РІШЕННЯ

Іменем України

08 травня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/389/24
Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за правилами спрощеного позовного провадження розглянув справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро,

вул. Промислова, 20, м. Обухів, Київська область, 08702;

до відповідача: Фермерського господарства Кронос - Агро,

вул. Г. Яременка, 15, м. Бахмач, Чернігівська області, 16500;

про стягнення 654097,92 грн

без повідомлення (виклику) повноважних представників сторін

Товариство з обмеженою відповідальністю Спектр - Агро (далі ТОВ Спектр Агро) звернулося до суду з позовом до Фермерського господарства Кронос - Агро (далі ФГ Кронос Агро) про стягнення заборгованості в сумі 654097,92 грн, з них: 136220,49 грн - пені, 132994,99 грн - 36 % річних, 384882,44 грн - збільшення ціни товару. Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням договору поставки сільськогосподарської техніки та запчастин № 700/21-САТ від 07.12.2021 (далі Договір) в частині проведення своєчасного розрахунку.

27.08.2024, Господарський суд Чернігівської області, ухвалив рішення в справі, яким позов задовольнив частково, присудив до стягнення з ФГ Кронос Агро на користь ТОВ Спектр Агро 36% річних у розмірі 32562,53 грн та судовий збір у розмірі 390,75 грн. Урешті вимог суд відмовив, а саме щодо стягнення пені в розмірі 136220,49 грн, 36% річних у розмірі 100432,46 грн та збільшення ціни товару (курсової різниці) в розмірі 384882,44 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2024 у цій справі апеляційну скаргу ТОВ Спектр Агро залишено без задоволення; рішення суду першої інстанції - залишено без змін.

За результатами касаційного перегляду, Верховним Судом винесено постанову від 19.02.2025, якою задоволено частково касаційну скаргу ТОВ Спектр-Агро, постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2024 та рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.08.2024 у цій справі скасовано в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення з ФГ Кронос Агро на користь ТОВ Спектр Агро 136220,49 грн пені та 100432,46 грн 36% річних. У цій частині справу передано на новий розгляд до Господарського суду Чернігівської області.

За висновком Верховного Суду (п. 5.40.), вирішуючи спір у справі, що розглядається, суди попередніх інстанцій не врахували норм матеріального права, не надали належної оцінки доводам сторін, доказам, наявним у матеріалах справи, що були подані сторонами на підтвердження своїх вимог і заперечень, а відтак, висновки цих судів про відсутність правових підстав для задоволення позову про стягнення пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період прострочення від суми боргу, за кожен день такого прострочення, та 36 % річних за користування чужими грошовими коштами, за період з 21.06.2023 до 28.03.2024 на підставі п. 7.2. договору поставки, - передчасні.

Верховний Суд (п. 5.33. - п. 5.35.) вказав на те, що висновки судів попередніх інстанцій щодо відсотків річних підлягають розрахунку виходячи лише з положень статті 625 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та визначеного вказаною нормою розміру 3 % річних, оскільки договір припинив свою дію, а також висновки про те, що з цих підстав слід відмовити в задоволенні вимог про стягнення пені, є передчасними, зроблені без урахування статей 525, 509, 598, 599, 631 ЦК України та без належного дослідження та оцінки умов договору поставки.

Можливість нарахування процентів поза межами строку дії договору залежать від підстав їх нарахування. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності в певному розмірі, чи в відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку сторони договору. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав), близькі за змістом правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16).

Тому в кожному конкретному випадку господарські суди повинні належним чином проаналізувати умови укладених між сторонами договорів щодо відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та щодо нарахування штрафних санкцій, установити фактичні обставини виконання / невиконання господарського зобов`язання, за невиконання якого нараховуються штрафні санкції.

Ухвалою від 10.03.2025 Господарський суд Чернігівської області прийняв справу до розгляду в новому складі, в частині вимог про стягнення: 136220,49 грн пені та 100432,46 грн 36% річних, нарахованих у період з 21.06.2023 по 28.03.2024 за порушення виконання грошових зобов`язань по оплаті вартості товару, поставленого на підставі договору поставки сільськогосподарської техніки та запчастин № 700/21-САТ від 07.12.2021 (п. 7.2.).

Суд визнав дану справу малозначною та постановив розглянути її за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою від 10.03.2025 сторонам у справі встановлені процесуальні строки для подачі письмових заяв по суті спору, в порядку статей 165 - 167, 178, 184, 251 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

Будь-яких заяв чи клопотань від сторін до суду не надходило.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін (статті 13, 14 ГПК України).

