РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.05.2025Справа № 910/659/25

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Байкбокс"
доПівнічного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України
провизнання недійсним та скасування розпорядження
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Лемішко Д.А.
Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Онищенко К.П.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/659/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Байкбокс» (далі також - позивач, ТОВ «Байкбокс») до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі також - відповідач, Відділення) про визнання недійсним та скасування Розпорядження Адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення від 13.11.2024 № 60/210-рп/к у справі № 508/60/210-рп/к.24 про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

20.02.2025 відповідач подав відзив.

З огляду на те, що в підготовчому провадженні здійснено дії передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 01.05.2025.

01.05.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та про відкладення розгляду справи.

Безпосередньо в судовому засіданні 01.05.2025 представник відповідача надав усні пояснення щодо клопотань позивача від 01.05.2025.

Суд відмовив позивачу в задоволенні заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, про що виніс ухвалу.

Стосовно доводів позивача про необхідність відкладення розгляду справи, то суд вважає за необхідне наголосити на такому.

Господарський процесуальний кодекс України передбачає порядок судового розгляду справи у змагальному порядку за участю обох сторін.

Якщо позивач не з`явився в судове засідання, однак, повідомив суду інформацію про причини своє неявки, суд має здійснити оцінку поважності таких причин.

Питання поважності причин є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються відповідні обставини. Поважними причинами є лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язуються з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне вчинення певної процесуальної дії.

Схожу за змістом правову позицію викладено у постанові Верхового Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.11.2022 року у справі № 905/458/21.

Пункт 2 частини першої статті 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає право учасників справи брати участь в судових засіданнях. Проте згідно з пунктом 3 частини другої статті 42 цього Кодексу у випадку, коли явка учасників справи визнана судом обов`язковою, вони зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду. При цьому положення статті 202 Господарського процесуального кодексу України вказують на необхідність врахування судом поважності / неповажності повідомлених позивачем суду причин своєї неявки до суду в залежності від того, чи є ця неявка першою чи повторною, та передбачають настання процесуальних наслідків у кожному конкретному випадку.

Судом встановлено, що представник позивача як поважну причину неявки наводить перебування у відряджені у м. Чернівці. Однак, позивач не був позбавлений направити для участі в удовому засіданні іншого представника (адвоката чи в порядку самопредставництва).

Надавши оцінку доводам представника позивача суд дійшов висновку про не надання доказів та не доведення поважних причин неявки в судове засідання 01.05.2025.

Оскільки наявних у справі доказів достатньо для вирішення спору по суті в даному судовому засіданні, то неявка представника позивача не перешкоджає розгляду.

На виконання ч. 6 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, суд оголосив стислий зміст позовної заяви.

Рішення в даній справі ухвалено з урахуванням ст.ст. 219, 220, 233 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2024 Адміністративною колегією Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, за результатами розгляду подання П`ятого відділу досліджень і розслідувань від 08.11.2024 № 60-03/455-П було прийнято розпорядження № 60/210-рп/к зі справи № 508/60/210-рп/к.24 «Про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» (далі також - Розпорядження), яким за ознаками вчинення ТОВ «Байбокс» та Фізичною особою-підприємцем Литвин Ганною Миколаївною (далі також - ФОП Литвин Г.М.) порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 4 частини 2 статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, тендерів, під час участі у тендерній процедурі закупівлі, яка проводились комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Корюківський центр сімейної медицини» Корюківської міської ради м. Корюківка за предметом: «Електровелосипеди» за допомогою системи «Прозорро», ідентифікатор закупівлі у системі - UA-2023-11- 22-011267-а.

Спір у даній справі виник у зв`язку з тим, як стверджує позивач, що Розпорядження є необґрунтованим та не базується на жодних належних та допустимих доказах. В діяльності Товариства відсутні будь-які домовленості та/або погодження з третьою стороною щодо участі в тендерній процедурі закупівлі. При укладення договорів з контрагентами та майбутніми клієнтами оскаржуване Розпорядження та публікація на сайті АМК України буде тягнути за собою негативні наслідки, серед яких перевірка Товариства перед укладанням договорів на чистоту репутації, а також викликати негативне відношення серед клієнтів та в подальшому може призвести до зриву контрактів.

