ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" квітня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/776/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

За участю секретаря судового засідання Сінкіна Е.В.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА" та ОСОБА_1 про покладання солідарної відповідальності за вимогами кредиторів на колишнього керівника боржника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) та стягнення солідарно з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарлоточка» (код в ЄДРПОУ - 39372256) суми 5 278 958,27 грн.

у справі №907/776/23

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА", (ідентифікаційний код: 36216459)

до товариства з обмеженою відповідальністю "ШАРЛОТОЧКА" (ідентифікаційний код: 39372256)

про банкрутство

За участі:

арбітражний керуючий - Ракущинець Андрій Андрашович

від заявника з грошовими вимогами ( ОСОБА_3 ) - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

ініціюючий кредитор - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

від кредитора ОСОБА_1 - не з`явився

від кредитора ГУ ДПС - Буря Олександр Олександрович

від Чопської міської ради Закарпатської області - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА" звернулось до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ШАРЛОТОЧКА" (ідентифікаційний код: 39372256) у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області 28.08.2023 було прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА", м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю "ШАРЛОТОЧКА", с. Холмець Ужгородського району (ідентифікаційний код: 39372256) про відкриття провадження у справі про банкрутство, підготовче засідання суду було призначено та розгляд клопотання про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів на 26.09.2023, здійснено виклик для участі у судовому засіданні представників заявника, боржника та арбітражного керуючого Косякевича Сергія Олексійовича.

Ухвалою суду від 26.09.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство ТзОВ "ШАРЛОТОЧКА" (). Визнано грошові вимоги ТОВ "ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА" (ідентифікаційний код: 36216459) до ТзОВ "ШАРЛОТОЧКА" (ідентифікаційний код:32907024) у розмірі 1204 574,15 грн. Уведено мораторій на задоволення вимог кредиторів ТзОВ "ШАРЛОТОЧКА" (ідентифікаційний код: 39372256). Уведено процедуру розпорядження майном ТзОВ "ШАРЛОТОЧКА" (ідентифікаційний код: 39372256). Призначено розпорядником майна ТзОВ "ШАРЛОТОЧКА" (ідентифікаційний код: 39372256) арбітражного керуючого Косякевича Сергія Олексійовича, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №40 від 31.01.2013).Встановлено оплату послуг арбітражному керуючому Косякевичу Сергію Олексійовичу, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №40 від 31.01.2013) у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів заявника. Заборонено боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави. Здійснено публікацію повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство за №71556 від 05.10.2023.

Ухвалою суду від 17.12.24 розгляд справи відкладено на 24.01.2025 року.

29.10.2024 до Господарського суду Закарпатської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА" про покладання на керівника боржника ТзОВ "Шарлоточка", ОСОБА_2 , в якій заявник просить суд: 1. Визнати керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарлоточка» ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) таким, що допустив порушення приписів частини 6 статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства; 2. Покласти на ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) солідарну відповідальність за вимогами у справі №907/776/23 про банкрутство ТОВ «Шарлоточка» (, 89444, Закарпатська обл., Ужгородський р-н, село Холмець, Урочище "КІШ-ТОГ", будинок 906-903) в порядку та з підстав, передбачених ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства; 3. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Шарлоточка» () 5 278 958,27 грн з подальшим зарахуванням цих коштів до ліквідаційної маси ТОВ «Шарлоточка» ().

В обгрунтування своєї позиції заявник вказує на те, що ОСОБА_2 , як керівник боржника, допустив порушення вимог ч. 6 ст. 34 КУЗпБ, що має наслідком покладення на останнього солідарної відповідальності за вимогами кредиторів у справі № 907/776/23 про банкрутство ТОВ «Шарлоточка».

Натомість, ОСОБА_2 вчиняв дії, які спрямовані не на погашення існуючої заборгованості перед кредиторами, за якою настали строки погашення, а навпаки - використовував грошові кошти для інших цілей та накопичував розмір кредиторської заборгованості.

Тобто, в умовах настання критичної неплатоспроможності Товариства та неможливості виконання зобов`язань перед кредиторами, строк виконання яких настав, колишній керівник Боржника:

1) всупереч свого обов`язку, передбаченому у ч. 6 ст. 34 КУзПБ не звертається до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства;

2) навпаки - накопичує кредиторську заборгованість Товариства (паралельно згортаючи господарську діяльність Товариства та готуючи його до наступної зміни керівників).

