СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Харків Справа № 922/3783/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Гетьман Р.А. , суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Бессонової О.В.

за участю представника Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» та представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Естейт»

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Естейт» (вх.№497Х/1) на рішення Господарського суду Харківської області від 13.02.2025 року у справі №922/3783/23,

за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», (юридична адреса: вул. Плеханівська, буд. 126, м.Харків, 61037; фактична адреса: вул. Гоголя. буд. 10, м.Харків, 61057; ),

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Естейт», (вул. Куликівська, буд. 23, м. Харків, 61002; ),

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: 1. Регіональне відділення Фонду держмайна України в Харківській області, (; юридична адреса: майдан Театральний, 1, місто Харків, 61057),

2. Товариство з обмеженою відповідальністю «Telesens Ventures», (; юридична адреса: вулиця Академіка Проскури, будинок, 1, м.Харків, 61070),

3. Військова частина НОМЕР_1 МВС України ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ),

про стягнення 557398,27 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» 25.08.2023 року звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Естейт» про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №321.33 від 22.03.2023 року за електричну енергію за період з квітня по грудень 2022 року в сумі 517069,74 грн; пені за період з 14.06.2022 року по 31.05.2023 року в сумі 130705,62 грн; 3% річних за період з 14.06.2022 року по 31.05.2023 року в сумі 9774,93 грн та інфляційних нарахувань за період з серпня 2022 року по травень 2023 року в сумі 30553,60 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов договору та приписів чинного законодавства, не оплатив електричну енергію, спожиту в період з червня по грудень 2022 року.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 13.02.2025 року у справі №922/3783/23 (повний текст складено 20.02.2025 року, суддя Кухар Н.М.) позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Естейт» на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут»:

- заборгованість за електричну енергію за період з червня 2022 року по грудень 2022 року в сумі 517069,74 грн - на п/р НОМЕР_3 , МФО 351823, ХОУ АТ «Ощадбанк», ;

- 3% річних за період з 14.06.2022 року по 31.05.2023 року в сумі 9774,93 грн; інфляційні нарахування за період з серпня 2022 року по травень 2023 року в сумі 30553,60 грн; витрати зі сплати судового збору в розмірі 8360,97 грн - на п/р НОМЕР_3 , МФО 351823, ХОУ АТ «Ощадбанк», .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що між Приватним акціонерним товариством "Харківенергозбут" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сігма Естейт" склалися договірні правовідносини щодо постачання електричної енергії на умовах публічного договору приєднання, що підтверджується фактичним споживанням електроенергії відповідачем та частковою її оплатою.

З огляду на надані позивачем рахунки, реєстри обсягів споживання, акти приймання-передачі електричної енергії та платіжні документи, суд дійшов висновку, що постачання електроенергії відповідачу відбувалося на постійній основі, а сам відповідач визнавав отримання відповідних рахунків.

Суд також врахував, що ТОВ "Сігма Естейт" є правонаступником ТОВ "Telesens Ventures", яке на підставі договору зберігання з 2007 року відповідало за бомбосховище, у якому, за твердженням відповідача, відбувалося споживання електроенергії сторонніми особами.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сігма Естейт» з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Судові витрати покласти на позивача по справі.

В обґрунтування скарги апелянт зазначає, що:

- електрична енергія, за яку заявлено до стягнення заборгованість, фактично споживалася не відповідачем, а іншими особами, зокрема військовослужбовцями ВЧ НОМЕР_1 МВС України, а також цивільними особами, які тимчасово перебували в захисній споруді цивільного захисту №76187 (бомбосховищі), розташованій у підвальних приміщеннях об`єкта. На думку апелянта, саме ці особи мають нести відповідальність за оплату спожитої електроенергії, адже відповідач не мав фактичної можливості впливати на обсяг споживання і контроль над відповідними приміщеннями був втрачений;

- вказане бомбосховище перебуває у державній власності та закріплене за Регіональним відділенням Фонду держмайна України в Харківській області, а сам відповідач, навіть за умови, що є правонаступником попереднього зберігача ТОВ «Telesens Ventures», не здійснював реального управління майном у спірний період. Отже, на думку скаржника, обов`язок з оплати за електроенергію мав би покладатися на Фонд державного майна або відповідну державну структуру, а не на ТОВ «Сігма Естейт»;

- судом не надано належної оцінки змісту доказів щодо того, що договір про постачання електроенергії не був підписаний уповноваженою особою відповідача, а отже, з його боку не відбулося належного волевиявлення на приєднання до умов договору. Скаржник наполягає, що сам факт споживання електроенергії у приміщеннях, які йому формально належать, не може розцінюватися як достатня підстава для виникнення обов`язку з оплати, з огляду на втрату фактичного контролю над об`єктом у період активних воєнних дій;

28.03.2025 через систему «Електронний суд» від Регіонального відділення Фонду держмайна України в Харківській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечує проти тверджень скаржника щодо покладення відповідальності за оплату спожитої електроенергії на Фонд або визнання його належним відповідачем у справі.

