СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Харків Справа № 922/3032/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І. , суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Бессонової О.В.

за участю представника Акціонерного товариства "Укргазвидобування" та представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Восток"

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (вх. №602) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 04.03.2025 у справі №922/3032/24

за позовною заявою Акціонерного товариства "Укргазвидобування", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Восток", смт. Старий Мерчик Харківської обл.

про стягнення 1 835 161,14 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 19.11.2024 року в позові відмовилено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Восток" на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" 1833137,06 грн, в тому числі: заборгованість з орендної плати по договору оренди комплексного об`єкту №3/Т-о від 19.07.2021 за жовтень-грудень 2023 року в сумі 10351,71 грн; заборгованість з відшкодування витрат за жовтень-грудень 2023 року по договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна №3/Т-в від 19.07.2021 в сумі 302778,01 грн; заборгованість з відшкодування сплаченого податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за ІІI квартал 2021-IV квартали 2023 в сумі 1460684,13 грн; пеню в сумі 41578,84 грн; 3% річних в сумі 4582,29 грн; інфляційні в сумі 13162,08 грн, а також 21997,64 грн судового збору.

19.12.2024 року судом видано наказ на примусове виконання рішення у справі №922/3032/24.

14.02.2025 року боржник надав до суду заяву про відстрочення виконання рішення суду (вх.№4062), в якій просить суд відстрочити виконання судового рішення по справі № 922/3032/24 про стягнення з ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК» на користь АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» грошових коштів у ВП № 76818428 до 30 вересня 2025 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.03.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Восток" про відстрочення виконання рішення суду (вх.№4062 від 14.02.2025) задоволено; відстрочено виконання рішення Господарського суду Харківської області від 19.11.2024 року по справі № 922/3032/24 про стягнення з ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК» на користь АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» грошових коштів у ВП № 76818428 до 30 вересня 2025 року.

Ухвала суду мотивована тим, що діяльність боржника ТОВ «Агрохолдинг Восток» є сезонною, а основні доходи очікуються після збору врожаю восени 2025 року, боржник підтвердив це документально, зокрема довідками про заплановану посівну кампанію, строки збирання врожаю та його обсяги. Крім того, суд звернув увагу, що в межах виконавчого провадження накладено арешт на сільськогосподарську техніку, без якої неможливо провести посівну, а реалізація цього майна могла б фактично зупинити господарську діяльність підприємства. Суд також врахував факт часткового виконання рішення сплати понад 1,3 млн грн, що свідчить про намір боржника виконати зобов`язання. Водночас, суд врахував дію в Україні воєнного стану як надзвичайну обставину, що впливає на фінансову спроможність боржника. Суд виходив із принципу балансу інтересів сторін: надання відстрочки до 30 вересня 2025 року не позбавляє стягувача можливості отримати виконання, але водночас дає боржнику реальну можливість здійснити платіж без знищення його платоспроможності.

Акціонерне товариство "Укргазвидобування" з ухвалою суду першої інстанції не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення у даній справі відмовити; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що:

- боржник не надав жодних доказів відсутності коштів, відсутності майна, на яке можливо звернути стягнення, загрози банкрутства, припинення господарської діяльності. Навпаки, матеріали справи свідчать про регулярне надходження коштів на рахунки боржника, наявність транспортних засобів і здійснення господарської діяльності. Таким чином, твердження про сезонність не є виключною обставиною, яка б унеможливлювала виконання судового рішення;

- судом першої інстанції не враховано, що відповідач має можливість проводити розрахунки з позивачем; несплата відповідачем заборгованості за господарськими зобов`язаннями перед позивачем набула системного та довготривалого характеру, а його скрутне фінансове становище не є безумовною підставою для розстрочення виконання судового рішення. При цьому фінансові ускладнення не є винятковою і не прогнозованою обставиною в умовах ринкової економіки. Такий стан справ боржника є одним із можливих ризиків підприємницької діяльності;

- надаючи відстрочення виконання рішення, суд першої інстанції таким чином переклав ризики господарської діяльності боржника на АТ «Укргазвидобування», що порушує баланс інтересів сторін та надає боржнику привілейовані умови, що є порушенням ст. 96 Цивільного кодексу України та ст. 42 Господарського кодексу України.

14.04.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Восток" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що згоден з ухвалою господарського суду першої інстанції, вважає її обґрунтованою та законною, прийнятою при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення норм матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Аргументуючи свою позицію по справі, відповідач (боржник) зазначив, що при розгляді заяви про відстрочення виконання рішення суд першої інстанції встановив наявність виключних обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення, а саме:

- сезонність господарської діяльності;

- накладення арешту на все майно боржника, включаючи сільськогосподарську техніку;

- наявність реальної перспективи погашення заборгованості після збору врожаю;

- часткове виконання рішення;

- збереження фінансової стабільності та платоспроможності підприємства.

