У Х В А Л А

13 травня 2025 року м. Чернігів справа № 927/38/24

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши матеріали заяви Приватного акціонерного товариства «Блок Агросвіт» про відстрочення виконання судового рішення по справі
за позовом заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури (17500, м. Прилуки Чернігівської області, вул. В`ячеслава Чорновола, 50-а; код 02910114) в інтересах держави в особі Парафіївської селищної ради (код 04412521) 16730, смт. Парафіївка Прилуцького району Чернігівської області, вул. Тараса Шевченка, 62
до Приватного акціонерного товариства «Блок Агросвіт» (код 00372612) 16730, смт. Парафіївка Прилуцького району Чернігівської області, вул. Тараса Шевченка, 123
про припинення договору оренди та зобов`язання вчинити дії

за відсутності представників учасників справи, які в судове засідання не з`явилися

В судовому засіданні 13.05.2025, на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, було підписано скорочену ухвалу.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 11.04.2024 у справі № 927/38/24 ухвалено:

позов заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Парафіївської селищної ради до Приватного акціонерного товариства «Блок Агросвіт» про припинення договору оренди та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю;

розірвати договір оренди землі від 21.03.2016, укладений між Чернігівською обласною державною адміністрацією та Публічним акціонерним товариством «Блок Агросвіт», предметом якого є строкове платне користування земельною ділянкою площею 3,90000 га, кадастровий номер :05:000:1040, розташованою на території Парафіївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області;

зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Блок Агросвіт» повернути Парафіївській селищній раді земельну ділянку площею 3,9 га, кадастровий номер :05:000:1040 у стані не гіршому порівняно з тим, у якому відповідач її одержав в оренду;

стягнути з Приватного акціонерного товариства «Блок Агросвіт» на користь Чернігівської обласної прокуратури 5 368 грн 00 коп. судового збору.

14.05.2024 на примусове виконання вказаного вище рішення суду були видані накази.

22.04.2025 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява від 22.04.2025 Приватного акціонерного товариства «Блок Агросвіт» про відстрочення виконання судового рішення (надалі Заява), якою заявник просить відстрочити виконання рішення суду по даній справі на один рік до 11 квітня 2026 року.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.04.2025 постановлено:

призначити розгляд Заяви в судовому засіданні на 13 травня 2025 року;

викликати для участі в судовому засіданні представника Приватного акціонерного товариства «Блок Агросвіт». Повідомити товариство про те, що неявка його представника не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду Заяви;

повідомити заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури та Парафіївську селищну раду про призначення судового засідання для розгляду Заяви, а також про те, що їх участь в цьому судовому засіданні не є обов`язковою;

встановити процесуальний строк для подання заступником керівника Прилуцької окружної прокуратури та Парафіївською селищною радою заперечень на Заяву до 09.05.2025 включно.

Ухвала суду від 24.04.2025 направлена учасникам справи до їх електронних кабінетів в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» та згідно довідок про доставку електронного листа, роздрукованих з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», доставлена до електронних кабінетів 24.04.2025 12:44.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Враховуючи вищенаведені положення ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 24.04.2025 є такою, що отримана адресатами 24.04.2025.

Таким чином, учасники справи належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення даного судового засідання, однак процесуальним правом на участь у ньому не скористалися.

При цьому, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 13.05.2025 постановлено відмовити в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «БЛОК АГРОСВІТ» про участь у судовому засіданні 13.05.2025 о 10:00 в режимі відеоконференції по справі № 927/38/24.

Процесуальним правом на подання заперечень на Заяву заступник керівника Прилуцької окружної прокуратури та Парафіївська селищна рада не скористалися.

За змістом ч. 2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Зважаючи на скорочений строк, встановлений ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, для розгляду Заяви, а також необов`язковість явки в судове засідання представників учасників справи, суд вважає за можливе розглянути Заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення Заяви по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

відповідно до частин першої, п`ятої статті 331 ГПК за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (частини третя, четверта статті 331 ГПК).

