ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.05.2025р. Справа №905/240/25

Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Автомагістраль-Схід, смт.Широке, Дніпропетровська область,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю БУДРЕСУРС, м.Мирноград, Донецька область,

про стягнення 119677,22 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Автомагістраль-Схід звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю БУДРЕСУРС, про стягнення 119677,22 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору надання послуг №24/09/21 П від 24.09.2021, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 119677,22 грн, з яких: 76981,46 грн основного боргу, 35786,41 грн інфляційних втрат, 6909,35 грн 3% річних.

Хід розгляду справи та процесуальні дії.

Ухвалою суду від 11.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно з частиною одинадцятою статті 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Судом встановлено, що відповідач у справі зареєстрував електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд», та ухвала про відкриття провадження у справі в електронному вигляді була доставлена до електронного кабінету відповідача в підсистемі «Електронний суд» 17.03.2025 про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку документу до електронного кабінету.

Станом на дату ухвалення рішення відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Відповідно до статті 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Будь-яких заяв або клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до статті 252 ГПК України від учасників справи на адресу суду не надходило.

За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, суд розглядає справу в порядку частини 8 статті 252 ГПК України за наявними в ній матеріалами в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин.

24.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Автомагістраль-Схід (позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю БУДРЕСУРС (відповідач, замовник) було укладено договір надання послуг №24/09/21П, за умовами п.1.1. якого виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, надати послуги спеціальними машинами та механізмами, а саме: Коток самохідний гладковальцевий BOMAG 190 відповідно до заявок-нарядів (надалі - послуги), а замовник зобов`язуєш в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти та оплатити надані послуги.

Згідно пунктів 3.1., 3.2., 3.3. договору, загальна вартість послуг за цим договором складається із вартості послуг, наданих межах строку дії цього договору, відповідно до актів наданих послуг. Вартість надання послуг за 1 маш/годину становить 1558,91 грн з ПДВ. Ціна цього договору може бути змінена за взаємною згодою сторін.

За змістом п. 4.1. договору розрахунки за надані послуги проводяться шляхом перерахування замовником коштів на розрахунковий рахунок виконавця після підписання сторонами акту наданих послуг та первинних документів (нарад-завдання і подорожніх листів) та одержання рахунку на оплату вищевказаних послуг.

Відповідно до п. 4.2. договору сторони свідчать, що замовник зобов`язується розрахуватись з виконавцем за надані послуги протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання від виконавця документ відповідно до п.4.1. цього договору.

Після надання послуг між сторонами оформлюється відповідний акт наданих послу який підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками сторін (п. 5.1. договору).

Виконавець готує акт наданих послуг та передає його замовникові. Замовник у 5 денний термін від дня отримання акту зобов`язаний направити виконавцю підписаний із свого бог акт наданих послуг або надати письмову мотивовану відмову від приймання послуг. По закінчені 5-тидешюго терміну, у випадку неповернення виконавцю акту надання послуг й ненадання мотивованої відмови акт вважається підписаним, а послуги такими, що прийняті замовником (п. 5.2. договору).

Датою передачі наданих послуг від виконавця замовнику, вважається дата підписання акту наданих послуг (п. 5.3. договору).

Здавання-приймання послуг провадиться уповноваженими представниками замовника і виконавця (п. 5.4. договору).

Сторони визнають, що достатнім та належним доказом надання послуг та відповідно їх прийняття є підписаний представником замовника наряд-завдання або шляхові листи (п. 5.5. договору).

Умовами договору визначено, що замовник зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі провадити оплату за отримані послуги (п. 6.1.1.); належним чином виконувати умови договору (п. 6.1.5.).

Відповідно до п. 7.1 договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором. Передбачена законами України відповідальність застосовується з урахуванням положень цього Договору.

Згідно п. 10.1, 10.3 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплене печатками і діє до 31.12.2022 року, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за йог порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками сторін угоди.

Позивач як замовник за договором надання послуг №24/09/21П надав відповідачу послуги котка згідно акту надання послуг №129 від 15.12.2021 на суму 88374,49 грн з ПДВ, з яких сума 76981,46 грн залишилась не погашеною.

Також суду наданий акт звірки розрахунків за період з 01.01.2021-26.12.2024, згідно з яким заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю БУДРЕСУРС перед Товариством з обмеженою відповідальністю Автомагістраль-Схід складає 76981,46 грн.

