ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.05.2025м. СумиСправа № 917/1703/24

Господарський суд Сумської області у складі:

судді Резніченко О.Ю.,

розглянув без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом: Селянського (фермерського) господарства Урожай,

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю Агро підприємство Райз Схід

2. Товариства з обмеженою відповідальністю Райз-Схід

про стягнення 247100 грн 00 коп. упущеної вигоди

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агро підприємство Райз Схід (відповідач 1) 247100 грн 00 коп. упущеної вигоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на земельних ділянках з кадастровими номерами: к.н. :01:001:0004, к.н. :01:001:0005, к.н. :01:001:0010, к.н. :01:001:0012 були знищені посіви кукурудзи у зв`язку із внесенням відповідачем 1 гербіцидів на сусідніх із вищезгаданими земельними ділянками.

На підтвердження факту заподіяння збитків позивач надає: доповідну записку агронома (а.с.53), акт комісії позивача від 07.06.2024 (а.с. 54), копії фото (а.с. 55-59).

Відповідач 1 проти позову заперечує з огляду на те, що позивачем не доведено наявності одночасного існування усіх елементів складу правопорушення: наявність шкоди та протиправної поведінки, причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача шкоди, вини.

Також позивач не надав суду обґрунтованого розміру збитків, розрахованого відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ухвали суду від 14.04.2025 за клопотанням позивача на підставі ст. 48 ГПК України до участі у справі в якості співвідповідача було залучено ТОВ «Райз-Схід» (відповідач 2).

Суд зауважує, що при поданні клопотання про залучення відповідача 2 (а.с. 121) позивачем не було визначено, які вимоги він заявляє до відповідача 2.

Відповідач 2 надав суду відзив на позов, проти позову заперечує у повному обсязі та вважає, що позивач жодним доказом не довів факт перебування суміжних до позивача земельних ділянок в оренді відповідача 2 та факт обробки цих земельних ділянок відповідачем 1.

Рух справи.

Ухвалою суду від 10.03.2025 було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ухвали суду від 14.04.2025 задоволене клопотання позивача про залучення до участі у справі співвідповідача, залучено до участі у справі співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Райз-Схід , розгляд справи відкладено на 08.05.2025.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

07.06.2024 агроном позивача доповідною запискою повідомив керівника позивача по факт знищення посівів кукурудзи на земельних ділянках з кадастровими номерами: к.н. :01:001:0004, к.н. :01:001:0005, к.н. :01:001:0010, к.н. :01:001:0012.

Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав зазначені земельні ділянки знаходяться в оренді у позивача (а.с. 63-96).

07.06.2024 за результатами виїзду на зазначені земельні ділянки комісії у складі представників позивача було установлено та зафіксовано в акті наступне: «на сумісних з земельними ділянками Господарства розташовуються земельні ділянки, які знаходяться користуванні ТОВ "Агро підприємство "Райз-Схід" та на яких посіяно соняшник.

Так при внесенні гербіцидів по соняшнику ТОВ "Агро підприємство "Райз-Схід" стався факт оброблення і посівів кукурудзи Господарства, що призвело до знищення врожаю. Даний факт задокументовано фотофіксацією пошкоджень».

07.06.2024, 05.09.2024 позивач направив на адресу відповідача 1 претензію з вимогою сплати збитків (упущеної вигоди) у розмірі 247100,00 грн. (а.с. 60-61).

Відповідачем 1 не було задоволено вимогу позивача, тому позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди.

Збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником (пункт 5.33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17).

За змістом частини 2 статті 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Реальні збитки характеризують зменшення наявного майна потерпілого (проведені витрати, знищення і пошкодження майна тощо), а в разі упущеної вигоди наявне майно не збільшується, хоча й могло збільшитися, якби не було вчинено цивільне (господарське) правопорушення. Тобто упущена вигода відображає різницю між реально можливим у майбутньому потенційно отриманим майном та вже наявним майном.

Для стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди має існувати наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: 1) протиправної поведінки особи (боржника); 2) збитків, заподіяних такою особою; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і збитками; 4) вини особи, яка заподіяла збитки, у тому числі встановлення заходів, вжитих кредитором для одержання такої вигоди.

Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності).

Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Відповідно до статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Виходячи з аналізу норм, закріплених у ЦК України, поняття "вина" ототожнюється з поняттям "недобросовісність". У свою чергу, поняття "безвинність" навпаки корелюється з поняттям "добросовісність".

За відсутності одного із елементів складу цивільного (господарського) правопорушення відповідальність з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди не настає.

За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини перша та третя статті 74 ГПК України).

Відповідно до статті 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.

Звернення з вимогою про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди покладає на позивача обов`язок також довести, окрім наведеного, реальну можливість отримання визначених ним доходів, тобто що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості їх отримання.

Позивачу слід довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток (подібні за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 750/8676/15-ц, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.06.2020 у справі № 910/12204/17, від 16.06.2021 у справі № 910/14341/18).

Відповідно до ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Позивачем належними та допустимими доказами не доведено факту протиправної поведінки відповідачів та заподіяння шкоди саме відповідачами. Так, позивач на підтвердження факту обробки гербіцидами суміжних земельних ділянок відповідачами лише зазначає про це в позові. При цьому, позивачем взагалі не обґрунтовано, які саме земельні ділянки оброблялися відповідачами (не визначено їх кадастрові номери), не доведено, що вони є суміжними із земельними ділянками позивача (наприклад, схеми розташування земельних ділянок та ін). Також позивачем, окрім зазначення у позові, не доведено факту проведення обробки земельних ділянок відповідачами.

Подані в якості доказів доповідна записка та акт виїзної комісії суд не приймає як належні та допустимі, оскільки вони складені одноособово представниками позивача, без залучення представників органів місцевого самоврядування, відповідачів, державних органів земельних ресурсів та ін.

Також щодо поданих в якості доказів копій фото, суд зазначає, що при їх дослідженні неможливо встановити, на якій земельній ділянці вони були зроблені, коли саме вони зроблені.

Щодо розрахунку розміру збитків (упущеної вигоди) суд зазначає, що він виконаний позивачем у позові (а.с. 50). Позивач за основу розрахунку взяв середньоврожайну кількість тон кукурудзи, помножену на середньоринкову її вартість), а саме:

- Врожайність 10 тон кукурудзи з 1 га землі;

- Розмір знищення врожаю становить 3,53 га;

- Середньоринкова вартість зерна кукурудзи становить 7000 грн;

- Відповідно: 10 х 3,53 х 7000 х = 247100 грн.

Звернення з вимогою про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди покладає на позивача обов`язок довести реальну можливість отримання визначених ним доходів, тобто, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані і тільки неправомірні дії/бездіяльність відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості їх отримання.

Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є достатньою підставою для його стягнення, оскільки у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані за звичайних обставин (мають реальний, передбачуваний та очікуваний характер).

Позивач для розрахунку упущеної вигоди зазначив врожайність 10 тон з 1 га землі, не обґрунтовуючи жодним чином цей показник.

Також позивач не пояснив, яким чином він визначив середньоринкову вартість кукурудзи, позивачем не подано жодної довідки щодо вартості кукурудзи у відповідному періоді та інших доказів.

Таким чином, позивачем не доведено факту заподіяння збитків саме відповідачами та факту наявності збитків у вигляді упущеної вигоди, оскільки наявність земельних ділянок в користуванні ще не гарантує отримання позивачем прибутку в наслідок їх використання і саме у такому розмірі, як визначив позивач.

Оскільки позивачем не доведено наявності збитків (упущеної вигоди) та, як наслідок, складу цивільного правопорушення, суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом у позові відмовлено повністю, то витрати зі сплати судового збору в розмірі 3706 грн 50 коп. покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. У позові Селянського (фермерського) господарства Урожай до відповідачів: 1.Товариства з обмеженою відповідальністю Агро підприємство Райз Схід, 2. Товариства з обмеженою відповідальністю Райз-Схід про стягнення 247100 грн 00 коп. упущеної вигоди відмовити повністю.

2. Витрати по сплаті судового збору в розмірі 3706 грн 50 коп. покласти на позивача - Селянське (фермерське) господарство «Урожай».

3. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08.05.2025.

Суддя О.Ю. Резніченко