УХВАЛА

м. Київ

12.05.2025Справа № 910/4248/25

Суддя Н.Плотницька, розглянувши заяву Приватного підприємства "Атіка Логістик" про забезпечення позову у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі"

до Державного підприємства Міністерства оборони України "Оборонавторемсервіс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне підприємство "Атіка Логістик"

про визнання договору укладеним

Представники сторін: не викликались

Встановив:

04.04.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" з вимогами до Державного підприємства Міністерства оборони України "Оборонавторемсервіс" про визнання укладеним договору про спільне використання технологічних електричних мереж.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач на підставі норм чинного законодавства України зобов`язаний укласти договір про спільне використання технологічних електричних мереж з позивачем для забезпечення розподілу електричної енергії субспоживачам.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2025 відкрито провадження у справі № 910/4248/25, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.05.2025, а також залучено до участі в розгляді справи Приватне підприємство "Атіка Логістик" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

24.04.2025 до Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

01.05.2025 до Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшли пояснення.

02.05.2025 до Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2025 заяву Приватного підприємства "Атіка Логістик" про забезпечення позову повернуто без розгляду.

08.05.2025 до Господарського суду міста Києва від Приватного підприємства "Атіка Логістик" надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої заявник просить суд вжити заходів часткового забезпечення позову та зобов`язати Державне підприємство Міністерства оборони України "Оборонавторемсервіс" невідкладно відновити електроживлення об`єкта Приватного підприємства "Атіка Логістик", розташованого за адресою: м. Київ, вул. Миколи Хвильового, 15, до моменту вирішення справи по суті.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову третя особа посилається на те, що Приватне підприємство "Атіка Логістик" є споживачем електричної енергії на об`єкті, розташованому за адресою: 02093, м. Київ, вул. Миколи Хвильового, буд. 15, на підставі прямих чинних договорів: з постачальником електричної енергії - ТОВ "Yasno+LLC", договір ПНТ №? 7ПВ від 01.09.2024; з оператором системи розподілу - ДТЕК "Київські електромережі", договір № 11092017РР від 01.01.2021. Електроустановки Приватного підприємства "Атіка Логістик" послідовно підключені від засобу обліку основного споживача - Державного підприємства Міністерства оборони України "Оборонавторемсервіс", відповідно до схеми електропостачання об`єкта за адресою: вул. Бориспільська, 15. Попри наявність законних договірних відносин, 01 листопада 2024 року директор Державного підприємства Міністерства оборони України "Оборонавторемсервіс" вчинив протиправні дії, а саме: самовільно, без погодження з оператором системи розподілу відключив об`єкт Приватного підприємства "Атіка Логістик" від електропостачання, чим порушив права підприємства як добросовісного споживача

За твердженням заявника, відключенню Приватного підприємства "Атіка Логістик" від електромереж передувало безпідставне та незаконне вимагання директором Державного підприємства Міністерства оборони України "Оборонавторемсервіс" сплати неіснуючого боргу Приватного підприємства "Атіка Логістик" в розмірі 1 280 000 грн за користування електромережами Державного підприємства Міністерства оборони України "Оборонавторемсервіс" з 20.06.2019 по листопад 2024 року та про необхідність укладення між Приватним підприємством "Атіка Логістик" та Державним підприємством Міністерства оборони України "Оборонавторемсервіс" угоди про подальшу щомісячну оплату за користування вказаними електромережами.

Дослідивши наведені Приватним підприємством "Атіка Логістик" обґрунтування щодо вжиття заходів до забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положення зазначеної норми пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 Господарського процесуального кодексу України, яке (забезпечення) застосовується в якості гарантії задоволення вимог позивача.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Відповідно до частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 4 цієї статті заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

При цьому обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на заявника та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу або іншим особам вчиняти певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесеності виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних законом інтересів учасників справи та інших осіб.

У разі звернення до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі їх задоволення не вимагатиме примусового виконання, у цьому випадку має бути застосовано та досліджено таку підставу вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття зазначених заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому в таких немайнових спорах необхідно досліджувати, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (такий правовий висновок викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 та в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.03.2020 у справі № 916/3245/19, від 16.10.2019 у справі № 904/2285/19).

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

З урахуванням вимог, передбачених статтями 73, 74, 76 Господарського процесуального кодексу України, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані в обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. При цьому законодавством не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, а тому суди в кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет вірогідності, належності, допустимості та достовірності.

Предметом позову у цій справі є вимога Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" визнати укладеним між Державним підприємством Міністерства оборони України "Оборонавторемсервіс" та Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські електромережі" договір про спільне використання технологічних електричних мереж в редакції типового договору, відповідно до умов якого Державне підприємство Міністерства оборони України "Оборонавторемсервіс" зобов`язується забезпечити технічну можливість доставки електричної енергії необхідного обсягу та рівня потужності (із забезпеченням якості, надійності та безперервності) власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок оператора системи розподілу або інших суб`єктів господарювання, розподіл (передачу) електричної енергії яким забезпечує оператор системи розподілу, а оператор системи розподілу - своєчасно сплачувати вартість послуг основного споживача з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього договору.

Тоді як, заявою про забезпечення позову третя особа просить господарський суд вжити заходи забезпечення позову шляхом відновлення електроживлення об`єкта до моменту вирішення справи по суті.

Таким чином врахувавши предмет спору у даній справі судом встановлено, що заявником не доведено належними та достатніми доказами наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у даній справі.

Крім того, суд зазначає, що правомірність та правильність здійснених відповідачем дій щодо відключення електроживлення третьої особи може бути предметом доказування при вирішенні та розгляді спору про право, зокрема: про стягнення плати за надання певної послуги; про припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення (у випадку припинення надання послуг), тощо, та не можуть бути дослідженні у рамках даного спору.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви Приватного підприємства "Атіка Логістик" про вжиття заходів забезпечення позову та відсутність підстав для її задоволення.

Частиною 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 136, 137, ст. 140, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Приватного підприємства "Атіка Логістик" про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду(частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Плотницька