Вказаний акт звірки розрахунків за період з 01.01.2021-26.12.2024 підписаний з боку однієї сторони, ТОВ Автомагістраль-Схід.

Суд зауважує, що відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості. Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, за останнім утворилась заборгованість перед позивачем за надані послуги на підставі договору надання послуг №24/09/21П у розмірі 76981,46 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача суми боргу, та нарахованих інфляційних втрат, 3% річних.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з наведених нижче підстав.

Правове обґрунтування і оцінка суду.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Зобов`язання згідно із ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, ст. 174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно вимог статей 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Укладений між сторонами договір №24/09/21 П від 24.09.2021 за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 629 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за договором №24/09/21П від 24.09.2021 та згідну акту №129 від 15.12.2021 надав послуги: найменування робіт - послуги котка, на суму 88374,49 грн. Надані послуги були оплачені відповідачем не в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 76981,46 грн.

Умовами договору сторони визначили, що розрахунки за надані послуги проводяться шляхом перерахування замовником коштів на розрахунковий рахунок виконавця після підписання сторонами акту наданих послуг та первинних документів (нарад-завдання і подорожніх листів) та одержання рахунку на оплату вищевказаних послуг (п.4.1. договору).

Виставлений відповідачу рахунок матеріали справи не містять.

Разом з цим, рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 Цивільного кодексу України, тому, наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов`язку оплатити виконані роботи (надані послуги).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного суду України №3-3902к09 від 29.09.2009р. та у постанові Вищий господарський суд України №910/26157/15 від 24.05.2016р.

При цьому, суд зазначає, що у акті надання послуг №129 від 15.12.2021 вказані банківські реквізити позивача та вказана сума, яка підлягала до сплати.

Отже, враховуючи положення п. 4.2. договору відповідач мав розрахуватись з позивачем протягом 5 календарних днів після підписання сторонами акту наданих послуг (15.12.2021), тобто до 20.12.2021.

За змістом статей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

На час розгляду справи заборгованість за договором надання послуг в сумі 76981,46 грн залишилась непогашеною.

Доказів протилежного відповідачем не надано.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на наведене, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості у розмірі 76981,46 грн є правомірними, обґрунтованими, та такими що підлягають задоволенню.

Також, позивачем заявлені до стягнення 3% річних за період з 01.03.2022 до 25.02.2025 в розмірі 6909,35 грн, інфляційні втрати за період з березня 2022 до січня 2025 в розмірі 35786,41 грн.

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, судом встановлено, що визначені позивачем періоди нарахувань відповідають умовам договору та приписам ст. 625 Цивільного кодексу України.

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних за простроченими зобов`язаннями відповідача за допомогою калькулятора інформаційної бази ЛІГА.ЗАКОН за визначений позивачем період, встановив, що розрахунок є арифметично вірним, у зв`язку з чим вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі - в сумі 6909,35 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат за простроченими зобов`язаннями відповідача за визначений позивачем період, встановив, що розмір інфляційних втрат становить більшу суму ніж заявлена позивачем, та враховуючи, що згідно ч.2 ст.237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, стягненню з відповідача підлягають інфляційні втрати у заявленому розмірі 35786,41 грн.

Згідно п.5 ч.1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст. 123 ГПК України).

Враховуючи положення ст. 129 ГПК України судові витрати у вигляді судового збору покладаються на відповідача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 123 ГПК України).

Згідно ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Позивач у позовній заяві повідомив суд, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката складає 25000,00 грн. Зазначив, що відповідні докази будуть надані у встановлений законом термін.

Згідно приписів п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на наведене, при ухваленні рішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката судом не вирішується.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 96, 129, 165, 236-238, 241, 247, 252, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Автомагістраль-Схід до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю БУДРЕСУРС, про стягнення 119677,22 грн, задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю БУДРЕСУРС (85327, Донецька область, м. Мирноград, вул.Шосейна, б.2в, кім.2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Автомагістраль-Схід (53700, Дніпропетровська область, смт.Широке, вул. Богдана Хмельницького, б.73; ) заборгованість у сумі 76981,46 грн основного боргу, три відсотки річних у сумі 6909,35 грн, інфляційні втрати у сумі 35786,41 грн, судовий збір в сумі 2422,40грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя К.С. Харакоз