СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Харків Справа № 905/2465/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Гетьман Р.А. , суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Бессонової О.В.

за участю представника Головного управління ДПС у Донецькій області, ліквідатора боржника Карауш Ю.В та представника ліквідатора Карауш Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області (вх.№475Д/1) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 06.02.2025 року

за заявою ліквідатора боржника Карауш Ю.В. про перегляд ухвали Господарського суду Донецької області від 26.03.2024 року за нововиявленими обставинами у справі №905/2465/21

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове», , м. Курахове, Донецька область,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 06.02.2025 року у справі №905/2465/21 заяву ліквідатора боржника про перегляд судового рішення (ухвали Господарського суду Донецької області від 26.03.2024 року у справі №905/2465/21) за нововиявленими обставинами задоволено частково.

Скасовано ухвалу Господарського суду Донецької області від 26.03.2024 року у справі №905/2465/21 в частині визнання вимог Головного управління ДПС у Донецькій області, м.Маріуполь, Донецька область, на суму 112699740,62 грн, з яких: 219845,00 грн (зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів)); 74938652,00 грн (зобов`язання, не забезпечене заставою); 37541243,62 грн (інші вимоги).

У скасованій частині ухвалено нове рішення, яким відхилено грошові вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області, м. Маріуполь, Донецька область, на суму 112699740,62 грн, з яких: 219845,00 грн (зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів)); 74938652,00 грн (зобов`язання, не забезпечене заставою); 37541243,62 грн (інші вимоги).

Ухвалу Господарського суду Донецької області від 26.03.2024 року у справі №905/2465/21 в частині визнання вимог Головного управління ДПС у Донецькій області, м. Маріуполь, Донецька область, на суму 5625942,30 грн (зобов`язання, не забезпечене заставою), та 4294,40 грн (судовий збір) залишено в силі.

Стягнуто з Головного управління ДПС у Донецькій області на користь боржника, Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове» витрати зі сплати судового збору за подання заяви про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами у сумі 2576,64 грн.

Ухвала суду мотивована тим, що після постановлення ухвали від 26.03.2024, якою було визнано кредиторські вимоги ГУ ДПС у Донецькій області, з`явилися нововиявлені обставини, які суттєво впливають на правильність цього рішення. Зокрема, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07.08.2024, яке набрало законної сили 02.12.2024, було визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення, на підставі яких податковий орган обґрунтовував свої вимоги у справі про банкрутство.

Скасування цих ППР свідчить про відсутність у боржника податкових зобов`язань, права на повернення бюджетного відшкодування ПДВ та підстав для нарахування штрафних санкцій і пені. Ці обставини не були відомі суду на момент ухвалення рішення від 26.03.2024, і тому є нововиявленими в розумінні п.1 ч.2 ст.320 ГПК України. Суд визнав, що вони спростовують підстави для визнання вимог податкового органу на суму понад 112 млн грн, і скасував ухвалу в цій частині, відхиливши відповідні вимоги.

Водночас вимоги щодо пені в сумі 5,6 млн грн залишено в силі, оскільки рішення суду, яким її присуджено, не втратило чинності, а отже підстав для перегляду в цій частині судом не встановлено.

Головне управління ДПС у Донецькій області з відповідною ухвалою суду не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати в частині скасування щодо визнання вимог ГУ ДПС у Донецькій області та ухваленого нового рішення, яким відхилено грошові вимоги ГУ ДПС у Донецькій області на суму 112 699 740,62 грн; ухвалити нове рішення, яким заяву ліквідатора про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - залишити без задоволення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що:

- на час постановлення ухвали від 26.03.2024 податкові повідомлення-рішення (ППР), що стали підставою для визнання вимог, були чинними, тобто мали юридичну силу. Скасування цих ППР рішенням адміністративного суду відбулося лише 02.12.2024, отже на момент визнання вимог у справі про банкрутство суд діяв правомірно, ґрунтуючись на актуальних документах;

- обставини, на які послався ліквідатор, були відомі або могли бути відомі учасникам справи, оскільки ще у 2019 році тривало оскарження ППР в адміністративному процесі, а про відкритість цього спору було відомо і суду, і сторонам. Разом з тим, наявність адміністративного спору не є автоматичною підставою для перегляду господарського рішення, адже нововиявлені обставини це тільки такі факти, які існували на час розгляду справи, але не могли бути відомі заявнику, і які мають істотне значення для вирішення справи. Натомість ліквідатор подав заяву про перегляд після того, як була прогнозовано змінена юридична оцінка відомих обставин, що, на думку скаржника, не є підставою для перегляду ухвали;