Відтак, заявник просить суд визнати керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарлоточка» ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) таким, що допустив порушення приписів частини 6 статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства, покласти на ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) солідарну відповідальність за вимогами у справі №907/776/23 про банкрутство ТОВ «Шарлоточка» (, 89444, Закарпатська обл., Ужгородський р-н, село Холмець, Урочище "КІШ-ТОГ", будинок 906-903) в порядку та з підстав, передбачених ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Шарлоточка» () 5 278 958,27 грн з подальшим зарахуванням цих коштів до ліквідаційної маси ТОВ «Шарлоточка» ().

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 27.11.2024 дану заяву прийнято до розгляду у засіданні на 17.12.2024.

Відповідачем відзиву по суті вимог ініціюючого кредитора не подано.

Ухвалою суду від 17.12.2024 відкладено розгляд заяви на 24.01.2025.

17.12.2024 року від представника ОСОБА_1 надійшла заява вх№02.3.1-02/9848/24 покладення солідарної відповідальності за вимогами кредиторів у справі №907/776/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарлоточка» (урочище «Кіш-Тог» 903-906, с. Холмець, Ужгородський р-н, Закарпатська обл., 89444, код в ЄДРПОУ - 39372256) на колишнього керівника боржника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) та стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарлоточка» (урочище «Кіш-Тог» 903-906, с. Холмець, Ужгородський р-н, Закарпатська обл., 89444, код в ЄДРПОУ - 39372256) солідарно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) суми 5 278 958,27 грн (з подальшим зарахуванням цих коштів до ліквідаційної маси); стягнення із колишнього керівника боржника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь заявника (кредитора) судові витрати у зв`язку із розглядом заяви про покладення солідарної відповідальності (у тому числі витрати на професійну правничу допомогу) в порядку та з підстав передбачених частиною шостою статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою суду від 17.12.24 прийнято заяву та призначено на 24.01.2025 року.

Постановою Господарського суду Закарпатської області від 24.01.2025 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "ШАРЛОТОЧКА" (89444, Закарпатська обл., Ужгородський р-н, село Холмець, Урочище "КІШ-ТОГ", будинок 906-903 ). Припинено повноваження розпорядника майна товариства з обмеженою відповідальністю "ШАРЛОТОЧКА" (ідентифікаційний код: 39372256) арбітражного керуючого Косякевича Сергія Олексійовича, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №40 від 31.01.2013). Визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "ШАРЛОТОЧКА" (). Відкрито ліквідаційну процедуру. Призначено ліквідатором товариства з обмеженою відповідальністю "ШАРЛОТОЧКА" (ідентифікаційний код: 39372256) арбітражного керуючого Ракущинця Андрія Андрашовича (88018, м. Ужгород, вул. Л.Толстого, 10 "Б", РНОКПП НОМЕР_2 , е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №66 від 15.02.2013). Підприємницьку діяльність банкрута завершено. Оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України повідомлення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "ШАРЛОТОЧКА" () банкрутом. Судове засідання призначено на 25.02.2025 року

Ухвалою суду від 25.02.2025 відкладено розгляд заяви на 20.03.2025 року.

14.03.2025 від колишнього керівника ТОВ «Шарлоточка», ОСОБА_2 надійшли письмові заперечення на заяви ТОВ "ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА" та кредитора ОСОБА_1 про покладення солідарної відповідальності.

Так, ОСОБА_2 з наведеними у заявах кредиторів обставинами та обґрунтуваннями не погоджується, заперечує проти задоволення вказаних заяв, посилаючись висновки Великої Палати Верховного Суду, так відповідно до висновків національне законодавство має тлумачитися так, щоб результат тлумачення відповідав принципам справедливості, розумності та узгоджувався з положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 815/1226/18 (провадження № 11-1206апп19, пункт 80), від 08.02.2022 у справі № 209!3085/20 (провадження № 14-182цс21, пункт 42), від 13.07.2022 у справі № 199/8324/19 (провадження № 14-212цс21).

Зазначає, що тлумачення законодавства судам слід здійснювати системно, враховувати правову природу cпipниx відносин, загальну спрямованість законодавства та права країни в цілому, а результат тлумачення законодавства має бути розумним та справедливим (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Зокрема, законодавство слід тлумачити відповідно до розумних цілей регулювання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 91 1L127&20 (провадження № І2-33гс22, пункт 7.33).

