. Незалежності, 1, с. Піщаний Брід, Новоукраїнський район, Кіровоградська область, 27037, ідентифікаційний ) у розмірі 70 000 грн.

14.04.2025 до суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, понесених витрат та їх відшкодування.

15.04.2025 від позивача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

24.04.2025 від позивача надійшла заява про долучення документів на підтвердження судових витрат протягом 5 днів після ухвалення рішення.

Питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалось.

Ухвалою від 25.04.2025 господарським судом призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 01.05.2025.

01.05.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів на підтвердження розміру судових витрат, які позивач поніс в зв`язку з розглядом справи.

Вирішуючи питання про судові витрати, господарський суд виходить з такого.

За правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також позивач заявив про понесення ним судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Відповідач подав заяву про понесення ним судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 70 000,00 грн.

З приводу зазначених відповідачем судових витрат, суд зазначає таке.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У ст. 16 ГПК України закріплено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон), згідно з якою адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного згідно із Законом України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ст. 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Частинами 2 - 4 ст. 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката відповідач подав суду договір про надання правничої допомоги №3 від 31.01.2025, акт наданих послуг №3 від 04.02.2025, платіжну інструкцію №05/02/2025 від 06.02.2025, детальний опис наданих послуг від 11.04.2025.

Відповідно до договору між Адвокатське об`єднання "Астра Ліберта" (далі АО) та Ліцеєм (Клієнт) укладено Договір про надання правничої допомоги №3 (далі Договір), згідно з яким Клієнт доручає, а АО приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу у справі №912/3132/24 у судах усіх інстанцій.

Згідно з пп. 4.1.1 п. 4.1 Договору за послуги, що надаються в суді першої інстанції Клієнт сплачує 70 000,00 грн упродовж 3 банківських днів із дати отримання відповідного рахунку на сплату гонорару.

Відповідно до Акта надання послуг №3 від 04.02.2025 до Договору АО надало Клієнту послуги за кодом ДК 021:2015 "Послуги з юридичного консультування та юридичного представництва".

Пунктом 4.6. Договору за результатами наданих послуг, складається акт, який підписується сторонами. Акт наданих послуг надсилається АО поштою, електронним шляхом з накладанням електронного цифрового підпису або надається йому особисто.

Договір підписано та скріплено печатками.

До матеріалів справи долучений відповідачем Акт надання послуг №3 від 04.02.2025, що підтверджує факт надання послуг.

Оплата Клієнтом наданих АО послуг підтверджується платіжною інструкцією №05/02/2025 від 06.02.2025.

Перелік видів послуг правничої допомоги, наданий Ліцею, наведений у детальному описі, за яким надані такі послуги:

- складання і направлення відзиву;

- складання і направлення заяви про продовження строку для подання відзиву;

- підготовка проекту заяви свідка у порядку ст. 90 ГПК України для подання його до суду безпосередньо свідком у справі;

- складання і направлення клопотання про залишення без розгляду відповіді на відзив;

- складання і направлення заперечення на клопотання позивача про долучення доказів від 18.02.2025 та 31.03.2025;

- складання і направлення клопотання про долучення доказів, понесених судових витрат та їх відшкодування;

- участь в судових засіданнях - 18.02.2025, 01.04.2025. 15.04.2025 (запланова дата).

Час, витрачений на надання вказаних вище послуг, не визначається, оскільки гонорар, відповідно до Договору про надання правничої допомоги від 30.01.2025 № 3 та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", є фіксованим.

Розмір витрат, понесених відповідачем на послуги правничої допомоги в Господарському суді Кіровоградської області становить 70 000 гривень.

Відповідачем оплачено надані послуги у повному обсязі, що підтверджується вищезазначеною платіжною інструкцією.

Разом з тим, відповідно до усталеної практики вирішення господарських спорів, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Відповідний правовий висновок містить постанова Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

До справи подано ордер на ім`я адвоката Курлейко О.С.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання відповідачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Отже, заявником належними та допустимими доказами доведено надання йому правничої допомоги адвокатом Курлейко О.С.