З аналізу вказаної норми права вбачається, що відстрочення виконання рішення судового рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав. При вирішенні питання про відстрочку виконання судового рішення враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Тобто, законодавець пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення.

При цьому, норми чинного господарського процесуального законодавства не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення суду чи ускладнюють його виконання.

Питання про відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися з урахуванням балансу інтересів сторін, слугувати досягненню мети виконання судового рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи і заперечення як позивача, так і відповідача.

Відстрочення виконання судового рішення не повинно сприяти ухиленню від його виконання та впливати на фінансовий стан позивача. Відстрочення виконання судового рішення є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку після оцінки обставин справи, наведених учасниками справи, наданих ними обґрунтувань та дослідження доказів.

Для з`ясування обставин чи є період виконання рішення надмірно тривалим, варто звернути увагу на особливі обставини кожної справи.

Відстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Hornsby v. Greece" від 19.03.1997, пункт 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (рішення у справі "Immobiliare Saffi v. Italy" № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

На державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02). За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява №36575/02, ухвала від 07.10.2003).

Суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація "потерпілій стороні" за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як "потерпілої сторони"; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

У цьому контексті для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів, обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої ухвалено рішення. Тобто відстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 вересня 2024 року у справі № 905/271/24.

За змістом ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом ст. 2, 13, 14, 73, 74, 76 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, серед іншого, верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Під час вирішення даного спору суд встановив, що «Державною службою геології та надр України видано Публічному акціонерному товариству Блок Агросвіт (на даний час Приватне акціонерне товариство Блок Агросвіт) спеціальний дозвіл на користування надрами для видобування суглинків придатних для виробництва цегли керамічної на території Парафіївської селищної ради від 07.08.2014 № 5971 з терміном дії до 07.08.2034 (на 20 років).

21.03.2016 між Чернігівською обласною державною адміністрацією (орендодавець) та Публічним акціонерним товариством Блок Агросвіт (орендар) укладено договір оренди землі (далі - Договір).

Відповідно до п. 1 Договору орендодавець надає, а орендар приймає згідно з Земельним кодексом України та розпорядженням облдержадміністрації від 19.11.2015 № 653 Про затвердження технічної документації із землеустрою у строкове платне користування земельну ділянку земель промисловості для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами, яка знаходиться на території Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області. …

Згідно п.2 Договору в оренду передається земельна ділянка площею 3,9000 га (кадастровий номер :05:000:1040), яка знаходиться на території Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області.

У п.6 Договору сторони погодили, що земельна ділянка, яка передається в оренду, недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню не має.

Відповідно до п. 15 Договору земельна ділянка передається в оренду для розміщення та експлуатації основних підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствам, що пов`язані із користуванням надрами.

Після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду (п.21 Договору). …

Наказом Державної служби геології та надр України від 14.02.2022 № 72 анульовано спеціальний дозвіл на користування надрами № 5971 від 07.08.2014, виданий Публічному акціонерному товариству Блок Агросвіт. Підставою для анулювання дозволу стала заява ПрАТ Блок Агросвіт № 15 від 24.01.2022.

Згідно інформації ГУ ДПС у Чернігівській області №448/5/25-01-04-01-02 від 17.10.2023 станом на початок 2023 року ПрАТ Блок Агросвіт не зазначено в переліку дійсних спеціальних дозволів на користування надрами, наданого Державною службою геології та надр України. Товариство не декларувало обсяги видобутої корисної копалини згідно декларацій з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин.

Відповідно до інформації Парафіївської селищної ради №03-11/3981 від 22.09.2023 земельна ділянка площею 3,9 га з кадастровим номером :05:000:1040 ПрАТ Блок Агросвіт фактично не використовується, …»

Як вбачається зі змісту Заяви та доданих до неї документів товариство з метою виконання рішення суду звернулося до позивача з проханням прийняти з оренди спірну земельну ділянку та підписати відповідні акти приймання-передачі (лист від 13.08.2024 № 13/08).