Зокрема звертає увагу, що станом на 31.12.2021 року (дата, з якої за твердженням кредиторів у керівника виник обов`язок звернутись до Господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про 5анкрутство), як і до звільнення, ознак стійкого і незворотного стану фінансово-господарської діяльності боржника (ознак, загрози неплатоспроможності) у ТОВ «ШАРЛОТОЧКА» не було, як і не було реальних, документально підтверджених зобов`язань перед кредиторами, сумарний розмір яких був би більшим, ніж розмір усіх активів товариства. Відтак, вважає, що зазначені кредиторами мотиви притягнення його до солідарної відповідальності є надуманими та не підтвердженими матеріалами справи. Також, категорично не погоджується з твердженням про використання грошових коштів, накопичування розміру кредиторської заборгованості та саму поведінку керівника, вирішення погашення заборгованості перед кредиторами, які є не доведеними, а просто твердженнями зацікавлених осіб.

Ухвалою суду від 20.03.2025 відкладено розгляд заяви на 22.04.2025 року.

Представники заявників свої вимоги до колишнього керівника боржника підтримують у повному обсязі з підстав, наведених у поданих суду заявах та додаткових письмових поясненнях, посилаючись на їх обгрунтованість матеріалами справи.

Так у заявах про покладення солідарної відповідальності за вимогами кредиторів у справі №907/776/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарлоточка» перед ОСОБА_1 (далі по тексту - кредитор або заявник).

Ухвалою суду від 09.10.2024 у цій справі визнано грошові вимоги ОСОБА_1 до боржника у сумі 39 207,99 грн. Вказані вимоги виникли у зв`язку з невиконанням боржником своїх зобов`язань зі сплати орендної плати за договорами оренди землі від 31.03.2017 та від 26.04.2017. Заборгованість боржника перед кредитором ОСОБА_1 : - за договором оренди землі від 31.03.2017 сформувалась за період з 31.03.2017 по 17.12.2019; строк оплати орендної плати згідно з п. 4.4. цього договору - до 31 грудня року оренди; розмір основної суми заборгованості 827,85 грн; - за договором оренди землі від 26.04.2017 сформувалась за період з 18.12.2019 року по 26.09.2023; строк оплати орендної плати згідно з п. 4.2. цього договору - до 31 грудня кожного року оренди; розмір основної суми заборгованості 30 132,96 грн.

Така заборгованість є чинною й на цей момент та визнана ухвалою суду у цій справі.

Перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Лімагрейн Україна.

Ухвалою суду від 26.09.2023 у цій справі про банкрутство визнано грошові вимоги ТОВ «Лімагрейн Україна» до боржника у розмірі 1 204 574,15 грн. Право вимоги у ТОВ «Лімагрейн УКРАЇНА» до боржника виникло 09.11.2021 на підставі п. 2.1. Договору про відступлення права вимоги № 44 від 08.11.2021. За цим договором про відступлення права вимоги, попередній кредитор та постачальник товару - ПП «БІЗОН-ТЕХ 2006», відчужило своє право вимоги до боржника, яке виникло на підставі договору поставки № ЗК-68 від 14.03.2019.

Згідно 5.1. та п. 6.1.1. договору поставки № ЗК-68 від 14.03.2019, боржник зобов`язався оплатити товар у строки, що вказані в специфікаціях. Строки розрахунку за товар вказані в пункті 3 специфікацій, згідно з якими граничною датою повного та остаточного розрахунку за товар є 10.11.2019.

Існування невиконаного боржником зобов`язання з оплати за товар згідно з договором поставки № ЗК-68 від 14.03.2019 підтверджено рішенням Господарського суду Закарпатської області від 12.07.2021 у справі № 907/275/21 (набрало законної сили 06.10.2021). При цьому, за таким рішенням заборгованість боржника становить 777 477,38 грн (з урахуванням інфляційних втрат, процентів та судового збору). Таке зобов`язання є невиконаним і на цей момент та включено до реєстру вимог конкурсних кредиторів.

Таким чином, кредитор може достовірно стверджувати, що станом на 31.12.2021 існувала заборгованість мінімум перед двома кредиторами - ОСОБА_1 та ТОВ «Лімагрейн Україна».

Зважаючи на те, що Верховний Суд наголошує на тому, що при визначенні ознак загрози неплатоспроможності слід (у тому числі) керуватися показниками фінансової звітності боржника (бухгалтерських балансів), то вважаємо за належне зауважити на тому, що боржник з 2020 року також перебуває у стані поточної неплатоспроможності.

Відповідно до абз. 3 підпункту 3.4 Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19.01.2006 № 14 (далі по тексту - Методичні рекомендації), поточною неплатоспроможністю характеризується фінансовий стан будь-якого підприємства, якщо на конкретний момент у зв`язку з випадковим збігом обставин тимчасово суми наявних у нього коштів і високоліквідних активів недостатньо для погашення поточного боргу, що відповідно до законодавчого визначення розглядається як неспроможність суб`єкта підприємницької діяльності виконати після настання встановленого строку їх сплати грошові зобов`язання перед кредиторами, у тому числі із заробітної плати, а також виконати зобов`язання щодо сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів) не інакше як через відновлення платоспроможності.