В обґрунтування відзиву вказує, що захисна споруда цивільного захисту №76187 (інв. №000131) та майно цивільної оборони не були включені до статутного капіталу ВАТ «Хартрон» при приватизації та були зняті з його балансу ще в 2007 році. На підставі відповідних листів та погодження з органами МНС договір зберігання майна було укладено з ТОВ «Telesens Ventures», яке на той час володіло будівлею за адресою: м. Харків, вул. Академіка Проскури, 1.

У подальшому, після зміни власника адміністративної будівлі, Фонд неодноразово звертався до ТОВ «Сігма Естейт» (правонаступника Telesens Ventures) з пропозицією укласти новий договір зберігання, однак таке питання залишилося неврегульованим. Попри це, чинний договір зберігання від 29.03.2007 №45 не було припинено, і зберігачем захисної споруди формально продовжує виступати саме ТОВ «Telesens Ventures».

Згідно з нормами чинного законодавства та положенням про його діяльність, він не є суб`єктом господарювання, не має статусу балансоутримувача зазначеного об`єкта, не здійснює господарську діяльність щодо цього майна, не встановлює засоби обліку електроенергії, не фінансується на його утримання та не може виступати споживачем енергії у будівлі за вказаною адресою;

Відповідач ТОВ «Сігма Естейт», як власник будівлі, неодноразово звертався до Фонду щодо врегулювання питання окремого обліку електроенергії. У відповідь йому пропонувалося самостійно встановити окремі лічильники як для адмінбудівлі, так і для бомбосховища, а також звернутися до ТОВ «Telesens Ventures» зберігача споруди, для аналогічних дій.

Таким чином, Фонд наполягає, що відповідальність за оплату електроенергії не може бути покладена на нього, оскільки він не має жодного правового або фактичного зв`язку з господарською діяльністю на об`єкті, не є стороною договору постачання електроенергії, не отримує рахунків та не є споживачем енергії. Він просить суд здійснювати розгляд справи без його участі, оскільки не є належною третьою особою, відповідальною за предмет спору.

31.03.2025 від Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Обґрунтовує свою позицію тим, що:

- твердження відповідача про те, що електроенергію споживали треті особи (зокрема, цивільні особи під час обстрілів та військовослужбовці), не спростовує факту, що облік споживання вівся через лічильник, закріплений саме за ТОВ «Сігма Естейт», і не існує жодного іншого договору постачання електроенергії, укладеного між ПрАТ «Харківенергозбут» та будь-якими іншими особами за цією адресою;

- відповідач не заперечував обсяги споживання, визнавав отримання рахунків, а згодом навіть пропонував укладення мирової угоди з розстроченням оплати. Такі дії, на думку позивача, свідчать про фактичне визнання боргу;

- ТОВ «Сігма Естейт» є правонаступником ТОВ «Telesens Ventures», яке з 2007 року було зберігачем відповідної захисної споруди на підставі договору з Фондом. Позивач вважає, що за відсутності припинення дії цього договору та за умов неможливості визначити обсяг обов`язків, які перейшли, відповідальність правонаступника є солідарною, у тому числі за споживання електроенергії;

- відсутність окремих вузлів обліку в підвальному приміщенні (бомбосховищі) унеможливлює встановлення факту, хто саме споживав електроенергію, окрім відповідача. Згідно з Правилами роздрібного ринку електроенергії та Кодексом комерційного обліку, за умов відсутності розмежованого обліку, вся відповідальність за споживання покладається на основного споживача ТОВ «Сігма Естейт».

Детальний рух справи викладено в процесуальних документах суду.

У судове засідання від 28.04.2025 з`явився представник Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» та представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Естейт». Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце повідомлені належним чином.

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів встановила таке.

У зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 (далі - Закон), з 01.01.2019 Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (позивач) є постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268.

ПрАТ "Харківенергозбут", як постачальник універсальних послуг, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному "Правилами роздрібного ринку електричної енергії" (далі - Правила), затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - Постанова), та на умовах договору постачання універсальних послуг.

На виконання пункту 13 розділу XVII Закону під час здійснення заходів з відокремлення було створено електропостачальника ПрАТ "Харківенергозбут", а АТ "Харківобленерго" виконує функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області та є оператором системи розподілу.