- подану касаційну скаргу на рішення Донецького окружного адміністративного суду, яке стало підставою для перегляду ухвали про визнання вимог, і наголошує, що поки це рішення не переглянуте, воно не повинно мати наслідком автоматичного перегляду господарського рішення;

- скаржник посилається на позицію Верховного Суду щодо особливого правового режиму у справах про банкрутство, де визнання вимог має враховувати принципи своєчасності, правової визначеності та змагальності. Після відкриття ліквідаційної процедури, вимоги мають оцінюватись у розрізі статусу документів на час їх пред`явлення, а не з урахуванням подальших змін у судових актах.

09.04.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Аргументуючи свою позицію по справі, боржник зазначає, що:

- рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07.08.2024 у справі №0540/7959/18, яким скасовано три ключові податкові повідомлення-рішення, стало істотною нововиявленою обставиною, яка не була встановлена судом у попередньому розгляді; не могла бути відома заявнику (ліквідатору) на час постановлення ухвали від 26.03.2024; істотно впливає на обґрунтованість кредиторських вимог. Ці ППР стали правовою основою для визнання грошових вимог податкового органу, а тому скасування таких ППР свідчить про відсутність зобов`язань боржника та відсутність законних підстав для існування вимог кредитора;

- дійсність податкових повідомлень-рішень не означає їх правомірність. Суд у справі №0540/7959/18 визнав ППР протиправними з моменту їх оформлення, що згідно з усталеною судовою практикою означає їхню юридичну недійсність ex tunc (від початку), а не лише з моменту скасування. Таким чином, навіть якщо суд першої інстанції раніше вважав ППР дійсними, насправді вони не породжували правових наслідків, і кредиторські вимоги, засновані на них, не могли бути обґрунтованими;

- визнання протиправності ППР не переоцінка доказів, а встановлення нових істотних обставин Боржник підкреслює, що на момент розгляду вимог податкового органу не було рішення суду, яке визнавало б ППР протиправними і така обставина стала відомою лише після набрання законної сили рішення від 07.08.2024;

- податковий орган, за твердженням боржника, неправильно тлумачить п. 60.1.4 ст. 60 Податкового кодексу України, ототожнюючи момент скасування ППР з моментом виникнення юридичної недійсності. Боржник наполягає, що визначення дії ППР як протиправної унеможливлює їх юридичну силу з моменту їх створення, що повністю відповідає практиці ВС у справах про публічно-правові спори;

- вимоги податкового органу мають бути визнані безпідставними. Оскільки грошові зобов`язання з ПДВ, штрафи, пеня та обов`язок повернення бюджетного відшкодування базувалися виключно на скасованих ППР; ці ППР втратили правову силу з моменту свого ухвалення; факт їх протиправності достовірно встановлено лише після ухвали суду.

Детально рух у справі викладено в процесуальних документах суду.

У судове засідання від 28.04.2025 з`явився представник Головного управління ДПС у Донецькій області, ліквідатор боржника Карауш Ю.В та представник ліквідатора Карауш Ю.В.

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

В провадженні Господарського суду Донецької області знаходиться справа №905/2465/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове», , м. Курахове, Донецька область.

Провадження у справі відкрито ухвалою Господарського суду Донецької області від 06.01.2022; розпорядником майна суд призначив арбітражну керуючу Карауш Ю.В.

10.01.2022 за №68026 на офіційному веб-порталі судової влади України оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі №905/2465/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове».

За результатами попереднього засідання у справі №905/2465/21 суд постановив ухвалу від 28.09.2022, якою визнав та встановив розмір і перелік вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, які звернулись до суду з заявами в межах визначених ст.44 Кодексу України з процедур банкрутства строків.

Ухвалою від 25.04.2023 за результатами підсумкового засідання суд постановив затвердити план санації Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове» в редакції, схваленій зборами кредиторів (клас кредиторів 4 черги) 20.04.2023 (протокол №2) та ввести у справі №905/2465/21 процедуру санації; керуючою санацією боржника призначив арбітражну керуючу Карауш Ю.В.