Як зазначає кредитор ОСОБА_6 , наявними у матеріалах справи документами підтверджується, що мінімум з 10.11.2021 можна трактувати виникнення права вимоги до боржника одночасно у двох кредиторів - ОСОБА_1 та ТОВ «Лімагрейн Україна».

Станом на таку дату загальна сума заборгованості становила 788 603,15 грн та складалася із: - заборгованості перед ТОВ «Лімагрейн України» за рішенням Господарського суду Закарпатської області від 12.07.2021 у справі № 907/275/21 в сумі 777 477,38 грн (з урахуванням суми основного боргу, інфляційних втрат, процентів та судового збору, але без урахування процентів після ухвалення рішення у такій справі); - заборгованості перед ОСОБА_1 в сумі 11 125,77 грн (без врахування інфляційних втрат та 3% річних).

Надалі така сума збільшилася до 798 520,67 грн станом на 01.01.2022 та до 808 438,19 грн станом на 01.01.2023.

Водночас зважаючи на те, що боржник, починаючи з 01.01.2022 і по останню звітну дату, яка передувала відкриттю провадження у справі про банкрутство, перебував у стані поточної неспроможності щодо виконання своїх грошових зобов`язань (згідно з абз. 3 підпункту 3.4 Методичних рекомендацій), то дійсним та доведеним є факт наявності загрози неплатоспроможності ТОВ «Шарлоточка», який обумовлював необхідність звернення керівника боржника до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Трактування ознак загрози неплатоспроможності через призму визначених Методичними рекомендаціями від 19.01.2006 № 14 критеріїв поточної неплатоспроможності, які пов`язують неможливість задоволення вимог кредиторів (строк виконання яких настав) із відсутністю у боржника високоліквідних активів (див. визначення в абз. 3 підпункту 3.4 Методичних рекомендацій) у цій конкретній справі є правильним, оскільки такий майновий стан боржника як «поточна неплатоспроможність» є фінансово гіршим у порівняні із майновим станом «загроза неплатоспроможності».

Відповідно до п. 3.4. Методичних рекомендацій, ознаки критичної неплатоспроможності, що ВІДПОВІДАЮТЬ ФІНАНСОВОМУ СТАНУ ПОТЕНЦІЙНОГО БАНКРУТСТВА, мають місце в разі, коли на початку і наприкінці звітного кварталу присутні ознаки поточної неплатоспроможності, а коефіцієнт покриття і коефіцієнт забезпечення власними засобами наприкінці звітного кварталу менші за їхні нормативні значення - 1,0 та 0,1 відповідно.

Зважаючи на наведені ознаки критичної неплатоспроможності у Звіті від 12.01.2024 встановлено наявність всіх ознак критичної неплатоспроможності боржника, які відповідають фінансовому стану потенційного банкрутства, тому що за підсумком періоду, що передує прийняттю рішення про подальшу долю боржника, мали місце ознаки поточної неплатоспроможності, показники коефіцієнтів покриття, забезпечення власними засобами та автономії (фінансової незалежності) були менші за їх нормативне.

Відтак, за одночасного існування таких фактів як: настання строку виконання зобов`язань перед кредиторами ОСОБА_1 та ТОВ «Лімагрейн Україна», перевищення у той самий момент 10.11.2021 сумарного розміру цих зобов`язань 788 603,15 грн. над розміром чистих активів боржника станом на 31.12.2021 - 0,00 (відсутні), станом на 31.12.2022 - 399 600 грн(є меншими за розмір зобов`язань) існування довготривалої поточної неплатоспроможності, а також критичної неплатоспроможності боржника, у своїй сукупності свідчить про очевидні ознаки загрози неплатоспроможності боржника.

Так, обчислення визначеного абз. 1 ч. 6 ст. 34 КУзПБ місячного строку для обов`язку боржника звернутись із заявою про відкриття провадження у справі у разі загрози неплатоспроможності у цьому випадку слід обраховувати починаючи з 31.12.2021 (настання строку виконання зобов`язань перед ОСОБА_1 та ТОВ «Лімагрейн Україна» та ознайомлення керівника боржника із фінансовим станом товариства).