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження в справі.

В силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Суд констатує, що сторонами не заявлені клопотання щодо розгляду даної справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи, в порядку визначеному статтею 252 ГПК України. Право сторін на подачу до суду клопотань наведеного змісту роз`яснене в ухвалі від 10.03.2025.

Господарський суд розглянув подані документи і матеріали, з`ясував фактичні обставини справи, дослідив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, та

ВСТАНОВИВ :

07.12.2021, між ТОВ "Спектр-Агро" (постачальник) та ФГ "Кронос-Агро" (покупець) укладений договір № 700/21-САТ поставки сільськогосподарської техніки та запчастин.

Відповідно до пунктів 1.1., 1.2. Договору постачальник зобов`язався передати в власність покупця сільськогосподарську техніку та/або запасні частини (товар) на умовах товарного кредиту, а покупець зобов`язався прийняти товар і сплатити за нього визначену Договором грошову суму, а також сплатити відсотки за користування товарним кредитом в сумі, визначеній відповідно до його умов.

Найменування товару, його кількість, номенклатура, асортимент, ціна товару в гривнях, строк та базис поставки (згідно з правилами Інкотермс) та строк оплати товару, а також інші умови, визначені також і в додатку, який є невід`ємною частиною Договору.

За умовами додатку № 1/СА000055045 від 07.12.2021 до Договору (в редакції від 09.06.2021 № СА000009277), сторони узгодили поставку сівалки пневматичної точного посіву Prosem K GEA 300/8-ми рядна, вартістю 1525472,81 грн (з ПДВ), зі строком поставки до 13.06.2022.

Сторони в цьому додатку також визначили наступний графік оплати товару: 30000,00 грн у строк до 08.12.2021 (авансова частина); 270000,00 грн до 29.04.2022 (авансова частина); 462736,41 грн до 30.08.2022 (відстрочений платіж); 381368,20 грн до 30.10.2022 (відстрочений платіж); 381368,20 грн до 30.11.2022 (відстрочений платіж).

За п. 7.2. Договору поставки за несвоєчасне виконання будь-яких грошових зобов`язань за договором покупець: сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми боргу, за кожен день такого прострочення; сплачує на користь постачальника 36% річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення (частина 2 статті 625 ЦК України).

У п. 7.4. Договору поставки сторони, керуючись статтею 259 ЦК України, домовились про збільшення строку позовної давності за всіма зобов`язаннями (сплаті заборгованості, пені, штрафу, відсотків та індексу інфляції), що виникли на підставі цього Договору до 3 років. Сторони домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов`язань припиняється через три роки від дня коли зобов`язання мало бути виконане (частина 6 статті 232 Господарського кодексу України, (далі ГК України)).

На виконання умов Договору та додатку до нього №1/СА000055045 від 07.12.2021 позивач поставив відповідачу товар за видатковою накладною від 14.06.2022 № 25693 на суму 1525472,81 грн.

Відповідно до умов Договору відповідач зобов`язувався здійснити оплату за поставлений товар у строки, зазначені в додатку до цього Договору, проте з порушенням його умов прострочив оплату товару, сплативши вартість лише частково.

20.06.2023, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з ФГ "Кронос-Агро" 479939,49 грн основного боргу за договором поставки № 700/21-САТ від 07.12.2021, 7292,79 грн відсотків за користування товарним кредитом, 339066,20 грн пені за період з 31.08.2022 по 20.06.2023, 244127,68 грн 36% річних за період з 31.08.2022 по 20.06.2023 та 245094,56 грн штрафу (справа № 927/858/23).

За рішенням Господарського суду Чернігівської області від 25.10.2023 у справі № 927/858/23 позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача стягнуто: 479939,49 грн заборгованості, 7292,79 грн відсотків за користування товарним кредитом, 169533,10 грн пені, 122547,28 грн штрафу, 20343,95 грн 3% річних, 9595,88 грн судового збору та 26614,69 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Розстрочено виконання судового рішення з дня його ухвалення на дванадцять місяців, з оплатою до останнього дня кожного місяця, рівними частинами по 66638,06 (05) грн, по 31.10.2024. Врешті позовних вимог відмовлено.