Листом від 15.08.2024 № 03-09/3265 Парафіївська селищна рада повідомила товариство про необхідність приведення земельної ділянки у стан не гірший порівняно з тим, у якому вона передавалась в оренду; боржник повинен до акту приймання-передачі земельної ділянки надати акт виконаних робіт з рекультивації ділянки, що проводиться відповідно до робочого проекту землеустрою щодо рекультивації земель; після проведення рекультивації комісією проводиться обстеження земельної ділянки і складається акт, який підписується представниками інспекційного відділу Держкомзему, територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та заявником.

В свою чергу боржник звернувся до позивача (лист від 29.08.2024 № 29/08) з проханням створити робочу групу з питань повернення земельної ділянки, до якої залучити представників Парафіївської селищої ради, Приватного акціонерного товариства «Блок Агросвіт», громадськості тощо.

За правилами ст. 166 Земельного кодексу України рекультивація порушених земель - це комплекс організаційних, технічних і біотехнологічних заходів, спрямованих на відновлення ґрунтового покриву, поліпшення стану та продуктивності порушених земель. Землі, які зазнали змін у структурі рельєфу, екологічному стані ґрунтів і материнських порід та у гідрологічному режимі внаслідок проведення гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, підлягають рекультивації.

Отже, процесс рекультивації земельної ділянки може бути досить тривалим у часі та вимагати значних фінансових ресурсів боржника, оскільки потребуватиме виконання низки заходів: прийняття відповідного рішення на сесії селищної ради, обстеження земельної ділянки, проведення топографо-геодезичної зйомки, замовлення актуальних ґрунтових досліджень, залучення землевпорядної організації для розроблення робочого проекту рекультивації, вчинення комплексу організаційних, технічних і біотехнологічних заходів, спрямованих на відновлення ґрунтового покриву, поліпшення стану та продуктивності порушених земель та обстеження земельної ділянки комісією і підписання відповідного акту приймання-передачі земельної ділянки тощо.

При цьому, суд враховує, що на момент ухвалення рішення за результатами вирішення даного спору в матеріалах справи були відсутні докази, що підтверджують в якому саме стані була передана в оренду боржнику спірна земельна ділянка (окрім зазначення в Договорі оренди землі від 21.03.2016 про те, що земельна ділянка, яка передається в оренду, недоліків, що можуть перешкоджати її використанню, не має).

Також ПрАТ «БЛОК АГРОСВІТ» до Прилуцького відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Чернігівській області подало заяву (від 28.01.2025 № 28/01-25) про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 240 КК України щодо встановленого факту розриття кар`єру невідомими особами, які здійснювали видобуток суглинку. Ічнянський районний суд Чернігівської області 25 лютого 2025 року виніс ухвалу, якою зобов`язав уповноважених осіб ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно заяви директора Приватного акціонерного товариства «Блок Агросвіт» Дрозденка І.В. від 28 січня 2025 року про вчинення кримінальних правопорушень.

Додатково заявник вказує, що з метою виконання рішення суду він ініціював створення робочої групи з питань повернення земельної ділянки, разом з представниками Парафіївської селищної ради.

Розпорядженням Парафіївської селищної ради №36 від 21.03.2025 року було створено тимчасову комісію з проведення обстеження земельної ділянки, яка провела обстеження та встановила, що на площі 0,16 га. спірної земельної ділянки проводився незаконний видобуток корисної копалини місцевого значення (суглинок) та рекомендувала ПрАТ «Блок Агросвіт» здійснити заходи з рекультивації земельної ділянки, що полягають у вирівнюванні верхнього шару ґрунту на площі 0,16 Га, що знаходиться в межах земельної ділянки 3,9000 га, кадастровий номер :05:000:1040, розташованої на території Парафіївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області.