Станом на 31.12.2021 - станом на 31.12.2021 розмір чистих активів боржника був від`ємним, а отже був меншим за розмір зобов`язань боржника перед ОСОБА_1 та ТОВ «Лімагрейн України», строк виконання яких настав станом 31.12.2021, а загальний розмір яких становив 798 520,67 грн.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 92 ЦК України, юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Стаття 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначає організаційні засади бухгалтерського обліку на підприємстві. Так, згідно з частинами 1-3, 6 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

Керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.

Частиною шість ст. 34 КУзПБ встановлено місячний строк для звернення керівника боржника до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі виявлення ознак загрози неплатоспроможності.

При цьому кредитори зауважують в цьому аспекті на правовому висновку Верховного Суду, який зазначений у постанові від 06.10.2022 у справі № 903/988/20, згідно з яким «тлумачення змісту ч. 6 ст. 34 КУзПБ свідчить, що суб`єктом солідарної відповідальності є виключно керівник боржника, в тому числі колишній керівник, оскільки наведена норма не містить жодних обмежень покладення такої відповідальності на керівника боржника, повноваження якого на час відкриття/ здійснення провадження у справі про банкрутство припинились».

Положення та процедури КУзПБ мають на меті насамперед забезпечити права кредиторів боржника щодо задоволення їх вимог, встановлюючи чіткі підстави для покладення солідарної відповідальності на керівника боржника (у т. ч. колишнього) як особу, яка має вичерпну інформацію про фінансове (майнове) становище юридичної особи та повноваження на вжиття заходів щодо звернення до суду із відповідною заявою.

Істотна та явна диспропорція між зобов`язаннями боржника, строк виконання яких настав, та активами боржника, які здатні забезпечити їх реальне виконання, яка по суті свідчить про неплатоспроможного боржника загалом, та непоінформованість про це кредиторів цілком очевидно порушують права останніх. У зв`язку з цим для захисту майнових інтересів кредиторів боржника запроваджено правове регулювання своєчасного інформування керівником юридичної особи його кредиторів про неплатоспроможність (недостатність майна) боржника.

Верховний Суд у п. 67, 75-76 постанови від 09.06.2022 у справі № 904/76/21 роз`яснює: «бездіяльність керівника, який ухиляється від виконання покладеного на нього КУзПБ обов`язку щодо подання заяви боржника про власне банкрутство, є протиправною, винною, спричинює майнові втрати кредиторів і публічно-правових утворень, порушує як приватні інтереси суб`єктів цивільних правовідносин, так і публічні інтереси держави.

Невиконання керівником вимог абзацу першого частини шостої статті 34 КУзПБ щодо звернення до суду в місячний строк за наявності визначених цією нормою підстав із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника свідчить по суті про недобросовісне приховування ним від кредиторів інформації щодо незадовільного майнового становища боржника.

Така поведінка керівника боржника має наслідком нерозумне та недобросовісне прийняття неплатоспроможним боржником додаткових боргових зобов`язань за умов, коли не можуть бути виконані існуючі, свідому неможливість задоволення боржником вимог нових кредиторів від яких були приховані дійсні факти, і як наслідок виникнення збитків в цих кредиторів введених в оману щодо стану платоспроможності боржника». колишній директор боржника - ОСОБА_2 , починаючи з 31.12.2021.

Заявники стверджують, що 31.12.2021 і до моменту припинення керівника його повноважень як директора боржника (14.07.2022), достеменно знав про наявність зазначених у цій заяві зобов`язань перед кредиторами ОСОБА_1 та ТОВ «Лімагрейн Україна», строк виконання яких настав, та про те, що задоволення вимог одного кредитора призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (через відсутність чистих активів). Однак вказують на те, що, ОСОБА_2 з моменту, коли дізнався про наявність загрози неплатоспроможності боржника, у визначений кодексом місячний строк, до суду з відповідною заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство не звернувся, чим порушив вимоги ч. 6 ст. 34 КУзПБ.

Більше того, колишній керівник ОСОБА_2 25.02.2022 уклав із ТОВ «АРКО-1» договір позики за умовами якого отримав 1 200 000,00 грн поворотної фінансової допомоги. Відповідні вимоги ТОВ «АРКО-1» як кредитора у цій справі визнані ухвалою суду від 16.01.2024.

Водночас, зазначають, що допущення колишнім керівником боржника вказаного порушення, мало негативні наслідки у вигляді збільшення від`ємного балансу боржника та створення збитків для кредиторів (у вигляді знецінення грошової одиниці, курсових коливань). Вказане має наслідком покладання на колишнього керівника боржника солідарної відповідальності за незадоволення вимог кредиторів.