Відповідач проти заявленого позову заперечував у повному обсязі, посилаючись, зокрема, на наступне:

- матеріали, отримані у ході здійснення контролю, свідчать про наявність в діях ТОВ «Байкбокс» та ФОП Литвин Г.М. та під час підготовки документів та участі у Процедурі закупівлі ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

- позивач не наводить доказів, які б спростовували наявну у Відділення інформацію, яка наразі є службовою та, відповідно з обмеженим доступом, що охороняється Законом;

- суд не здійснює оцінки правомірності дій особи, стосовно якої видано таке розпорядження, при цьому саме собою видання органом Комітету такого розпорядження та здійснення ним розгляду відповідної справи не можна кваліфікувати як порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які беруть участь у цій справі;

- розпорядження видане в межах повноважень Відділення, не є актом, що встановлює факт порушення закону про захист економічної конкуренції, а лише фіксує процесуальне становище сторін у справі та має інформаційний характер, з огляду на що не може порушувати права суб`єкта господарювання.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», основним завданням Антимонопольного комітету Украі?ни є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; сприяння розвитку добросовісної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель.

У сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, зокрема, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах (ст. 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»).

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються Комітетом у межах його компетенції. У разі необхідності можуть утворюватись міжобласні територіальні відділення.

Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства. Повноваження територіального відділення Антимонопольного комітету України не можуть виходити за межі повноважень Антимонопольного комітету України, визначених законом.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України має такі повноваження: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення, надавати попередні висновки стосовно узгоджених дій.

Згідно з положеннями абзацу 4 частини 1 статті 36 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (надалі - Закон № 2210), органи Антимонопольного комітету України розпочинають розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за власною ініціативою органів Антимонопольного комітету України.

Частини перша та друга статті 37 Закону № 2210 передбачає, що у разі виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі наслідків такого порушення, органи Антимонопольного комітету України приймають розпорядження про початок розгляду справи. Розпорядження про початок розгляду справи надсилається відповідачу протягом трьох робочих днів з дня його прийняття. У разі коли відповідача визначено після початку розгляду справи, йому протягом трьох робочих днів надсилається розпорядження про залучення до участі у справі як відповідача разом з розпорядженням про початок розгляду справи.

Порядок розгляду Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затвердженим розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19 квітня 1994 року № 5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 6 травня 1994 року за № 90/299 (із змінами та доповненнями) (надалі - Порядок):

Пункт 9 розділу VI Порядку встановлено, що розпорядження про початок справи або про відмову в розгляді справи на підставі статті 36 Закону України "Про захист економічної конкуренції ", підвідомчої адміністративній колегії територіального відділення Комітету, приймає адміністративна колегія територіального відділення Комітету.

Пункт 1 розділу VII:

- розгляд справи розпочинається відповідно до статті 37 Закону України «Про захист економічної конкуренції». Органи Комітету розглядають справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у строки, передбачені частиною першою статті 37-1 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Пункт 1 розділу VIII:

- при доведенні вчинення порушення залежно від обставин у справі може бути прийнято одне чи декілька рішень згідно зі статтею 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції ", статтею 30 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції»;

- у рішенні наводяться мотиви рішення, зазначаються встановлені органом Комітету обставини справи з посиланням на відповідні докази, а також положення законодавства, якими орган Комітету керувався, приймаючи рішення, обґрунтування розміру штрафу та спростування заперечень, наданих особами, які беруть участь у справі, до подання з попередніми висновками у справі (у разі їх наявності).

Пункт 9 розділу VIII:

- розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції підлягає закриттю без прийняття рішення по суті відповідно до статті 49 Закону Украі?ни "Про захист економічної конкуренції ".

Як стверджує відповідач, матеріали справи № 508/60/210-рп/к.24 свідчать про наявність в діях ТОВ «Байкбокс» та ФОП Литвин Г.М. та під час підготовки документів та участі у Процедурі закупівлі ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

За доводами відповідача, прийняття оскаржуваного Розпорядження № 60/210-рп/к відбулось у зв`язку з виявленням ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 4 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону № 2210.

Суд зауважує, що як антиконкурентні узгоджені дії учасників торгів можуть розглядатися дії та/або бездіяльність таких учасників, які прямо або опосередковано свідчать про відмову таких учасників від самостійної участі в торгах та самостійного прийняття рішень щодо формування и? зміни конкурсних (тендерних) пропозицій, у тому числі шляхом координації поведінки таких суб`єктів як на стадії підготовки до участі в торгах (узгодження цін та інших умов, спільна підготовка документів тощо), так і безпосередньо на стадії проведення торгів.

У той же час, підставою для розгляду справи Відділенням (Комітетом) є безпосередньо реалізація та виконання Відділенням своїх повноважень, визначених Законом України «Про Антимонопольний комітет України», тобто здійснення державного контролю, передбаченого статтею 3 згаданого Закону № 2210.

Зазначене кореспондує частині першій статті 36 Закону № 2210, в якій передбачено розгляд справи за власною ініціативою.