Відповідно до ст. 4 Закону, учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Частиною 1 статті 63 Закону встановлено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті (ч. 4 ст. 63 Закону).

Абзацом п`ятим пункту 13 розділу XVII Закону встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послу пі та/або факт споживання електричної енергії.

Також згідно з п. 7 Постанови, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманою від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Разом з тим, у відповідності до п. 13 Перехідних положень Закону, передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений па офіційному сайті ПрАТ "Харківенергозбут": zbutenergo.kharkov.ua.

Так, ураховуючи наведені приписи чинного законодавства України, та те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Сігма Естейт" (відповідачем) фактично було спожито електричну енергію, яку постачає позивач, що підтверджується фактичними даними обсягів ел.енергії по споживачам електропостачальника ПрАТ "Харківенергозбут", Договір №321.33 від 22.03.2022 (далі - Договір) вважається укладеним між сторонами по справі на умовах Комерційної пропозиції № 1 "Для малих непобутових споживачів, попередня оплата у розмірі Фактичного обсягу відпущеної електричної енергії за попередній період, плата за надання послуг з розподілу електричної енергії здійснюється Споживачем через Постачальника".

Згідно з п. 2.1 Договору № 321.33, за цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (куповано!) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 5.8 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 3 до цього Договору (п. 5.10 Договору № 321.33).

Пунктом 5.9 та п. 5.13 Договору передбачено, що оплата вартості електричної енергії здійснюється Споживачем шляхом перерахування коштів на спецрахунок Постачальника, Споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через Постачальника.

Відповідно до п. 6.2 Договору, Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 5.10 Договору, оплата рахунку Постачальника має бути здійснена Споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції (публічній), яка є додатком № 3 до цього Договору.

За умовами п. 3 комерційної пропозиції № 1 для малих непобутових споживачів, розрахунковий період є календарний місяць. Оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється Споживачем у формі попередньої оплати, визначеної на основі фактичного обсягу відпущеної електричної енергії за відповідний попередній період. Якщо авансовий платіж розраховується для споживача, фактичний обсяг відпущеної електричної енергії якого за попередній період дорівнює 0 (або для нових споживачів), сума попередньої оплати визначається на основі розрахункових значень обсягу електричної енергії на наступний період. Розрахунок суми попередньої оплати здійснюється Споживачем шляхом множення чинної у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію, що включає в себе ціну на постачання електричної енергії і розподіл електричної енергії на фактичний обсяг відпущеної електроенергії за відпущений попередній період. Попередня оплата здійснюється Споживачем самостійно до початку найближчого наступного розрахункового періоду. Остаточний розрахунок Споживача за електричну енергію за розрахунковий період здійснюється відповідно до фактичного обсягу електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка Споживачу Постачальником, в якому зазначаються суми до сплати за використану електричну енергію в тому числі за послугу з розподілу електричної енергії. У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті "Призначення платежу" посилань на період, за який здійснюється оплата, або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані Споживачем за електричну енергію, Постачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості Споживача з найдавнішим терміном її виникнення. У разі зміни тарифу надлишок (переплата) оплаченої, але не спожитої електричної енергії зараховується Споживачу на його особовий рахунок як авансовий платіж за новими тарифами в наступному розрахунковому періоді. Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від оплати поточного споживання електричної енергії поточного періоду.

Згідно з умовами п. 4 Комерційної пропозиції № 1, рахунок за спожиту електричну енергію надається Споживачу протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем. Рахунки на оплату надаються Споживачу у відповідних структурних підрозділах Постачальника. В разі неотримання Споживачем рахунків Постачальник направляє рахунки Споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими Споживачем з дня їх відправлення. Оплата вартості електричної енергії здійснюється Споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.

Відповідно до п. 5.11 Договору, якщо Споживач не здійснив оплату за цим Договором у строки, передбачені комерційною пропозицією, Постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії Споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ. У разі порушення Споживачем строків оплати Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

Пунктом 7 Комерційної пропозиції № 1 передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п. 4 комерційної пропозиції Постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки платежу; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання Споживачем.

Згідно з переданими даними від AT "Харківобленерго", відповідачу було проведено нарахування і за результатами розрахункового періоду було сформовано та виставлено наступні рахунки за спожиту електричну енергію:

- за травень 2022 на суму 35223,16 грн, ПДВ 20% 7044,63 грн, разом з ПДВ нараховано у розмірі 42267,79 грн. Рахунок та акт приймання-передачі надіслано засобом поштового зв`язку. Строк оплати рахунку до - 13.06.2022. За травень 2022 сплачено згідно платіжних доручень № 259 від 11.11.2022 та № 18 від 18.01.2023 на загальну суму 42267,79 грн.