Наведене вище свідчить про існування об`єктивних та виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення суду. Також суд зважає на постійну зміну погодних умов, що так само не сприятиме швидкому проведенню робіт, пов`язаних з рекультивацією земельної ділянки.

Крім того, суд враховує відсутність у боржника наміру ухилитися від виконання рішення суду, про що свідчать вказані вище звернення до позивача з метою вирішення спірного питання.

Також, суд зазначає, що за змістом ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з доданих до Заяви документів, 02.08.2024 старшим державним виконавцем Ічнянського відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Макаренком Олегом Григоровичем прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП № 75689590) з виконання наказу № 927/38/24, виданого 14.05.2024 Господарським судом Чернігівської області про зобов`язання Приватного акціонерного товариства «Блок Агросвіт» повернути Парафіївській селищній раді земельну ділянку площею 3,9 га, кадастровий номер :05:000:1040 у стані не гіршому порівняно з тим, у якому відповідач її одержав в оренду.

Одночасно державним виконавцем визначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, в строк до 16.08.2024 включно; при цьому, товариство було повідомлено про передбачену ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» відповідальність за невиконання (повторне невиконання) рішення; також постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 32000,00 грн (сплачений згідно платіжної інструкції № 10201 від 14.08.2024 (як і мінімальні витрати на проведення виконавчих дій в сумі 300,00 грн (платіжна інструкція № 10200 від 14.08.2024))).

16.08.2024 державним виконавцем були отримані письмові пояснення від 16.08.2024 № 16/08 боржника щодо неможливості виконати рішення суду в строк до 16.08.2024 (додатком до яких є матеріали листування між товариством та стягувачем зі спірного питання).

Однак 19.08.2024 державним виконавцем прийнята постанова про накладення штрафу, якою постановлено стягнути з товариства штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн у зв`язку з невиконанням останнім у встановлений строк вказаного вище рішення суду (сплачений згідно платіжної інструкції № 10270 від 21.10.2024), а 25.09.2024 постанова про накладення штрафу, якою постановлено стягнути з товариства штраф на користь держави у розмірі 10 200,00 грн з аналогічних підстав (сплачений згідно платіжної інструкції № 10271 від 21.10.2024).

Натомість як вже було вказано вище таке невиконання є наслідком існування незалежних від волі боржника об`єктивних та виняткових обставин, що в принципі ускладнюють виконання рішення суду.

Разом з тим, суд зазначає, що на державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чижов проти України», заява № 6962/02). За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції («Корнілов та інші проти України», заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої у статті 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі «Крапивницький та інші проти України», заява № 60858/00).

Отже, питання про відстрочення виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справі № 910/1180/19 та від 03 вересня 2020 року у справі № 905/30/16.

Як вже було вказано вище, звертаючись із Заявою боржник довів наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду.

Проте, враховуючи положення ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України щодо строку можливого відстрочення виконання судового рішення, відповідні висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення Заяви, оскільки рішення у даній справі за результатами розгляду позову заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Парафіївської селищної ради до Приватного акціонерного товариства «Блок Агросвіт» про припинення договору оренди та зобов`язання вчинити дії ухвалено 11.04.2024, а тому відповідний строк сплинув 11.04.2025.

Також суд бере до уваги, що ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 26.09.2024 Приватному акціонерному товариству «Блок Агросвіт» вже надавалася відстрочка виконання рішення до 11.04.2025.

Керуючись ст. 2, 13, 14, 73, 74, 76, 233, 234, 240, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву від 22.04.2025 Приватного акціонерного товариства «Блок Агросвіт» про відстрочення виконання судового рішення залишити без задоволення.

Копії цієї ухвали надіслати заступнику керівника Прилуцької окружної прокуратури, сторонам та Чернігівській обласній прокуратурі (14000, м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 9).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повна ухвала складена та підписана 13.05.2025.

Дата набрання ухвалою законної сили 13.05.2025.

Суддя А.С.Сидоренко