На думку відповідача ухвала Господарського суду Харківської області від 05.03.2025 року є законною та обґрунтованою, оскільки суд правильно застосував норми матеріального та процесуального права, зокрема ст.331 Господарського процесуального кодексу України, правильно визначив баланс інтересів сторін та врахував усі суттєві обставини, включаючи воєнний стан в Україні.

Детально рух у справі викладено в процесуальних документах суду.

У судове засідання від 28.04.2025 з`явився представник Акціонерного товариства "Укргазвидобування" та представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Восток".

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 19.11.2024 року в позові відмовилено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Восток" на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" 1833137,06 грн, в тому числі: заборгованість з орендної плати по договору оренди комплексного об`єкту №3/Т-о від 19.07.2021 за жовтень-грудень 2023 року в сумі 10351,71 грн; заборгованість з відшкодування витрат за жовтень-грудень 2023 року по договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна №3/Т-в від 19.07.2021 в сумі 302778,01 грн; заборгованість з відшкодування сплаченого податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за ІІI квартал 2021-IV квартали 2023 в сумі 1460684,13 грн; пеню в сумі 41578,84 грн; 3% річних в сумі 4582,29 грн; інфляційні в сумі 13162,08 грн, а також 21997,64 грн судового збору.

19.12.2024 року судом видано наказ на примусове виконання рішення у справі №922/3032/24.

14.02.2025 року боржник надав до суду заяву про відстрочення виконання рішення суду (вх.№4062), в якій просить суд відстрочити виконання судового рішення по справі № 922/3032/24 про стягнення з ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК» на користь АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» грошових коштів у ВП № 76818428 до 30 вересня 2025 року.

В обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення ТОВ "Агрохолдинг Восток" посилається на військову агресію російської федерації проти України та введенням воєнного стану в Україні, що має негативний вплив на економіку країни, та ускладнює діяльність як Позивача, так і Відповідача, а отже негативно впливає на сторін спору. В той же час, ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК» вбачає можливість виконати рішення суду в повному обсязі у якнайкоротші строки, виходячи з можливостей та специфіки діяльності боржника.

Діяльність боржника, ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК» (далі також «Товариство»), є сезонною та пов`язана з організацією вирощування та виробництва високоякісної сільськогосподарської продукції, її переробку, реалізацію сільськогосподарської сировини, готової продукції юридичним та фізичним особам в Україні та за її межами. Так, відповідно до наказу генерального директора ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК» Проніна С.В. від 19.09.2024 року за №1 «На посівну кампанію 2025 року» розподілено земельні ділянки для посіву сільськогосподарських культур в 2025 році: озима пшениця 417 га, соя 650 га, соняшник 1936 га та кукурудза 280 га. Відповідно до Довідки №12/02 від 12.02.2025 року, збір урожаю озимої пшениці, що засіяно на площі 417 га планується на липень-серпень 2025 року, збір урожаю соняшника, що засіяний на площі 1936 га планується на жовтень 2025 року, а збір урожаю кукурудзи та сої, засіяних на площах 280 га та 650 га відповідно, планується на жовтень-листопад 2025 року.

Також, відповідно до Витягів з інформаційно-комунікаційної системи ДПС щодо стану розрахунків ТОВ «Агрохолдинг Восток» з бюджетом та сплати єдиного внеску, Товариством боржника сплачено за 2024 рік податків у загальній сумі 6845521,59 грн.

Окрім цього, товариство боржника своєчасно здійснює виконання власних грошових зобов`язань перед АТ «Комінбанк» за кредитним договором №26/23 від 10.04.2023.

З оборотно-сальдової відомості по рахунку 6851 за період з 01.01.2024 - 01.01.2025 року вбачається, що ТОВ «Агрохолдинг Восток» своєчасно здійснило розрахунки з пайовиками за відповідними договорами оренди землі, підтвердженням цієї інформації також є Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 4-й квартал 2024 року.

За твердженнями боржника, діяльність ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК», є сезонною, і збір урожаю планується на червень-липень 2025 року, що надасть можливість боржнику після 01 серпня 2025 року в повному обсязі погасити борг перед АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ». ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК» для здійснення посівної кампанії має використовувати відповідну сільськогосподарську техніку (трактори, комбайни, автомобілі, тощо), на які приватним виконавцем накладено арешт (постанова від 20.01.2025 року про арешт на все майно боржника), що не виключає подальший продаж виконавцем сільськогосподарської техніки належної боржнику, і що в свою чергу призведе до повної зупинки роботи товариства та зробить неможливим виконання посівної кампанії.