- за червень 2021 на суму 50881,74 грн, ПДВ 20% 10176,35 грн, разом з ПДВ 61058,09 грн. Відповідачем за червень 2022 спожито 15001 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Акт прийому-передачі електричної енергії та рахунок за червень 2022 надіслано засобом поштового зв`язку. Строк оплати рахунку - до 18.07.2022. За червень 2022 сплачено згідно платіжного доручення 18 від 18.01.2023 у сумі 10713,76 грн.

- за липень 2022 на суму 51296,29 грн, ПДВ 20% 10259,26 грн, разом з ПДВ 61555,55 грн. Відповідачем за липень 2022 спожито 13650 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Рахунок та акт прийому-передачі електричної енергії за липень 2022 надіслано засобом поштового зв`язку. Строк оплати рахунку - до 12.08.2022. Рахунок не сплачено.

- за серпень 2022 на суму 56158,85 грн, ПДВ 20% 11231,77 грн, разом з ПДВ 67390,62 грн. Відповідачем за серпень 2022 спожито 15227 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Рахунок та акт прийому-передачі електричної енергії за серпень 2022 надіслано засобом поштового зв`язку. Строк оплати рахунку - до 15.09.2022. Рахунок не сплачено.

- за вересень 2022 на суму 49022,50 грн, ПДВ 20% 9804,50 грн, разом з ПДВ 58827,00 грн. Відповідачем за вересень 2022 спожито 12392 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Рахунок та акт прийому-передачі електричної енергії за вересень 2022 надіслано засобом поштового зв`язку. Строк оплати рахунку - до 13.10.2022. Рахунок не сплачено.

- за жовтень 2022 на суму 63981,06 грн, ПДВ 20% 12796,21 грн, разом з ПДВ 76777,27 грн. Відповідачем за жовтень 2022 спожито 13970 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Рахунок та акт прийому-передачі електричної енергії за жовтень 2022 надіслано засобом поштового зв`язку. Строк оплати рахунку - до 16.11.2022. Рахунок не сплачено.

- за листопад 2022 на суму 56842,64 грн, ПДВ 20% 11368,53 грн, разом з ПДВ 68211,17 грн. Відповідачем за листопад 2022 спожито 11175 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Рахунок та акт прийому-передачі електричної енергії за листопад 2022 надіслано засобом поштового зв`язку. Строк оплати рахунку - до 21.12.2022. Рахунок не сплачено.

- за грудень 2022 на суму 111636,50 грн, ПДВ 20% 22327,30 грн, разом з ПДВ 133963,80 грн. Відповідачем за грудень 2022 спожито 21366 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Рахунок та акт прийому-передачі електричної енергії за грудень 2022 надіслано засобом поштового зв`язку. Строк оплати рахунку - до 18.01.2023. Рахунок не сплачено.

ПрАТ "Харківенергозбут", як Постачальник, виконав свої зобов`язання за Договором у повному обсязі, однак відповідач умови Договору щодо своєчасної сплати спожитої електричної енергії у встановлені Договором строки не виконав, внаслідок чого сума заборгованості відповідача за спожиту електричну енергію за Договором № 321.33 від 22.03.2022 за період з червня 2022 по грудень 2022 склала 517069,74 грн (травень 2022 вказаний позивачем для пояснення нарахування штрафних санкцій).

Наведене стало підставою для звернення позивача з позовом до суду першої інстанції.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Предметом розгляду у даній справі є вимога Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про стягнення з ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» заборгованості за спожиту електричну енергію, яка, за твердженням позивача, була поставлена у період з червня по грудень 2022 року за договором №321.33 від 22.03.2022 на адресу: м. Харків, вул. Академіка Проскури, 1, де розташована захисна споруда цивільного захисту №76187 (інв. №000131).

Таким чином, основним для правової оцінки у даній справі є з`ясування належності приміщення, до якого здійснювалося електропостачання, статусу цього об`єкта, а також юридичного та фактичного характеру правовідносин між сторонами спору.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з таких підстав:

- між позивачем і відповідачем фактично склалися договірні правовідносини з постачання електричної енергії на умовах договору універсальної послуги. Обґрунтування цьому суд вбачав у положеннях ч.4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії», згідно з якою договір про постачання універсальної послуги є публічним договором приєднання, та в п. 7 Правил роздрібного ринку електричної енергії (Постанова НКРЕКП №312 від 14.03.2018), який передбачає, що акцептом договору є будь-яка дія споживача, що свідчить про намір укласти договір, зокрема оплата рахунку або фактичне споживання електроенергії;

- в період з червня по грудень 2022 року постачання електричної енергії відбувалося, що підтверджується реєстрами фактичних обсягів споживання, актами приймання-передачі електричної енергії, рахунками, направленими відповідачу, а також частковою оплатою рахунків. У матеріалах справи містяться платіжні доручення ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» за окремі місяці, що, на думку суду, свідчить про визнання боргу відповідачем.

