ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
12.05.2025 Справа № 908/1259/25
м.Запоріжжя Запорізької області
про стягнення 23 520 477,16 грн.
Звернення з даною позовною заявою до Господарського суду Запорізької області позивач мотивує посиланням на приписи ч. 8 ст. 29 ГПК України,якими унормовано, що позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.
Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВРМ-АГРО» є юридичною особою з основним видом діяльності закупівля, переробка, експорт сільгосппродукції бджільництва (переробка воску бджолиного пасічного, гомогенізація натурального пасічного воску різної якості, очищення, фасування в брикети), яка здійснювалася на території м. Мелітополь Запорізької області, де також планувалося виробництво вощини з переробленого бджолиного воску на експорт. Також підприємство здійснювало експорт меду бджолиного гомогенізованого в металевих бочках (переробку-гомогенізацію робили стороні організації на умовах переробки давальницької сировини, експортували з заводу переробника, залишки знаходились в м. Херсоні). Як стверджує заявник, усі активи ТОВ «ВРМ-АГРО» (основні засоби, об`єкти нерухомості, товари, що знаходилися у виробничо-складських приміщеннях) після початку військової агресії РФ проти України залишилися на тимчасово окупованій території Запорізької області та були пограбовані окупаційними військами. Збройне вторгнення військ РФ та підконтрольних їй збройних формувань на територію України в лютому 2022 році та проведення бойових дій на території Запорізької області, тимчасова окупація Запорізької області стали причиною припинення позивачем своєї господарської діяльності. Саме внаслідок воєнної агресії РФ проти України, бойових дій на території Запорізької області та тимчасової окупації частини Запорізької області, позивачу завдано збитків у вигляді упущеної вигоди через неможливість виконання своєї господарської діяльності. З огляду на те, що втрачені активи заявника знаходяться на території тимчасово окупованої частини Запорізької області, до спірних відносин підлягає застосуванню положення ч. 8 ст. 29 ГПК України про подання позову про відшкодування шкоди (упущеної вигоди), за місцем заподіяння шкоди, а тому позивач вправі звернутися з цією позовною заявою до Господарського суду Запорізької області.
Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2025 справу № 908/1259/25 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.
Розглянувши зазначену позовну заяву господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно з п. 2 ст. 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Статтями 162 та 164 ГПК України встановлено вимоги щодо предмета спору, їх обґрунтування та комплектності документів, які повинні додаватися до неї.
Частиною 2 ст. 162 ГПК України передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Згідно з ч. 5 ст. 164 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.
Реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником. У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 зроблено висновок, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.
Таким чином, обов`язок суду перевірити належність доказів наявності у представника права вчиняти конкретну процесуальну дію зумовлений головним чином тим, що такий представник виступає самостійно в суді від імені довірителя (особи, яка відмовилася захищати в суді свої права в порядку самопредставництва) і виконує процесуальні дії виключно в інтересах довірителя, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для нього права та обов`язки.
Частинами 1 та 3 статті 237 ЦК України передбачено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
Суд зобов`язаний перевірити щонайменше дві складових представництва, а саме факт наявності повноважень на представництво інтересів певної особи та обсяг таких повноважень, зокрема право на звернення з відповідним процесуальним документом до суду у конкретний момент часу.
Частиною 1 статті 58 ГПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. При цьому, юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч. 3 ст. 56 ГПК України).
За приписами частин 3 та 4 ст. 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді, зокрема, у малозначних спорах.
Згідно з ч. 4 ст. 60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
До позовної заяви на підтвердження повноважень адвоката Безуха А.М. надано довіреність № б/н від 01.10.2024, яка не може бути прийнята судом як належний доказ підтвердження повноважень адвоката Безуха А.М., оскільки вона видана директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпротур-Хортиця» Острокінь С.В., тоді як заявником є Товариство з обмеженою відповідальністю «ВРМ-АГРО».
Вищевказане свідчить, що позовну заяву подано без додержання усіх вимог, викладених у статті 162 ГПК України.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку щодо необхідності залишення без руху позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВРМ-АГРО», м. Лозова Харківської області до Держави Російська Федерація в особі Міністерства юстиції Російської Федерації, Російська Федерація, Москва про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 23 520 447,16 грн., що еквівалентно 570 609,03 доларів США та надання позивачу строку для усунення вищевказаних недоліків терміном не пізніше 10 днів з дня отримання даної ухвали, шляхом оформлення позовної заяви відповідно до вимог ч. 5 ст. 164 ГПК України, а саме: надати належні документи, які підтверджують повноваження адвоката Безуха Андрія Миколайовича на підписання та подання до суду позовної заяви в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ВРМ-АГРО». Всі зазначені докази надати до суду у вказаний вище строк.
Частинами 3 та 4 ст. 174 ГПК України передбачено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).
Керуючись ст., ст. 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю «ВРМ-АГРО», м. Лозова Харківської області строк для усунення недоліків позовної заяви терміном не пізніше 10 днів з дня отримання даної ухвали, шляхом оформлення позовної заяви відповідно до вимог ч. 5 ст. 164 ГПК України, а саме: надати належні документи, які підтверджують повноваження адвоката Безуха Андрія Миколайовича на підписання та подання до суду позовної заяви в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ВРМ-АГРО».
Всі зазначені докази надати до суду у вказаний вище строк та направити іншим учасникам справи (докази у підтвердження чого надати суду).
3. Суд роз`яснює позивачу, що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається заявнику на підставі п. 4 ст. 174 ГПК України.
4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
5. Ухвала підписана 12.05.2025.
6. Копію даної ухвали направити позивачу.

Суддя Н.Г.Зінченко