Постановою Господарського суду Донецької області від 30.04.2024 суд припинив процедуру санації Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове», м.Курахове, Донецька область, боржника визнав банкрутом, відкрив ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначив арбітражну керуючу Карауш Ю.В.

Ухвалою від 26.03.2024 суд визнав грошові вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області, м. Маріуполь, Донецька область, на суму 118325682,92 грн, з яких: 219845,00 грн (зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів)); 80564594,30 грн (зобов`язання, не забезпечене заставою); 37541243,62 грн (інші вимоги), та 4294,40грн (судовий збір).

Визнаючи грошові вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області, суд виходив з такого.

Головним управлінням ДФС у Донецькій області на підставі акту №422/05-99-49-03/41491822 від 18.04.2018 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2018 року» були прийняті:

- податкове повідомлення-рішення № від 23.05.2018, яким платнику зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2018 року на суму 74938652,00грн та нараховані штрафні (фінансові) санкції у сумі 37469326,00грн;

- податкове повідомлення-рішення № від 23.05.2018, яким платнику зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за січень 2018 на суму 5569120грн;

- податкове повідомлення-рішення № від 23.05.2018, яким платнику збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за січень 2018 на 219845,00грн та нараховані штрафні (фінансові) санкції у сумі 54961,25грн.

В процесі судового оскарження ці податкові повідомлення-рішення рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18.04.2019 у справі №0540/7959/18-а визнані протиправними та скасовані.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2021 рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.04.2019 у справі №0540/7959/18-а було залишено без змін та набрало законної сили.

З огляду на скасування податкового повідомлення-рішення № від 23.05.2018 податковий орган 12.12.2019 здійснив платнику бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за січень 2018 у сумі 74938652,00грн.

На підставі п.200.23 ст.200 Податкового кодексу України на суму бюджетної заборгованості з відшкодування боржнику податку на додану вартість за січень 2018 у сумі 74938652,00грн нараховано пеню в розмірі 5625942,30грн, яку боржнику було присуджено до стягнення з Державного бюджету України рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08.05.2020 у справі №200/1109/20-а. У виконання судового рішення 15.06.2021 пеню сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове».

Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23.02.2022 внаслідок часткового задоволення касаційної скарги Головного управління ДПС у Донецькій області рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.04.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2021 скасовано, справу №0540/7959/18-а направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 14.12.2023 провадження у справі № 905/2465/21 (0540/7959/18-а) було закрито, ухвалою від 26.12.2023 справу передано до Донецького окружного адміністративного суду як суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено її розгляд.

На час розгляду судом заяви про визнання кредиторських вимог матеріали справи про банкрутство не містили відомостей щодо відкриття судового провадження у адміністративній справі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Донецькій області № від 23.05.2018, № від 23.05.2018.

З урахуванням наведеного господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання вимог Головного управління ДПС у Донецькій області про сплату нарахованих податковим повідомленням-рішенням № від 23.05.2018 зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 219845,00грн як вимог третьої черги задоволення (зобов`язання зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів)) та вимог про сплату застосованих цим податковим повідомленням-рішенням штрафних санкцій у сумі 54961,25грн як вимог шостої черги задоволення (інші вимоги).

Також суд визнав вимоги про сплату нарахованої боржнику на підставі п.п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України пені за період з 03.03.2018 по 14.08.2018 на заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість, донарахованого за податковим повідомленням-рішенням № від 23.05.2018, в загальному розмірі 16956,37грн (шоста черга задоволення (інші вимоги)).

Своєю чергою скасування рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.04.2019 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2021 постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23.02.2022 зумовило висновок господарського суду про відсутність підстав для здійснення на користь боржника бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2018 у сумі 74938652,00грн. Отже сплачені на користь боржника суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість були розцінені судом як переплата на користь боржника, що призвело до висновку суду про правомірність вимог Головного управління ДПС у Донецькій області про повернення цих коштів та, відповідно, наявність підстав для визнання вимог кредитора у сумі 74938652,00грн як вимог четвертої черги задоволення (зобов`язання, не забезпечене заставою).

Суд також визнав вимоги про сплату нарахованих ППР № від 23.05.2018 штрафних санкцій у сумі 37469326,00грн як таких, що підлягають визнанню як вимоги шостої черги задоволення (інші вимоги).