Оцінюючи правову природу зобов`язань, суд керувався статтями 525, 526, 530, 610, 611, 612, 625 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином, у визначений строк, а прострочка виконання грошового зобов`язання тягне обов`язок боржника сплатити інфляційні втрати та 3% річних від суми боргу. Через це, суд визнав обґрунтованими як основну суму заборгованості, так і нараховані позивачем інфляційні втрати й проценти.

Таким чином, задовольняючи позов, суд виходив із презумпції фактичного споживання електроенергії відповідачем, відсутності належних заперечень з боку відповідача щодо обсягів постачання та зобов`язання останнього як споживача, що приєднався до публічного договору, виконати грошове зобов`язання.

Колегія суддів зазначає, що питання про належного споживача та правовий статус бомбосховища суд залишив поза межами оцінки, зосередившись виключно на обставинах оформлення обліку та юридичного зв`язку між позивачем і відповідачем.

Таким чином, ключовим у вирішенні даного спору є не просто з`ясування факту постачання електричної енергії чи наявності технічного вузла обліку, як вказав суд першої інстанції, а встановлення належності приміщення, у якому здійснювалося споживання електроенергії, та, відповідно, визначення належного суб`єкта відповідальності за оплату її вартості.

Як вбачається із матеріалів справи, нежитлові будівлі розташовані за адресою: м. Харків, вул. Академіка Проскури, 1, належать на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «СІГМА ЕСТЕЙТ». Це підтверджується наданими до справи документами, зокрема витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію власності №300828446 від 22.02.2022 та №300830638 від 22.02.2022, а також договором про розподіл електричної енергії №?624/321.33, укладеним 24.10.2019 між АТ «Харківобленерго» та ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» щодо вказаних приміщень.

У підвальному приміщенні однієї з цих будівель (літ. «II-6») розміщена захисна споруда цивільного захисту №?76187 (інв. №?000131), яка за своєю природою є спеціальним інженерно-технічним об`єктом, призначеним для укриття населення у разі загроз надзвичайного характеру.

Згідно з листом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 14.04.2023 №11-08-01544, захисна споруда цивільного захисту №76187 є об`єктом державної власності.

У процесі приватизації будівель по вул. Академіка Проскури, 1 дана захисна споруда не була включена до статутного капіталу приватизованих підприємств, не була передана у власність жодному іншому суб`єкту господарювання, а залишилася у державній власності.

У 2007 році Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області уклало договір відповідального зберігання №?45 від 29.03.2007 із ТОВ «Telesens Ventures» щодо бомбосховища №?76187. При цьому Фонд не передавав права власності чи повноваження на користування, а лише передав споруду на зберігання виключно з метою забезпечення її збереження та цільового використання за призначенням. Усі витрати, пов`язані з утриманням об`єкта, мали здійснюватися з урахуванням законодавства про державну власність та за рахунок державного бюджету або відповідних користувачів у разі передачі об`єкта у користування.

Надалі, як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» стало правонаступником ТОВ «Telesens Ventures» - юридичної особи, якій у власність перейшли нежитлові будівлі, розташовані над захисною спорудою цивільного захисту №76187. Водночас, важливо підкреслити, що жоден із документів у справі не підтверджує передачу або перехід на користь ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» будь-яких прав щодо зазначеного бомбосховища ані у формі договору оренди, ані у вигляді іншого правочину.

Матеріали справи не містять передавального акта, розподільчого балансу або будь-якого іншого належного документа, який би посвідчував перехід прав чи обов`язків за договором відповідального зберігання, укладеним між Фондом державного майна України та ТОВ «Telesens Ventures» (договір №45 від 29.03.2007). У зв`язку з цим, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, яка визначає перелік підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, відсутні будь-які правові підстави для визнання виникнення у ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» обов`язку зі збереження, утримання або оплати комунальних послуг об`єкта, що належить до державної власності.

Крім того, сам по собі договір відповідального зберігання, не надає зберігачу права користування переданим йому майном. Його функція збереження речі, а не її господарська експлуатація. Відповідно, навіть у випадку, якщо б такий договір було укладено між ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» і Фондом, це не могло б розглядатися як підстава для виникнення зобов`язання зі сплати за спожиту електроенергію, оскільки остання є похідною від користування, а не від фізичного володіння чи обов`язку збереження.