Заявники вертають увагу суду на те, що ОСОБА_2 , як колишній директор боржника, не дотримався місячного строку звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника з 31.12.2021 року.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що заяви кредиторів про покладення солідарної відповідальності на колишнього керівника боржника підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом абзацу другого статті 34 КУзПБ передумовою для звернення кредиторів своїх вимог щодо зобов`язань боржника до суб`єкта солідарної відповідальності (керівника / члена органу управління боржника) є розглянуте та вирішене судом питання порушення керівником / органами управління боржника вимог щодо звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство у разі перебування боржника у стані загрози неплатоспроможності із встановленням судом такого порушення та зазначення про це у відповідній ухвалі; - такий порядок означає, що і встановлення відповідного порушення, і вирішення спору про покладення солідарної відповідальності на відповідного суб`єкта солідарної відповідальності (керівника / члена органу управління боржника) зі стягненням з нього суми цієї відповідальності здійснюються судом в одному судовому провадженні за відповідним зверненням кредитора / кредиторів; - тобто законодавець не розділяє ні в часі, ні в кількості звернень і судових проваджень вирішення питання про покладення солідарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство, встановлюючи лише процедуру розгляду та вирішення такого спору: 1) встановлення порушення; 2) з подальшим покладенням за таке порушення солідарної відповідальності та стягнення із суб`єкта відповідної суми; - порушення вимоги Закону своєчасно звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство є підставою для стягнення з винного члена органу управління боржника збитків, спричинених таким порушенням, на користь боржника; - належним позивачем за вимогою про стягнення збитків є як кредитор, так і боржник; - якщо суд виявив порушення законодавчої вимоги своєчасно звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, такий висновок відображається у мотивувальній, а не резолютивній частині рішення; - кошти, стягнені із суб`єкта солідарної відповідальності, є коштами боржника, які, зокрема, включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані для задоволення вимог кредиторів лише у порядку черговості, встановленому КУзПБ.

З урахуванням вищенаведених висновків Верховного Суду, заявник (кредитор) формулює вимоги цієї заяви як покладення солідарної відповідальності на колишнього керівника боржника та стягнення з нього на користь боржника грошових коштів з подальшим зарахуванням цих коштів до ліквідаційної маси

Аналіз правових висновків постанови Верховного Суду від 04.09.2024 у справі № 908/3236/21 дозволяє дійти висновку, що керівники боржника є солідарними боржниками за вимогами кредиторів такого підприємства. При цьому, та обставина, що відповідні кошти мають зараховуватися до ліквідаційної маси вказує на те, що при визначенні розміру відповідальності солідарного боржника слід керуватися реєстром вимог кредиторів.

Так, загальний розмір заявлених та визнаних судом вимог кредиторів до боржника у цій справі становить 5 278 958,27 грн. Відтак, на цей момент саме у межах вказаної суми колишній керівник боржника несе солідарну відповідальність за порушення вимог ч. 6 ст. 34 КУзПБ.

У п. 1.41. постанови Верховний Суд акцентує, що стягнення коштів із члена органу управління боржника на підставі частини шостої статті 34 КУзПБ має здійснюватися на користь боржника з подальшим зарахуванням цих коштів до ліквідаційної маси.

При цьому Суд враховує, що арбітражний керуючий, діючи від імені боржника і захищаючи його інтереси, опосередковано діє і в інтересах кредиторів, оскільки кошти, стягнуті на користь боржника, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів. Отже, відповідно до тлумачення виразі «подальше звернення кредиторів своїх вимог» у частині шостій статті 34 КУзПБ цю норму слід розуміти у тому числі і як звернення боржника з метою подальшого задоволення вимог кредиторів.

Таким чином, обсяг відповідальності колишнього керівника Товариства, який не виконав свій обов`язок звернутись самостійно до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство обумовлений розміром боргу Товариства, який підлягає погашенню перед кредиторами у процедурі банкрутства у цій справі.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської обл. від 26.09.2023 визнано грошові вимоги ТОВ «ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА» у розмірі 1 204 574,15 грн.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської обл. від 16.01.2024 визнано грошові вимоги ТОВ «АРКО-1» у розмірі 1 200 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської обл. від 16.01.2024 визнано грошові вимоги ГУ ДПС у Закарпатській обл. у розмірі 133 528,13 грн.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської обл. від 16.01.2024 визнано грошові вимоги ОСОБА_7 у розмірі 39 207,99 грн.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської обл. від 16.01.2024 визнано грошові вимоги ОСОБА_3 у розмірі 2 701 648,00 грн.

Загальний розмір заявлених та визнаних судом вимог кредиторів до Боржника у цій справі становить 5 278 958,27 грн.