Слід вказати, що скасування рішень суду першої та апеляційної інстанцій у справі №0540/7959/18-а постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23.02.2022 стало нововиявленою обставиною для перегляду рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.05.2020 у справі №200/1109/20-а, оскільки сума бюджетного відшкодування за декларацією з податку на додану вартість за січень 2018 року в розмірі 74938652,00грн втратила статус узгодженої.

За результатом перегляду Донецьким окружним адміністративним судом рішення в адміністративній справі № 200/1109/20-а постановлено рішення від 30.11.2023, яким рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.05.2020 у справі №200/1109/20-а скасоване в частині стягнення з Державного бюджету України пені в розмірі 5625942,30 грн, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість по декларації за січень 2018 року; ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове» до Головного управління ДФС у Донецькій області в частині стягнення з Державного бюджету України пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість по декларації з податку на додану вартість за січень 2018 року в розмірі 5625942,30 грн, відмовлено.

Вказані обставини призвели до висновку господарського суду, що підстава, якою було зумовлено здійснення (15.06.2021) податковим органом сплати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове» пені у сумі 5625942,30 грн, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість по декларації з податку на додану вартість за січень 2018 року, є такою, що відпала, а сплачена боржнику сума пені є переплатою, з урахуванням чого вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області у розмірі перерахованої платнику пені у сумі 5625942,30грн були визнані як вимоги четвертої черги задоволення (зобов`язання, не забезпечене заставою).

Сплачений Головним управлінням ДПС у Донецькій області при зверненні із заявою про визнання кредиторських вимог згідно з платіжною інструкцією №1159 від 02.11.2023 судовий збір в сумі 4294,40 грн суд визнав як витрати кредитора, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство.

Як зазначалось, ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.12.2023 у справі №905/2465/21 (0540/7959/18-а) було постановлено передати до Донецького окружного адміністративного суду, як суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено її розгляд, матеріали справи №905/2465/21 (0540/7959/18-а) за позовом боржника, Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове» до кредитора, Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Донецькій області № від 23.05.2018, № від 23.05.2018, № від 23.05.2018.

На час винесення Господарським судом Донецької області ухвали від 26.03.2024, провадження у справі №905/2465/21 (0540/7959/18-а) за вказаними матеріалами не було відкрито, відповідно, податкові повідомлення-рішення суд розцінив як правомірні та дійсні.

Поряд з цим на час розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Донецької області від 26.03.2024 у справі №905/2465/21 матеріали справи свідчать про виникнення та існування таких обставин.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07.08.2024 у справі №0540/7959/18 за результатом задоволення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове» до Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу ДПС України, визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № від 23.05.2018 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку за звітний період січень 2018 на 74938652,00грн та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 37469326грн; визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № від 23.05.2018 про зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість за звітний період січень 2018 у розмірі 5569120грн; визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № від 23.05.2018 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 219845грн та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 54961,25 грн; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове» судовий збір у розмірі 616700,00грн.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2024 рішення від 07.08.2024 у справі №0540/7959/18 було залишене без змін та згідно з приписами ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України набрало законної сили.

27.12.2024 до суду першої інстанції від ліквідатора боржника надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Донецької області від 26.03.2024 у справі №905/2465/21, якою суд визнав грошові вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області, м. Маріуполь, Донецька область, на суму 118325682,92грн, з яких: 219845,00 грн (зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів)); 80564594,30 грн (зобов`язання, не забезпечене заставою); 37541243,62 грн (інші вимоги), та 4294,40грн (судовий збір).

В обґрунтування заяви про перегляд ухвали Господарського суду Донецької області від 26.03.2024 за нововиявленими обставинами ліквідатор посилається на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07.08.2024 у справі №0540/7959/18 (набрало законної сили 02.12.2024). Вказаним рішенням суд визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення (далі ППР) № , від 23.05.2018. Ці обставини за твердженням ліквідатора спростовують наявність у боржника визнаного ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.03.2024 у справі №905/2465/21 податкового боргу з ПДВ, свідчать про відсутність підстав для нарахування боржнику штрафних санкцій та пені, обумовлюють відсутність у боржника зобов`язань з повернення здійсненого податковим органом бюджетного відшкодування з ПДВ, отже, вимоги кредитора в цій частині є необґрунтованими і підлягають відхиленню як кредиторські вимоги у справі про банкрутство. Поряд з цим встановлені рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07.08.2024 у справі №0540/7959/18 обставини протиправності та скасування ППР на думку ліквідатора свідчать про правомірність присудженої боржнику до стягнення пені, отже є підставою для перегляду рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.11.2023 по справі №200/1109/20-а, з урахуванням чого вимоги про визнання відшкодованої боржнику пені також підлягають перегляду та відхиленню в межах справи №905/2465/21.