Так само відсутні будь-які докази, що підтверджували б укладення між ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» і Фондом державного майна договору оренди, користування або іншого правового титулу на об`єкт захисної споруди, що дозволяло б визнати товариство належним користувачем. Позивач також не надав жодного доказу того, що внаслідок правонаступництва ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» прийняло на себе зобов`язання за договором зберігання або отримало права користувача.

Таким чином, твердження позивача про те, що саме на ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» покладається відповідальність за оплату електроенергії у зв`язку із правонаступництвом, є юридично необґрунтованим, не підтвердженим доказами, і таким, що суперечить змісту договору зберігання.

У 2022 році в умовах збройної агресії та повномасштабного вторгнення РФ бомбосховище №76187 фактично використовувалося за призначенням, тобто для укриття цивільного населення, а згодом у 2022 2023 роках також і для розміщення особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

Слід зазначити, що приміщення використовувалися без оформлення будь-якого договору оренди, користування чи іншого правового зв`язку з ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ», що підтверджено Листом Департаменту цивільного захисту Харківської обласної військової адміністрації від 11.04.2023 №02-01-05/897, в якому зазначено, що захисна споруда цивільного захисту №76187 перебуває у державній власності, її використання можливе виключно за погодженням з Фондом державного майна України. Жодної згадки про передачу споруди у користування ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» у листі не міститься, що підтверджує відсутність між сторонами договірних відносин щодо бомбосховища.

Листом Департаменту житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу ХОВА від 18.05.2023 №04/2171 підтверджено, що у разі перебування частин об`єкта у користуванні різних осіб, кожен користувач має самостійно укладати договори постачання комунальних послуг та забезпечувати окремий облік. Це підтверджує, що ніяких договорів з ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» на користування приміщенням бомбосховища не укладалося.

Отже, обидва зазначені документи є належним та допустимим доказом того, що використання бомбосховища №76187 у спірний період здійснювалося без будь-якого договірного чи фактичного зв`язку з ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ», а отже, це товариство не може вважатися ані власником, ані користувачем відповідного приміщення, що виключає покладення на нього обов`язку із сплати за електроенергію, спожиту у межах даного об`єкта.

Водночас, електрична енергія для бомбосховища постачалася через точку комерційного обліку, зареєстровану на ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ», без виділення окремого лічильника або укладення прямого договору постачання між ПрАТ «Харківенергозбут» та будь-яким державним органом. У зв`язку з цим постачальник енергії виставляв рахунки ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» як єдиному юридично визначеному споживачеві, з яким оформлені облікові зв`язки.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову, зазначив, що Договір про постачання електричної енергії №321.33 від 22.03.2022 укладено саме з ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» як із споживачем. Виходячи з цього, суд дійшов висновку, що саме відповідач є особою, яка відповідальна за оплату постаченої електроенергії. При цьому суд вказав, що в матеріалах справи відсутні інші договори постачання енергії щодо об`єкта, який обліковувався за відповідачем, отже, саме він вважався єдиним суб`єктом договірних відносин із позивачем.

Крім того, місцевий суд звернув увагу на зміст поданого відповідачем відзиву, в якому було вказано, що ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» не заперечує проти фактичних обсягів споживання електричної енергії та визнає, що отримувало рахунки за електроенергію, спожиту у спірний період. Ці обставини, на думку суду, підтверджують, що між сторонами склалися фактичні договірні відносини, а відповідач визнавав факт надходження електричної енергії та отримання рахунків на її оплату, що відповідає положенням п. 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» щодо способу приєднання до публічного договору.

Водночас, суд першої інстанції в повній мірі не дослідив додатки до відзиву, які підтверджують, що ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» фактично не користувалось бомбосховищем, а отже не має сплачувати ймовірну заборгованість.

Такими доказами є:

- лист ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» до Регіонального відділення Фонду держмайна України по Харківській області від 04.04.2023 №?б/н, в якому відповідач повідомляє, що бомбосховище №76187 було передане у фактичне користування Військовій частині НОМЕР_1 без погодження з ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ», при цьому підприємство не має до нього доступу та не здійснює в ньому жодної діяльності;

- лист ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» до ПрАТ «Харківенергозбут» від 29.03.2023, де відповідач просить енергопостачальника перевірити обґрунтованість нарахувань за спожиту електроенергію, оскільки об`єкт, до якого здійснюється постачання (бомбосховище) не використовується підприємством, а доступ до нього заблокований у зв`язку з воєнним станом;