За результатами апеляційного перегляду, постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2024 у справі № 927/858/23, рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.10.2023 скасоване в частині відмови в задоволенні позовних вимог та в цій частині прийняте нове рішення про повне задоволення позову; стягнуто з ФГ "Кронос-Агро" на користь ТОВ "Спектр-Агро": 479939,49 грн заборгованості, 7292,79 грн відсотків за користування товарним кредитом, 339066,20 грн пені, 245094,56 грн штрафу, 244127,68 грн 36% річних, 15718,40 грн судового збору, 108789,04 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката та 5035,13 грн судового збору за подання апеляційної скарги; ФГ "Кронос-Агро" відмовлено в розстроченні виконання судового рішення в справі № 927/858/23.

Суд установив, що станом на 29.03.2024, відповідач у добровільному порядку виконав судове рішення в справі № 927/858/23, перерахував позивачу присуджені до стягнення суми, що підтверджено наступними платіжними інструкціями: № 1909 від 12.02.2024 на суму 200000,00 грн, № 1977 від 25.03.2024 на суму 728288,20 грн, № 1980 від 27.03.2024 на суму 287232,28 грн, № 1987 від 29.03.2024 на суму 229542,57 грн.

Заборгованість з оплати вартості поставленого товару наразі відсутня.

Предметом нового розгляду в межах даної справи є вимоги про стягнення з покупця, за порушення виконання грошових зобов`язань перед постачальником щодо своєчасного розрахунку за отриманий товар, неустойки (в формі пені) в сумі 136220,49 грн та 36% відсотків річних у сумі 100432,46 грн, нарахованих у період з 21.06.2023 по 28.03.2024 відповідно до п. 7.2. Договору (на дату, що передує даті остаточного розрахунку за цим Договором).

Згідно з частинами 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати в установлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його в підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлене договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За п. 5.1. зобов`язання сторін цього Договору, які виникли на його основі, існують протягом одного року із дня його підписання уповноваженими представниками сторін, крім обов`язків покупця по виконанню грошових зобов`язань за Договором та відповідальності, що припиняються лише їх належним виконанням, а в частині проведення розрахунків за товар, по штрафним санкціям до їх повного виконання.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина 4 статті 631 ЦК України).

Відтак закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.

Строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили його строк, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12).

Відповідно до положень статей 525, 526 ЦК України, статті 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлене договором або законом.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У постанові від 09.04.2020 у справі № 910/4962/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що поряд з належним виконанням законодавство передбачає й інші підстави припинення зобов`язань (прощення боргу, неможливість виконання, припинення за домовленістю, передання відступного, зарахування). Однак чинне законодавство не передбачає такої підстави припинення зобов`язання як закінчення строку дії договору. Отже, зобов`язання, не виконане належним чином, продовжує існувати, незважаючи на закінчення строку дії договору.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17 виклала правову позицію, відповідно до якої, за приписами статей 509, 598, 599, 631 ЦК України, закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі статтею 599 ЦК України такою підставою є виконання, проведене належним чином.

Виходячи зі змісту частини 1 статті 598, статей 599, 600, 604 609 ЦК України, саме по собі судове рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.04.2018 у справі № 908/1394/17.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється в відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлене законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконане.

Отже, за загальним правилом, визначеним частиною 6 статі 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлене законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконане.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2024 у справі № 911/952/22, положення частини 6 статті 232 ГК України є диспозитивними, оскільки законом або договором може бути встановлений інший порядок, у тому числі і строк нарахування штрафних санкцій (зокрема, пені).

Сторони мають право визначити в договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина 1 статті 252 ЦК України), а й право пов`язувати період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати). Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21.06.2017 в справі № 910/2031/16, та постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 916/804/17, від 07.08.2018 у справі № 917/2013/17.

Якщо умовами укладеного договору сторони передбачили більш тривалий, ніж визначений частиною 6 статті 232 ГК України, строк нарахування штрафних санкцій (зазначили про їх нарахування до дня фактичного виконання, протягом усього періоду існування заборгованості тощо), то їх нарахування не припиняється за період прострочення зобов`язання понад шість місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане, а застосуванню підлягає саме строк, установлений договором. Подібний висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 910/6379/14.

Як за змістом договору поставки, так і за змістом статей 525, 509, 598, 599, 631 ЦК України, виконання грошових зобов`язань та відповідальність за договором припиняються лише їх належним виконанням.