Таким чином, зважаючи на можливі негативні наслідки до яких може призвести розпродаж майна боржника в рамках примусового виконання рішення суду, та з урахуванням матеріального балансу інтересів обох сторін при збереження платоспроможності ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК» у разі надання боржнику відстрочки виконання рішення суду до 30 вересня 2025 року, очевидним та доцільним є саме надання відстрочки виконання судового рішення, задля можливості у розумні строки погасити заборгованість перед АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» в повному обсязі, в тому числі і за рахунок реалізації вирощеної продукції.

Крім того, відповідач зазначав, що рішення суду частково виконано, з боржника на користь стягувача стягнуто 1 345 532,78 грн, на даний час залишок боргу за рішенням Господарського суду Харківської області від 19.11.2024 у справі № 922/3032/24 складає 487 604,28 грн.

04.03.2025 стягувач надав до суду першої інстанції заперечення на заяву про відстрочення виконання рішення суду у справі №922/3032/24 (вх.№5543).

Обґрунтовуючи свої заперечення стягувач зазначає, що станом на 28.02.2025 в порядку примусового виконання даного рішення суду з боржника на користь стягувача стягнуто 1 345 532,78 грн, про що свідчать надані приватним виконавцем дані. Отже, на даний час залишок боргу за рішенням Господарського суду Харківської області від 19.11.2024 у справі №922/3032/24 складає 487604,28 грн. Стягувач звертає увагу суду, що списання котів з рахунків боржника, зокрема у ВП № 76818428, відбувалось 22.01, 24.01, 17.02, 25.02.2025, що свідчить про регулярне надходження коштів на рахунки боржника від здійснення господарської діяльності та, відповідно, про наявність можливості виконати рішення суду без відстрочення. Крім того, з матеріалів виконавчого провадження ВП № 76818428, розміщених в АСВП, вбачається що за боржником зареєстровані транспортні засоби: ГАЗ 53А ВАНТАЖНИЙ НОМЕР_1 та RENAULT DUSTER ЛЕГКОВИЙ 2021 AX1258KC. Таким чином, стягувач вважає, що у боржника наявні кошти та майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення залишку боргу за рішенням Господарського суду Харківської області від 19.11.2024 у справі № 922/3032/24. Отже, відповідач має можливість проводити розрахунки з позивачем.

Також стягувач вважає, що доказів відсутності грошових коштів на рахунках та майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості відповідачем, або ознак імовірного банкрутства та припинення діяльності відповідачем (боржником) не надано. Таким чином, наведені відповідачем підстави, зокрема сезонність діяльності не може вважатися тією виключною обставиною, що може слугувати підставою для відстрочення виконання рішення.

Крім того, за твердженнями стягувача, відстрочення виконання рішення у даній справі більш ніж на пів року понизить можливість АТ «Укргазвидобування» забезпечувати видобуток та поповнення запасів природного газу для сталого забезпечення загальнонаціональних споживчих, виробничих та оборонних потреб та належного виконання податкових зобов`язань, а отже, затримка виконання даного рішення суду порушить майнові інтереси позивача.

Господарський суд, приймаючи оскаржувану ухвалу про задоволення заяви про відстрочку виконання рішення, мотивував своє рішення тим, що в даному випадку з урахуванням принципу дотриманням балансу інтересів сторін та зважаючи на наведені відповідачем у заяві про відстрочення виняткові обставини, у суду достатньо підстав для застосування приписів визначеної статті 331 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача з огляду на таке.

Предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції про задоволення заяви про відстрочку виконання рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

У відповідності до ч.1 ст. 239 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, установлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається в десятиденний строк з дня її надходження в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача в виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

За ч.1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а в випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, за якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи в продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, а в системному розумінні цієї норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню в правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання судового рішення може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи.

Виконання судового рішення є важливою стадією судового процесу в контексті забезпечення міжнародних демократичних стандартів щодо дотримання закріпленого в статті 8 Конституції України принципу верховенства права.

Таким чином, з урахуванням наведених положень, слід дійти висновку, що законодавець в будь-якому випадку пов`язує відстрочення виконання судового рішення в судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють або унеможливлюють вчасне виконання судового рішення боржником.

Вирішення питання про відстрочення виконання рішення перебуває в межах дискреційних повноважень господарського суду.

На державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка в виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 року у справі «Чижов проти України», заява №6962/02).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції («Корнілов та інші проти України», заява №36575/02, ухвала від 07.10.2003 року). І навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої у статті 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі «Крапивницький та інші проти України», заява №60858/00).

Отже, питання про відстрочення виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів обох сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2020 року у справі №910/1180/19 та від 03.09.2020 року у справі №905/30/16.

