ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

10.04.2025 м. Ужгород Справа № 907/36/25
Суддя Господарського суду Закарпатської області Мірошниченко Д.Є., за участю секретаря судового засідання Меліки І.В.,
розглянувши у судовому засіданні заяву представника позивача за вх.№ 02.3.1-02/2791/25 від 24.03.2025 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатенергокомплект", м. Ужгород
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ПБС", с. Бистриця Надвірнянського району Івано-Франківської області
про стягнення 1 238 888,82 грн заборгованості
За участю представників:
позивача не з`явився
відповідача не з`явився
Товариство з обмеженою відповідальністю "Закарпатенергокомплект" звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПБС" про стягнення 1 238 888,82 грн заборгованості, з яких 1 050 084,00 грн основного боргу, 56 100,38 грн 3% річних та 132 704,44 грн інфляційних втрат за договором на виконання робіт № 11/22 від 17.11.2022, у зв`язку з неповною оплатою відповідачем виконаних позивачем будівельних робіт.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 907/36/25 визначено головуючого суддю Мірошниченка Д. Є., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2025.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 20.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 19.02.2025 о 10:30 год. та встановлено учасникам справи строк на подання до суду заяв по суті спору.
В судовому засіданні 19.03.2025 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, яким ухвалено позов задовольнити, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПБС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатенергокомплект" 1 238 888,82 (один мільйон двісті тридцять вісім тисяч вісімсот вісімдесят вісім гривень 82 коп.) грн заборгованості, з яких 1 050 084,00 (один мільйон п`ятдесят тисяч вісімдесят чотири гривні 00 коп.) грн основного боргу, 56 100,38 (п`ятдесят шість тисяч сто гривень 38 коп.) грн 3 % річних, 132 704,44 (сто тридцять дві тисячі сімсот чотири гривні 44 коп.) грн інфляційних втрат, а також 14 866,66 (чотирнадцять тисяч вісімсот шістдесят шість гривень 66 коп.) грн на відшкодування сплаченого судового збору, органу (особі), яка здійснюватиме примусове виконання рішення суду у даній справі, нарахувати 3 % річних за період з 14.01.2025 і до моменту виконання цього рішення в частині сплати основного боргу (1 050 084,00 грн) за такою формулою: СОБ х 3 х КДП : КДР : 100, де: СОБ - сума основного боргу, 3 - 3 відсотка річних, КДП - кількість днів прострочення, КДР - кількість днів у році, та стягнути вказану суму нарахованих відсотків з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПБС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатенергокомплект" та роз`яснити органу (особі), яка здійснює примусове виконання рішення суду, що в разі часткової сплати боргу, три відсотки річних нараховуються на залишок заборгованості.
24.03.2025 за вх.№ 02.3.1-02/2791/25 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій останній просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 9 255,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката, долучивши до заяви відповідні докази понесення таких витрат.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 01.04.2025 призначено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатенергокомплект" за вх.№ 02.3.1-02/2791/25 від 24.03.2025 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу до розгляду в судовому засіданні на 10 квітня 2025 року о 15:00 год. та встановлено відповідачу строк до 09 квітня 2025 року для подання до суду заперечень щодо заяви позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 907/36/25.
Відповідач у встановлений в ухвалі суду від 01.04.2025 строк не подав суду заперечення або клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами за наслідком розгляду справи.
10.04.2025 за вх.№ 02.3.1-02/3421/25 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшло клопотання представника позивача про проведення судового засідання за відсутності позивача та його представника.
Частиною 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) передбачено зокрема, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути заяву позивача про розподіл судових витрат за відсутності представників сторін.
Суд, в порядку частини 4 статті 240 ГПК України, ухвалив додаткове рішення без його проголошення.
Суд, розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, зазначає наступне.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно зі статтею 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За приписами частин 1-3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 126 ГПК України).
Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.
Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру". Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.
Судом встановлено, що в позовній заяві позивачем заявлено про наявність витрат на професійну правничу допомогу, орієнтовний розмір яких становить 10 000,00 грн у суді першої інстанції. Крім того, до закінчення судових дебатів у даній справі представник позивача зробив відповідну заяву про намір подати суду докази понесення стороною витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Так, на виконання вимог положення частини 8 статті 129 ГПК України, представником позивача долучено до матеріалів справи ордер на надання правничої (правової) допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "Закарпатенергокомплект" адвокатом Митровкою Ярославом Васильовичем серії АО № 1158236 від 13.01.2025, договір про надання правової допомоги від 24.12.2021, додаткову угоду від 01.09.2023 до договору про надання правової допомоги від 24.12.2021, детальний опис робіт (послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, акти виконаних робіт, рахунки на оплату таких робіт (послуг) та платіжні інструкції, що підтверджують оплату рахунків.
Так, 24.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Закарпатенергокомплект" (далі - клієнтом) та Адвокатським об`єднанням "Греца і партнери" (далі - виконавцем) було укладено договір про надання правової допомоги (далі - договір) за умовами пункту 1.1 якого, виконавець зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені даним договором, а клієнт зобов`язується прийняти (отримати) та оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання даного договору.