Задовольняючи заяву ліквідатора боржника, суд першої інстанції виходив з того, що після ухвалення судового рішення у справі про банкрутство, яке визнавало вимоги податкового органу, виникли нові юридичні обставини, які спростовують правову основу таких вимог, що і зумовило необхідність скасування ухвали в частині визнання зазначених вимог.

Колегія суддів погоджується з такою позицією місцевого суду з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами в розумінні ч.2 ст.320 Господарського процесуального кодексу України є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Передбачений Главою 3 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин та має свої особливості.

До нововиявлених обставин у розумінні положень Господарського процесуального кодексу України, зокрема, належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Як було зазначено при розгляді кредиторських вимог Головного управління ДПС у Донецькій області та постановленні ухвали від 26.03.2024 господарський суд виходив з факту дійсності спірних ППР на дату розгляду вимог кредитора, з чим приписи Податкового кодексу України у розглядуваному спорі визначають підстави для виникнення у платника податку податкових зобов`язань з ПДВ, сплати штрафних санкцій та права на бюджетне відшкодування ПДВ.

Як було зазначено, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07.08.2024 у справі №0540/7959/18, яке набрало законної сили 02.12.2024, спірні ППР було визнано протиправними та скасовані.

При цьому, адміністративний суд розглянув по суті дану справу, встановивши правомірність підстав для віднесення відповідних сум до складу податкового кредиту та бюджетного відшкодування, та неправомірність нарахованих податковим органом податкових зобов`язань та штрафних санкцій спірними ППР. Достовірно встановити ці обставини стало можливим лише після вирішення спору у справі №0540/7959/18.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що визнання протиправними та скасування спірних податкових повідомлень-рішень № і № від 23.05.2018 свідчить про відсутність у боржника податкових зобов`язань, які могли б обґрунтовувати кредиторські вимоги податкового органу. Зокрема, йдеться про суму 219 845,00 грн як податкове зобов`язання з ПДВ, штрафні санкції на загальну суму 37 524 287,25 грн, а також пеню в розмірі 16 956,37 грн, яка була нарахована за несвоєчасну сплату зобов`язань з податку на додану вартість. Відтак, ці вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Апеляційний суд також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що скасування податкового повідомлення-рішення № від 23.05.2018 як протиправного свідчить про відсутність у боржника будь-яких зобов`язань щодо повернення раніше здійсненого бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі 74 938 652,00 грн, у зв`язку з чим вимоги податкового органу в цій частині є необґрунтованими та підлягають відхиленню.

Разом з тим, апелянт вказує, що на час постановлення ухвали від 26.03.2024 податкові повідомлення-рішення (ППР), що стали підставою для визнання вимог, були чинними, тобто мали юридичну силу. Скасування цих ППР рішенням адміністративного суду відбулося лише 02.12.2024, отже на момент визнання вимог у справі про банкрутство суд діяв правомірно, ґрунтуючись на актуальних документах.

Колегія суддів не погоджується із таким аргументом скаржника, адже відповідно до сталої практики Верховного Суду, визнання податкового повідомлення-рішення протиправним і його скасування не породжує нову правову ситуацію, а констатує наявну з моменту ухвалення ППР протиправність.

Інакше кажучи, скасоване судом ППР вважається нікчемним у правовому сенсі з моменту його ухвалення, а не лише з дати набрання чинності відповідним рішенням адміністративного суду.

Таку позицію висловлює Верховний Суд, зокрема, у постанові від 04.12.2018 у справі №816/52/17 зазначено, що протиправність нормативного акту має наслідком неможливість його застосування як до, так і після такого визнання; у справі №817/622/16 (постанова від 03.06.2019) підкреслено, що акт, визнаний протиправним, не породжує жодних юридичних наслідків.