За змістом ч.4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг Восток» (відповідач, боржник) є аграрним підприємством з сезонною діяльністю зі збору урожаю.

У даному випадку, інтерес стягувача полягає в отриманні повної суми заборгованості в розумні строки. При цьому, матеріалами справи підтверджується, що оскаржуваною ухвалою судом надана відстрочка до 30.09.2025 року, тобто менше, ніж на 6 місяців (з моменту винесення ухвали), і цей строк є розумним строком, з огляду на те, що більша частина боргу вже погашена (1 345 532,78 грн), а залишок становить 487604,28 грн.

В той же час, інтерес боржника полягає в можливості продовження господарської діяльності та збереженні платоспроможності. З урахуванням специфіки діяльності підприємства боржника, зокрема його сезонного характеру та залежності від циклів вирощування і збору врожаю, надання відстрочки дозволить ТОВ «Агрохолдинг Восток» провести посівну кампанію, зібрати врожай та отримати доходи, що будуть достатніми не лише для погашення заборгованості перед стягувачем, але й для виконання інших зобов`язань (податкових, перед працівниками, контрагентами тощо).

Суспільний інтерес у даному випадку полягає в збереженні діючого сільськогосподарського підприємства, яке сплачує значні податки (як доведено в суді першої інстанції, лише за 2024 рік сплачено податків у загальній сумі 6845521,59 грн), забезпечує робочими місцями мешканців сільської місцевості та робить внесок у продовольчу безпеку країни.

Додатково слід зазначити, що у даному випадку відповідач, посилаючись на скрутний фінансовий стан, не ухиляється від виконання судового рішення, а лише вказує про неможливість погашення наявної заборгованості за судовим рішенням перед позивачем саме на час звернення з відповідною заявою та, що сторони перебувають в однакових умовах військового стану, військова агресія проти України та правовий режим військового стану в країні однаково негативно впливають на обидві сторони даної справи.

Сторони перебувають в однакових умовах військового стану, військова агресія проти України та правовий режим військового стану в країні однаково негативно впливають на обидві сторони даної справи.

Щодо доводів апеляційної скарги, то скаржником не доведено неврахування судом першої інстанції балансу інтересів обох сторін. Посилання на можливість боржника виконати рішення без відстрочки не підтверджено жодними розрахунками чи доказами. Наявність окремих списань з рахунків не свідчить про постійний рух коштів, достатніх для негайного повного погашення заборгованості, а лише підтверджує тезу про те, що боржник не ухиляється від зобов`язань і поступово виконує їх у міру надходження коштів. Посилання на зареєстровані транспортні засоби (ГАЗ 53А та RENAULT DUSTER) не враховує, що ці транспортні засоби використовуються в господарській діяльності і їх продаж може паралізувати роботу підприємства. Крім того, не доведено, що ринкова вартість цих транспортних засобів може покрити витрати на їх примусову реалізацію і це призведе до погашення заборгованості, що робить такий спосіб погашення заборгованості економічно недоцільним.

Як вже було зазначено, вирішення питання про відстрочення виконання рішення перебуває в межах дискреційних повноважень господарського суду.

Колегія суддів вважає, що відстрочення сплати заборгованості строком до 30.09.2025 є обґрунтованим, забезпечить реальне виконання судового рішення із дотриманням балансу інтересів сторін, не порушить справедливої рівноваги та справедливого балансу у розумінні статті 6 Конвенції, оскільки надасть можливість виконати судове рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора реально отримати грошові кошти.

З огляду на ці обставини, оцінивши як доводи боржника, так і доводи кредитора, враховуючи їх фінансовий стан, колегія суддів дійшла висновку, що надання відстрочки виконання рішення на 6 місяців не порушить принципу збалансованості інтересів сторін.

При цьому відстрочка виконання рішення для боржника в даному випадку не є інструментом ухилення від виконання рішення, який лише намагається через існування певних обставин, що таке виконання ускладнюють, забезпечити повне виконання рішення та остаточне погашення заборгованості перед стягувачем. У даній справі відстрочка виконання рішення суду здійснюється з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора, що можливе у випадку банкрутства боржників. Тобто, справедливий баланс інтересів сторін у цій справі в разі надання відстрочки дотриманий.

Таким чином, доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням судом норм права. Доводи апеляційної скарги не знайшли підтвердження і не спростовують наведені висновки суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга Акціонерного товариства «Укргазвидобування» не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржувана ухвала Господарського суду Харківської області від 04.03.2025 року у справі №922/3032/24 має бути залишена без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 13, 74, 86, 129, 269, 271, 273, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укргазвидобування» залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 04.03.2025 року у справі №922/3032/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 06.05.2025.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя О.І. Склярук

Суддя В.С. Хачатрян