Отже, підстава розгляду справи та прийняття відповідного розпорядження є законними та такими, що не потребують додаткових обґрунтувань, пояснень, відомостей тощо.

Вирішуючи спір про визнання недійсним розпорядження органу Комітету про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, суд не здійснює оцінки правомірності дій особи, стосовно якої видано таке розпорядження; при цьому саме собою видання органом Комітету такого розпорядження та здійснення ним розгляду відповідної справи не можна кваліфікувати як порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які беруть участь у цій справі.

Зазначена позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, а саме постанови від 29.05.2018 у справі № 910/15891/17, від 23.05.2018 у справі № 910/14682/17, від 29.05.2018 у справі № 910/13968/17, від 26.06.2018 у справі № 922/3600/17, від 06.06.2018 у справі № 914/2335/17.

Розпорядження, видане в межах повноважень Відділення, не є актом, що встановлює факт порушення закону про захист економічної конкуренції, а лише фіксує процесуальне становище сторін у справі та має інформаційний характер, з огляду на що не може порушувати права суб`єкта господарювання.

Окрім того, Розпорядження не покладає на позивача ніяких зобов`язань чи заборон, не обмежує ніяким чином його прав та інтересів, не перешкоджає здійсненню його діяльності.

Відповідно, здійснення розгляду Відділенням справи також ніяким чином не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів позивача. Якщо за результатами розгляду справи не буде доведено вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначений розгляд підлягає закриттю (стаття 49 Закону № 2210).

У даній справі оскаржується розпорядження адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 13.11.2024 № 60/210-рп/к у справі № 508/60/210-рп/к.24 про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Нормативне регулювання винесення розпоряджень органами АМК України, в тому числі адміністративною колегією Відділення передбачено статтями 37 та 56 Закону № 2210, пунктами 2 розділу ІІ, 9 розділу VI, 1 розділу VII Порядку.

Вбачається, що законодавство про захист економічної конкуренції розрізняє ці два види окремих документів - розпорядження та рішення, в тому числі за наслідками та відповідно, встановлює різні вимоги до останніх.

При цьому, виклад обставин в рішенні та його мотивування пов`язано з висновками, які відповідне рішення містить - встановлення порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Відповідні висновки стосується безпосередньо висновків щодо дій відповідачів в антимонопольній справі.

Натомість, як вбачається з приписів законодавства про захист економічної конкуренції, розпорядження про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за своєю правовою природою не є актом, що встановлює факт порушення закону про захист економічної конкуренції, а лише фіксує процесуальне становище сторін у справі та має інформаційний характер.

З огляду на це, відсутні вимоги и? щодо зазначення в такому документі мотивування та викладу обставин справи, які містяться в попередньому дослідженні в межах здійснення державного контролю до прийняття попередніх висновків у справі та встановлення відповідного порушення, про що приймається рішення (про порушення законодавства або закриття справи).

Оскаржуване Розпорядження від 13.11.2024 № 60/210-рп/к не має містити та не містить взагалі висновків щодо кваліфікації дій Товариства з обмеженою відповідальністю "Байкбокс" та визнання вчинення ним порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Натомість, в Розпорядженні від 13.11.2024 № 60/210-рп/к зазначено: «Матеріали, отримані у ході здійснення контролю, свідчать про наявність в діях ТОВ «Байкбокс» та ФОП Литвин Г.М. під час підготовки документів та участі в Процедурі закупівель ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції».

Отже, адміністративна колегія Відділення, приймаючи розпорядження від 13.11.2024 № 60/210-рп/к «Про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» у справі № 508/60/1210-рп/к.24 діяло в межах своїх повноважень (дискреційних повноважень) відповідно до положень чинного законодавства.

У свою чергу, законодавство, в тому числі Порядок не містить форми та/або обов`язкового зазначення в процесуальних документах органів АМК України переліку підстав, міркувань, тощо.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2012 у справі «Федорченко та Лозенко проти України» (Заява № 387/03), зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими, узгодженими.

Судом зроблено оцінку кожного аргументу, наведеного учасниками справи, з`ясовані мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування в даному спорі, в тому числі застосовано до спірних правовідносин норму права та вказано мотиви такого застосування, що відповідає положенням ст. 238 ГПК України.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, наведених обґрунтувань та наданих доказів, суд дійшов висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Байкбокс" не доведено підстав для визнання протиправним і скасування розпорядження Адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 13.11.2024 № 60/210-рп/к, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 219, 220, 232, 233, 237, 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Байкбокс" відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 07.05.2025 року.

Суддя Ю.О.Підченко