Така логіка застосовується і до індивідуальних адміністративних актів, у тому числі до податкових повідомлень-рішень. Це узгоджується з конституційним принципом верховенства права (ст. 8 Конституції України), а також з ч. 2 ст. 19 Конституції України, яка вимагає, щоб органи влади діяли лише в межах своїх повноважень і на підставі закону.

У момент постановлення ухвали від 26.03.2024 суд не мав інформації про незаконність ППР, однак це не легітимізує визнання вимог, які базувалися на них, якщо в подальшому встановлено, що ці ППР від початку були неправомірними.

Колегія суддів підкреслює, що суд зобов`язаний встановити фактичну наявність зобов`язання. Якщо акт, на якому ґрунтується вимога, був визнаний судом протиправним, це свідчить про відсутність зобов`язання з самого початку, і суд зобов`язаний це враховувати при перегляді рішення, що і було виконано господарським судом.

Аргумент апелянта про те, що ліквідатор посилається лише на змінену юридичну оцінку вже відомих обставин, є неправильним як з фактичної, так і з правової точки зору, та не відповідає суті інституту нововиявлених обставин, закріпленого у ст. 320 ГПК України.

По-перше, хоча факт існування адміністративного спору щодо податкових повідомлень-рішень був відомий ще з 2019 року, на момент постановлення ухвали від 26.03.2024 не існувало остаточного судового рішення, яке б встановлювало протиправність спірних ППР. Адміністративне провадження тривало, а тому питання щодо дійсності підстав податкових вимог залишалося юридично невизначеним.

По-друге, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07.08.2024, яке набрало законної сили 02.12.2024, не є зміною правової оцінки відомих фактів, а становить самостійну юридичну обставину, що підтверджує відсутність податкового зобов`язання боржника, незаконність застосованих штрафних санкцій та пені, відсутність підстав для повернення бюджетного відшкодування з ПДВ.

Отже, твердження апелянта про те, що ліквідатор посилається лише на зміну правової позиції або вже відомі обставини, є хибним. Нововиявленою обставиною є саме факт визнання недійсними податкових повідомлень-рішень, який був встановлений після ухвалення судом рішення про визнання кредиторських вимог.

Твердження про те, що наявність адміністративного спору не є автоматичною підставою для перегляду господарського рішення, формально є правильним, але у контексті цієї справи, воно не має вирішального значення і не спростовує законності перегляду рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами.

Справді, сам факт існування адміністративного провадження (тобто відкриття справи чи подання позову) ще не є підставою для перегляду господарського судового рішення. Проте у даній справі мова йде не про наявність спору як такого, а про те, що в рамках цього спору судом уже винесено рішення, яке набрало законної сили, і яким визнано протиправними та скасовано ППР, на яких базувалися вимоги податкового органу, достовірно встановлено факт відсутності у боржника зобов`язань з ПДВ, штрафів та пені.

Таким чином, не сам спір, а його остаточне вирішення є нововиявленою обставиною у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України.

Скаржник вказує, що ним подану касаційну скаргу на рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №0540/7959/18, яке стало підставою для перегляду ухвали про визнання вимог, і наголошує, що поки це рішення не переглянуте, воно не повинно мати наслідком автоматичного перегляду господарського рішення;

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Верховного Суду колегією суддів відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДПС у Донецькій області, оскільки скаржником не доведено поважності причин пропуску строку касаційного оскарження.

Відтак, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07.08.2024 та постанова Першого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2024 залишилися чинними, а доводи апелянта про те, що перегляд ухвали суду про визнання вимог не міг базуватися на цих рішеннях, є безпідставними.

Посилання скаржника на принципи своєчасності та правової визначеності не спростовує правомірність перегляду рішення за нововиявленими обставинами. Йдеться не про повторну оцінку документів, а про врахування нової юридичної обставини скасування податкових повідомлень-рішень, що позбавляє вимоги ДПС правової підстави. Тому суд обґрунтовано переглянув ухвалу, навіть після відкриття ліквідаційної процедури.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням судом норм права. Доводи апеляційної скарги не знайшли підтвердження і не спростовують наведені висновки суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга Головного управління ДПС у Донецькій області не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржувана ухвала Господарського суду Донецької області від 06.02.2025 року має бути залишена без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 13, 74, 86, 129, 269, 271, 273, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Донецької області від 06.02.2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 08.05.2025.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.С. Хачатрян