- лист ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» до Департаменту цивільного захисту ХОВА від 10.04.2023, в якому відповідач повідомляє, що об`єкт, який обліковується як бомбосховище №76187, перебуває у державній власності, підприємство не має юридичного чи фактичного контролю над ним та не може нести відповідальність за оплату спожитих у ньому енергоресурсів;

- лист ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» до Головного управління ДСНС у Харківській області від 20.03.2023 де міститься інформація про те, що захисна споруда цілодобово використовувалась сторонніми особами з 24.02.2022, і відповідач не має змоги перевірити або обмежити доступ до неї;

- лист до Військової частини НОМЕР_1 від 23.06.2023 з проханням звільнити приміщення захисної споруди. Цим листом ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» звертається безпосередньо до представників Національної гвардії України із проханням надати інформацію про підстави використання бомбосховища та врегулювати питання витрат на енергозабезпечення, що ще раз підтверджує відсутність згоди або контролю з боку відповідача.

Вказані документи свідчать, що ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» упродовж 2022 2023 років систематично інформувало всі відповідальні органи про відсутність будь-якого фактичного чи юридичного зв`язку з бомбосховищем №76187. Відповідач неодноразово заявляв про свою непричетність до споживання електроенергії, що, у свою чергу, підтверджує відсутність з його боку зобов`язання з оплати спірних сум.

З наведеного вбачається, що ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» не висловлювало волі на споживання електричної енергії для забезпечення роботи захисної споруди, про що свідчать систематичні звернення до Фонду держмайна, ДСНС, Військової частини НОМЕР_1 та енергопостачальника з повідомленням про відсутність контролю та фактичного користування бомбосховищем.

Наявність чи відсутність інших договорів із третіми особами (Фондом державного майна України, Військовою частиною НОМЕР_1 або іншими структурами) не має правового значення для оцінки обґрунтованості вимог до ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ», оскільки відповідальність за оплату не може покладатися на особу без наявності волевиявлення на укладення відповідного договору або фактичного використання послуги.

Таким чином, суд першої інстанції в повній мірі не дослідив матеріально-правову природу спірного об`єкта, зосередившись виключно на формальному факті технічної прив`язки точки обліку до нежитлового приміщення ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ», не з`ясувавши при цьому, хто фактично користувався приміщенням.

Твердження позивача про те, що відсутність окремого вузла обліку електроенергії у підвальному приміщенні автоматично покладає всю відповідальність за спожиту електроенергію на ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ», є юридично необґрунтованим і не відповідає положенням чинного законодавства.

Згідно з Правилами роздрібного ринку електричної енергії (постанова НКРЕКП від 14.03.2018 № 312) та Кодексом комерційного обліку електричної енергії (постанова НКРЕКП № 311 від 14.03.2018), питання обліку споживання регулюється виходячи із умов укладення договорів із кінцевими споживачами та фактичного розподілу відповідальності між ними. Однак і ці акти не скасовують загальних положень цивільного права щодо обов`язковості наявності волевиявлення, реального користування послугою та існування правового титулу для виникнення грошового обов`язку.

Відповідно до п. 1.1.1. Кодексу комерційного обліку, забезпечення встановлення вузлів обліку та їх розмежування є обов`язком оператора системи розподілу або балансоутримувача. В даному випадку держава в особі Фонду держмайна України, як власник бомбосховища, не забезпечила належного обліку споживання електричної енергії у захисній споруді, чим порушила обов`язок щодо організації експлуатації об`єкта державної власності.

Матеріали справи не містять доказів того, що Фондом державного майна, як власником бомбосховища, було здійснено будь-які активні дії щодо укладення договору на постачання електричної енергії із ПрАТ «Харківенергозбут». Відповідних дій не вчинено і з боку енергопостачальника - він не звертався до Фонду із пропозицією укласти договір щодо споживання електроенергії на об`єкті державної власності. Така взаємна бездіяльність призвела до ситуації, за якої фінансові зобов`язання покладаються на особу, яка ані юридично, ані фактично не є споживачем відповідної послуги.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази укладення договору між ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» та ПрАТ «Харківенергозбут» щодо забезпечення бомбосховища електричною енергією. Вузол обліку електроенергії технічно закріплений за нежитловою будівлею, однак не містить розподілу обсягів споживання між надземною частиною (власністю відповідача) та підвальним приміщенням (державним майном). Відсутність окремого вузла обліку та належного користувача є обставиною, що виключає виникнення у відповідача обов`язку з оплати за спожиту енергію.