Відповідно до положень абзацу першого частини шостої статті 34 КУзПБ "Заява про відкриття провадження у справі про банкрутство" законодавець встановлює умови, за яких у боржника виникає обов`язок звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі, а саме: боржник зобов`язаний у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі, якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності), та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Якщо органи управління боржника допустили порушення цих вимог, вони несуть солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів. Питання порушення органами управління боржника зазначених вимог підлягає розгляду господарським судом під час здійснення провадження у справі. У разі виявлення такого порушення про це зазначається в ухвалі господарського суду, що є підставою для подальшого звернення кредиторів своїх вимог до зазначених осіб.

Солідарна відповідальність керівника боржника - це вид спеціальної цивільно-правової відповідальності, відповідно до якої при здійсненні провадження у справі про банкрутство керівник боржника, який не звернувся до господарського суду у місячний термін у разі наявності загрози неплатоспроможності підлягає притягненню до солідарної відповідальності за незадоволення вимог кредиторів відповідно до заяви кредитора, після виявлення такого порушення ухвалою господарського суду. Будь-яких інших підстав притягнення до солідарної відповідальності Кодексом України з процедур банкрутства не передбачено.

При цьому предметом розгляду є саме дослідження можливості покладення солідарної відповідальності на керівника боржника, а не розгляд заяв кредиторів про покладення солідарної відповідальності з конкретними вимогами до зазначеної особи.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 910/3191/20.

Враховуючи, що підставою для вимоги кредиторів про солідарну відповідальність керівника боржника стало порушення, прямо визначене частиною шостою статті 34 КУзПБ, а саме - недотримання боржником вимоги щодо обов`язку у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі загрози неплатоспроможності (якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами), то суд щодо порядку доведення заявником, щодо необхідної і достатньої сукупності умов для встановлення судом наведеного порушення як підстави для застосування солідарної відповідальності зазначає про необхідність доведення заявником та встановлення судом двох юридичних фактів:

- порушення визначеного абзацом другим частини шостою статті 34 КУзПБ місячного строку

- та наявності у боржника протягом цього строку та/або більше ознак загрози неплатоспроможності боржника.

Загроза неплатоспроможності як підстава для звернення боржника із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутства не є новелою КУзПБ, а є успадкуванням окремих положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

І Закон, і КУзПБ так визначають загрозу неплатоспроможності - якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами.

Отже умовами/складовими для встановлення щодо боржника такого складного за своїм змістом юридичного факту як загроза неплатоспроможності боржника є одночасна (зокрема протягом місячного періоду, визначеного частиною шостою статті 34 КУзПБ) наявність, в свою чергу, таких юридичних фактів: - існування у боржника щонайменше перед двома кредиторами зобов`язань, строк виконання яких настав та визначається за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо); - розмір всіх активів боржника є меншим, ніж сумарний розмір зобов`язань перед всіма кредиторами боржника, строк виконання яких настав за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо), тобто такий майновий стан боржника за всіма його показниками (основними фондами, дебіторською заборгованістю, строк виконання зобов`язань щодо якої настав, тощо), який за оцінкою сукупної вартості всіх активів Боржника очевидно не здатний забезпечити задоволення вимог виконання зобов`язань перед всіма кредиторами, строк виконання яких настав, ні у добровільному, ні у передбаченому законом примусовому порядку.

При цьому, з огляду на положення частини шостої статті 39 КУзПБ (згідно з якими однією із підстав для відмови господарським судом у відкритті провадження у справі є наявність за вимогами кредитора спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження) для існування загрози неплатоспроможності боржника, за відсутності між ним і кредитором спору про право, цей Закон не вимагає безспірності вимог кредиторів до боржника, тобто не вимагає прийняття судового рішення та/або видачу виконавчого документа щодо вимог кредитора до боржника, які (вимоги) стали підставою для звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Правильність цього висновку підтверджується, якщо звернутись до положень частин другої, третьої та четвертої статті 34 КУзПБ, якими визначені вимоги до документів/доказів, що додаються як до заяви кредитора, так і до заяви боржника про відкриття провадження у справі про банкрутство, серед яких відсутня вимога про додання до відповідної заяви судового рішення та/або видачу виконавчого документа щодо вимог кредитора до боржника.