Відповідно до ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (п. 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (п. 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (п. 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У розумінні положень ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

Позивач подав суду клопотання про зменшення розміру заявлених витрат на правничу допомогу.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрогран" у заяві про зменшення розміру судових витрат зазначило, що дана справа не є об`ємною за кількістю зібраних та наданих доказів, тому сума зазначена адвокатом витрат є неспівмірною з виконаною роботою. За таких обставин боржник просить зменшити вказану відповідачем суму гонорару до 10 000 грн.

Враховуючи положення ч. 9 ст. 129 ГПК України, так як спір виник внаслідок неправильних дій позивача, його судові витрати на правничу допомогу покладаються на нього.

Крім того, дослідивши всі обставини справи та докази, суд констатує, що зловживаючи процесуальними правами, у порушення прав інших осіб та без мети настання реальних наслідків, пред`явленням даного позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрогран" намагалося створити преюдиційну обставину, щоб уникнути матеріальної відповідальності за неналежне виконання умов спірного Договору та перешкодити виконанню рішення у справа №912/1885/24.

Відтак оцінивши подані відповідачем докази на підтвердження понесених витрат, виходячи із загальних засад господарського законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи важливість даної справи для відповідача (пов`язаність даної справи зі справою №912/1885/24), суд керуючись ст. 126, 129 ГПК України, дійшов висновку, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи підлягають задоволенню у сумі 70 000,00 грн.

Щодо розподілу судових витрат, які позивач поніс в зв`язку з розглядом справи суд зазначає таке.

Докази в підтвердження судових витрат подаються до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Поряд з цим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

У цьому контексті, першою процесуальною заявою по суті спору для позивача є позовна заява. Зокрема, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи (ч. 1 ст. 161 ГПК України). Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

У справі суд установив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрогран" у першій заяві по суті справи, а саме позовній заяві, вказало, що сума судових витрат складається, з-поміж іншого, із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованим та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності.

У подальшому, 24.04.2025 (до судових дебатів) від позивача надійшла заява про долучення документів на підтвердження судових витрат протягом 5 днів після ухвалення рішення.

Строк на подання документів на підтвердження судових витрат збіг 29.04.2025, в межах визначеного строку позивачем визначених документів подано суду не було.

01.05.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів на підтвердження розміру судових витрат, які позивач поніс в зв`язку з розглядом справи.

Таким чином, позивач не виконав свій процесуальний обов`язок, а саме не надав докази на підтвердження понесених витрат в строк передбачений ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та не подав відповідні докази, в силу зазначеної норми протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

За змістом ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з правилами ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи (серед іншого) зобов`язані: подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Також суд наголошує на тому, що в силу положень ч. 1 ст. 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Водночас, порушення однією зі сторін процесу встановленого законом та судом порядку подання заяв та клопотань автоматично породжує легітимні очікування іншої сторони на те, що судом вказана заява (клопотання) буде залишена без розгляду з підстав того, що заявником не дотримано визначених законом та процесуальним документом суду обов`язкових для сторін правил поведінки в тому числі форми, порядку та строків подання процесуальних документів.

При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Суд також констатує, що прийняття до розгляду зави поданої з порушенням встановленої форми та строків буде прямим порушенням положень ст. 13 ГПК України щодо змагальності сторін.

Враховуючи, що заява позивача щодо строків подання доказів на підтвердження судових витрат на послуги адвоката не була подана стороною у встановлений законом строк та у встановленій формі, клопотання про стягнення судових витрат та ухвалення додаткового рішення є такою, що підлягає залишенню судом без розгляду.

Керуючись ст. 118, 123, 126, 129, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву "Піщанобрідського професійного аграрного ліцею" Кіровоградської обласної ради про розподіл судових витрат у справі задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрогран" (вул. Гагаріна, 66, м. Помічна, Новоукраїнський район, Кіровоградська область, 27030, ідентифікаційний код 35046520) на користь "Піщанобрідського професійного аграрного ліцею" Кіровоградської обласної ради (вул. Незалежності, 1, с. Піщаний Брід, Новоукраїнський район, Кіровоградська область, 27037, ідентифікаційний код 20650438) 70 000 грн витрат на правову допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

2. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрогран" від 30.04.2025 про розподіл судових витрат залишити без розгляду.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії додаткового рішення надіслати позивачу та відповідачу через систему "Електронний суд".

Повний текст додаткового рішення складено - 12.05.2025.

Суддя М.С. Глушков