Враховуючи, що зобов`язання зі сплати за електроенергію є грошовим і потребує належного правового підґрунтя, зокрема правочину чи фактичного користування послугою, нарахування ПрАТ «Харківенергозбут» на адресу ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» суми 557 398,27 грн є безпідставним. Обов`язок з оплати за комунальні послуги у державному об`єкті покладається на орган управління державним майном, тобто на Фонд державного майна України, згідно зі статтями 183, 185, 187 Господарського кодексу України та Законом України «Про управління об`єктами державної власності».

Таким чином, позов ПрАТ «Харківенергозбут» до ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» про стягнення заборгованості підлягає відхиленню як такий, що поданий до неналежного відповідача, без належного обґрунтування правової природи виникнення обов`язку. Належним відповідачем у справі має бути держава в особі Регіонального відділення Фонду держмайна України в Харківській області як власника та утримувача бомбосховища №76187.

Крім того, безпідставним є нарахування 3% річних та інфляційних втрат, оскільки момент виникнення грошового зобов`язання щодо спірного об`єкта державної власності не був належно досліджений судом першої інстанції, а з огляду на відсутність правових підстав для покладення відповідальності на відповідача - відсутнє і саме грошове зобов`язання як предмет нарахування неустойки. Це свідчить про неправильне застосування положень ст. 625 Цивільного кодексу України, оскільки вони передбачають відповідальність лише за прострочення вже існуючого, дійсного зобов`язання, якого в даному випадку не виникало.

На підставі всебічного аналізу матеріалів справи та положень законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що ПрАТ «Харківенергозбут» не довело наявності юридично значимих обставин, які б підтверджували виникнення зобов`язання у ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» щодо сплати за електричну енергію, спожиту в об`єкті цивільного захисту - захисній споруді №76187. Основоположною умовою для покладення відповідальності за спожиті енергоресурси є саме доведений факт фактичного користування послугою або правовий титул на об`єкт, у якому здійснювалося енергоспоживання.

Як установлено матеріалами справи, ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» не було користувачем, володільцем, орендарем або балансоутримувачем вказаної захисної споруди, не мало до неї доступу, не здійснювало її утримання, не отримувало будь-якої вигоди від її використання, і не укладало жодних правочинів, які б могли породити обов`язок щодо оплати спожитої в ній електроенергії. Відповідно, на ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» не може бути покладено виконання зобов`язання, яке не виникло ні з договору, ні з фактичних дій.

Більше того, сам по собі факт наявності технічно встановленого вузла обліку на об`єкті нерухомості не свідчить про споживання електроенергії саме відповідачем. Позивач не довів, що саме ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» було тим боржником, який фактично споживав електроенергію у спірному періоді, адже як свідчать матеріали справи, приміщення бомбосховища використовувалося третіми особами - цивільним населенням та особовим складом Військової частини НОМЕР_1 , які діяли незалежно від волі відповідача, без укладення відповідного договору, без надання згоди з боку ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» та без його доступу до вказаного об`єкта.

Що стосується доводів позивача щодо правонаступництва ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» від ТОВ «Telesens Ventures», то колегія суддів наголошує: по-перше, матеріали справи не містять жодного передавального акта або договору, який би підтверджував перехід прав і обов`язків за договором відповідального зберігання; по-друге, відповідно до статей 936 937 ЦК України, відповідальне зберігання не передбачає права користування об`єктом, а лише його збереження. Таким чином, навіть у разі формального правонаступництва, відповідальність за оплату електроенергії не могла виникнути у ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» за відсутності права користування приміщенням та факту такого користування.

Ураховуючи, що приміщення бомбосховища є державною власністю, облік електроенергії не було належно розмежовано, а жодної фактичної або юридичної участі відповідача в його використанні не доведено, належним суб`єктом відповідальності за сплату за спожиті ресурси має бути держава в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції допустив неповне дослідження обставин справи та неналежну правову оцінку фактичних даних, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, зокрема щодо відсутності правового зв`язку між ТОВ «СІГМА ЕСТЕЙТ» та об`єктом, у якому здійснювалося постачання електроенергії - захисною спорудою цивільного захисту №76187; відсутності з боку відповідача реального споживання енергоресурсу, контролю або участі в його використанні; відсутності належного аналізу обставин щодо суб`єкта, який фактично користувався захисною спорудою.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275-276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Естейт» задовольнити.

Рішення Господарського суду Харківської області від 13.02.2025 року у справі №922/3783/23 скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» (юридична адреса: вул. Плеханівська, буд. 126, м.Харків, 61037; фактична адреса: вул. Гоголя. буд. 10, м.Харків, 61057; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Естейт», (вул. Куликівська, буд. 23, м. Харків, 61002; ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 10 033,17 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 06.05.2025.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.С. Хачатрян