01.09.2023 сторони уклали додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 24.12.2021, відповідно до якої пункт 5.1 договору погодили викласти в наступній редакції : " за послуги згідно цього договору клієнт сплачує виконавцю гонорар за наступними тарифами:
- 1800 грн за одну годину роботи старшого партнера Об`єднання;
- 1500 грн за одну годину роботи партнера Об`єднання;
- 1200 грн за одну годину роботи адвоката Об`єднання".
Згідно з пунктом 5.3 договору надані послуги оформлюються актами виконаних робіт, що готуються виконавцем або щомісячно протягом дії цього договору, або по факту виконання конкретного замовлення (послуги) чи участі в конкретній судовій справі. Такі акти клієнт негайно зобов`язаний підписувати та направляти на адресу виконавця.
Згідно з пунктом 5.4 договору послуги вважаються прийнятими клієнтом без зауважень та у повному обсязі у разі надання (надіслання) клієнту підписаного виконавцем акту наданих послуг, якщо клієнт не надав письмових обґрунтованих заперечень про факт, обсяг та якість наданих послуг протягом 3 робочих днів з моменту отримання відповідного акту.
Відповідно до пункту 6.1 договору оплата виконуваних виконавцем робіт (наданих послуг) здійснюється клієнтом протягом трьох робочих днів з моменту отримання рахунку виконавця.
Як вбачається з ордеру на надання правничої допомоги серії АО № 1158236 від 13.01.2025, адвокат Митровка Я.В. представляє інтереси позивача від імені Адвокатського об`єднання "Греца і Партнери".
З витягу зі статуту Адвокатського об`єднання "Греца і Партнери" встановлено, що адвокат Митровка Я.В. є учасником-партнером Адвокатського об`єднання "Греца і Партнери".
Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 24.03.2025, у зв`язку з розглядом в суді першої інстанції справи № 907/36/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатенергокомплект" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПБС" про стягнення заборгованості, позивач сплатив такі кошти за виконані роботи (надані послуги) адвокатом:
1. Аналіз матеріалів наданих клієнтом щодо заборгованості ТОВ "ПБС" (зазначено 50% витраченого часу у зв`язку з проведенням вказаних робіт по двох різних справах) - 2 год. на суму 3 000 грн;
2. Підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з ТОВ "ПБС" за договором субпідряду № 11/22 від 17.11.2022 - 3,42 год. на суму 5 130 грн;
3. Представництво у судовому засіданні у справі № 907/36/25 від 19.02.2025 - 0,25 год. на суму 375 грн;
4. Представництво у судовому засіданні у справі № 907/36/25 від 19.03.2025 - 0,50 год. на суму 750 грн.
Крім того, до матеріалів справи адвокатом долучені акти виконаних робіт № 004630 від 12.11.2024, № 004930 від 07.02.2025, № 005045 від 13.03.2025, № 005071 від 20.03.2025 та рахунки на їх оплату відповідно.
З вказаних актів виконаних робіт, підписаних та скріплених печатками сторін, вбачається, що клієнт не має претензій до адвоката щодо наданої професійної правничої допомоги, що також підтверджується оплатою отриманих клієнтом послуг відповідно до платіжних інструкцій № 492 від 14.11.2024, № 55 від 12.02.2025, № 122 від 17.03.2025 та №125 від 20.03.2025.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).
За змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).
У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).
Водночас, за приписами частини 6 статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд звертає увагу, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України, відповідно до якої судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, також унормовано положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 ГПК України.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7, 9 статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини 4 статті 126 ГПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини 5 статті 129 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).
Отже, критерії, визначені частиною 4 статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини 4 статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною 5 статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21). Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу (пункт 29). Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (пункт 44).
У даній справі відповідачем не подано у встановлений судом строк (до 09.04.2025) заперечення або клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами за наслідком розгляду справи.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Верховний Суд також неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".
Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Суд, дослідивши детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 24.03.2025, звертає увагу, що адвокатом у цій справі некоректно розрахований час, витрачений на представництво у судовому засіданні у справі № 907/36/25 19.03.2025, та, як наслідок, неправильно визначену вартість такої послуги.
Як вбачається з протоколу судового засідання від 19.03.2025, таке розпочалось о 10:37 год. та закінчилось о 10:54 год., тобто тривало 17 хвилин.
З урахуванням вартості години роботи адвоката 1 500 грн, встановленої додатковою угодою до договору, вартість гонорару за представництво у судовому засіданні у справі №907/36/25 від 19.03.2025 складає 255 грн.
Враховуючи в сукупності вище викладене, а також відсутність заперечень відповідача стосовно вимог про стягнення витрат на правничу допомогу чи їх неспівмірності, оцінивши подані адвокатом докази у підтвердження понесених витрат, виходячи із критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу розмірі 8 760,00 грн (3 000 + 5 130 + 375 + 255).
Як передбачено частиною 4 статті 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Резюмуючи наведене, суд зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу, в порядку частини 4 статті 129 ГПК України, підлягають до стягнення з відповідача у розмірі 8 760,00 грн.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатенергокомплект" за вх.№ 02.3.1-02/2791/25 від 24.03.2025 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
На підставі статті 241 Господарського процесуального кодексу України додаткове рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду згідно зі статтею 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.
Повне додаткове рішення складено та підписано 07.05.2025.
Суддя Д.Є. Мірошниченко