З викладеного випливає висновок, що обчислення визначеного абзацом першим частини шостої статті 34 КУзПБ місячного строку для обов`язку боржника звернутись із заявою про відкриття провадження у справі у разі загрози неплатоспроможності починається з того моменту, коли за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини між кредитором (кредиторами) та боржником (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо), одночасно має місце факт настання строку виконання боржником зобов`язань щонайменше перед двома його кредиторами (1) разом із фактом перевищення в той самий момент (звітний період) сумарного розміру цих зобов`язань над розміром всіх активів Боржника (2), які в сукупності і свідчать про ознаки загрози неплатоспроможності боржника.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 02.03.2016 у справі № 6-2491цс15, а також з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 914/1033/17, від 11.05.2018 у справі № 914/1487/17, від 15.05.2018 у справі № 921/412/17-г/7, від 24.10.2018 у справі № 308/8645/15цс, від 05.12.2018 у справі № 589/2800/15-ц, щодо підстав виникнення зобов`язальних правовідносин, відповідно до яких: - за своєю правовою природою судове рішення є засобом захисту прав або інтересів фізичних та юридичних осіб; за загальним правилом судове рішення забезпечує примусове виконання зобов`язання, яке виникло з підстав, що існували до винесення судового рішення, але не породжує таке зобов`язання, крім випадків, коли положення норм чинного законодавства пов`язують виникнення зобов`язання саме з набранням законної сили рішенням суду; рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність;- за змістом статті 11 Цивільного кодексу України зобов`язальні правовідносини виникають з актів цивільного законодавства, а рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність. При цьому зобов`язання боржника перед кредитором не має містити в своїй суті спору про право між кредитором та боржником.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 по справі № 910/2971/20.

У заяві про покладення солідарної відповідальності на колишнього керівника Боржника ОСОБА_2 , також звертаємось до правових висновків палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, зроблених у постанові від 04.09.2024 у справі № 908/3236/21.

Верховний Суд заначив, що за змістом абзацу другого статті 34 КУзПБ передумовою для звернення кредиторів своїх вимог щодо зобов`язань боржника до суб`єкта солідарної відповідальності (керівника / члена органу управління боржника) є розглянуте та вирішене судом питання порушення керівником / органами управління боржника вимог щодо звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство у разі перебування боржника у стані загрози неплатоспроможності із встановленням судом такого порушення та зазначення про це у відповідній ухвалі.

Такий порядок означає, що і встановлення відповідного порушення, і вирішення спору про покладення солідарної відповідальності на відповідного суб`єкта солідарної відповідальності (керівника / члена органу управління боржника) зі стягненням з нього суми цієї відповідальності здійснюються судом в одному судовому провадженні за відповідним зверненням кредитора / кредиторів.

Тобто законодавець не розділяє ні в часі, ні в кількості звернень і судових проваджень вирішення питання про покладення солідарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство, встановлюючи лише процедуру розгляду та вирішення такого спору: 1) встановлення порушення; 2) з подальшим покладенням за таке порушення солідарної відповідальності та стягнення із суб`єкта відповідної суми.

Такий підхід у вирішенні спору про покладення солідарної відповідальності у справі про банкрутство, на переконання Верховного Суду, узгоджується із закріпленим статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правом на ефективний засіб правового захисту.

Згідно із пунктом 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно статті 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі, суд вважає за необхідне задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА" та ОСОБА_1 про покладення солідарної відповідальності на колишнього керівника боржника та визнає ОСОБА_2 солідарним боржником за незадоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарлоточка» ().

Керуючись ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА" про покладання солідарної відповідальності на керівника боржника ТзОВ "Шарлоточка", ОСОБА_2 від 29.10.2024, а також заяву ОСОБА_1 від 17.12.2024 року вх№02.3.1-02/9848/24 про покладання солідарної відповідальності за вимогами кредиторів на колишнього керівника боржника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) та стягнення солідарно з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарлоточка» (код в ЄДРПОУ - 39372256) 5 278 958,27 грн.- задовольнити.

2. Покласти на колишнього керівника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) солідарну відповідальність за вимогами у справі №907/776/23 про банкрутство ТОВ «Шарлоточка» (, 89444, Закарпатська обл., Ужгородський р-н, село Холмець, Урочище "КІШ-ТОГ", будинок 906-903) в порядку та з підстав, передбачених ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства.

3. Стягнути солідарно з колишнього керівника з ОСОБА_2 ТОВ «Шарлоточка» () (88000, Закарпатська обл., місто Ужгород, вул. Волошина, 50, квартира 4А, РНОКПП ) на користь ТОВ «Шарлоточка» () суму 5 278 958,27 грн з подальшим зарахуванням цих коштів до ліквідаційної маси ТОВ «Шарлоточка» ().

Видати наказ.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 08.05.2025.

Суддя Ремецькі О.Ф.