Суд установив, що договірні зобов`язання сторін за договором поставки сільськогосподарської техніки та запчастин від 07.12.2021 № 700/21-САТ припинені на 29.03.2024, належним виконанням (стаття 599 ЦК України).

Водночас чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з ухваленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 910/3055/18).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивач правомірно, за період прострочення виконання грошових зобов`язань за договором поставки, з 21.06.2023 по 28.03.2024 (на дату, що передує даті остаточного розрахунку за товар за цим Договором), нарахував та заявив до стягнення з відповідача неустойку (в формі пені) та відсотки річних у погодженому розмірі в п. 7.2.

Суд також врахував, що зарахування позивачем часткових оплат, проведених відповідачем у період з 12.02.2024 по 29.03.2024, згідно з платіжними інструкціями №№ 1909, 1977, 1980, 1987, мало бути вчинене з дотриманням умов п. 2.9. Договору, зокрема: 1) у рахунок оплати нарахованих відсотків за користування товарним кредитом, передбачених п. 2.5. Договору; 2) у рахунок сплати відсотків, нарахованих за частиною 2 статті 625 ЦК України та індексу інфляції в порядку, передбаченому п. 7.2. (В) Договору; 3) у рахунок сплати пені за кожний день прострочення, передбаченої п. 7.2. (А) Договору; 4) у рахунок сплати штрафу, передбаченого п. 7.2. (Б) Договору; 5) у рахунок оплати вартості (ціни) товару, пропорційно кожній номенклатурі неоплаченого товару; 6) у рахунок оплати різниці товару, передбаченої п. 2.2.3. Договору.

Натомість, як встановлено судом, позивач порушив черговість зарахування часткових оплат відповідача в частині погашення судових витрат у сумі 129542,57 грн, присуджених до стягнення постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2024 у справі № 927/858/23 (сплачені за платіжною інструкцією від 29.03.2024 № 1987, а. с. 24, т. 1).

У розрахунку заявлених вимог позивачем, окрім порушення порядку зарахування часткових оплат, не враховано, що 2024 рік складається з 366 календарних днів.

Суд здійснив перевірку розрахунку позивача та встановив, що позов є обґрунтований в частині вимог про стягнення 135775,04 грн пені та 99882,78 грн 36% відсотків річних, нарахованих на підставі п. 7.2. Договору, за період з 21.06.2023 по 28.03.2024, відтак, підлягає задоволенню.

Суд відмовив у частині вимог про стягнення 445,45 грн пені та 549,68 грн відсотків річних, за безпідставністю нарахування.

Щодо судових витрат.

При ухваленні рішення в справі, суд у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

За приписами статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається, в спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позову, за результатами його нового розгляду, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 2976,41 грн за розгляд справи в суді першої інстанції; судовий збір у сумі 4242,35 грн за розгляд справи в суді апеляційної інстанції; судовий збір у сумі 5656,47 грн за розгляд справи в суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 42, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 123, 129, 233, 238, 241, 247, 251, 252 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро (вул. Промислова, 20, м. Обухів, Київська область, 08702, ) до Фермерського господарства Кронос-Агро (вул. Г. Яременка, буд. 15, м. Бахмач, Бахмацький р-н, Чернігівська область, 16500, ) про стягнення 654097,92 грн.

2. Стягнути з Фермерського господарства Кронос-Агро (вул. Г. Яременка, буд. 15, м. Бахмач, Бахмацький р-н, Чернігівська область, 16500, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро (вул. Промислова, 20, м. Обухів, Київська область, 08702, ) 135775,04 грн пені, 99882,78 грн 36% відсотків річних, 2976,41 грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, 4242,35 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, 5656,47 грн судового збору за розгляд справи в суді касаційної інстанції.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 ГПК України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтею 257 ГПК України.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до приписів частин 5-8 статті 6 та частин 5, 6 статті 242 ГПК України, пунктів 5.6, 5.8, 10, 16, 17, 29, 37 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, учасникам справи (їх представникам), які є користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, судові рішення в паперовій формі не надсилаються і не вручаються. Суд надсилає такі рішення в електронній формі до електронного кабінету таких осіб, і вони вважаються врученими в день отримання повідомлення про доставку копії судового рішення на офіційну електронну адресу учасника справи (його представника), з якого і починається перебіг процесуального строку, встановленого законом або судом. Обмін процесуальними документами в електронній формі між судом та/або особами, що є (повинні бути) користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, мають здійснюватися виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя А.В. Романенко