РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.05.2025Справа № 910/402/25

За позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мірайгруп" (м. Київ)

про стягнення 20 269,81 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мірайгруп" про стягнення 20 269,81 грн пені за порушення строків поставки товарів за договором №01-136551-24 від 28.04.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2025 відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, встановлено сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, заяв і клопотань.

Копія цієї ухвали була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача та вручена 27.01.2025, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №789.

Відповідач у встановлений строк відзиву на позовну заяву не подав; будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду від відповідача не надходило.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України передбачено, що в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи, проте правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. При цьому з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк (з урахуванням воєнного стану на території України), для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2024 між Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мірайгруп" (Постачальник) було укладено договір поставки № 01 - 136551 - 24 (далі - Договір) за предметом закупівлі: "44810000 -1 Фарби Емалі в асортименті", за умовами п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцю у порядку та строки, встановлені договором, товар у кількості, за ціною, з якістю, в комплектації тощо згідно з договором, а покупець зобов`язується здійснити оплату належно поставленого товару на умовах Договору. Найменування, номенклатура, опис технічних характеристик, інші характеристики та вимоги щодо якості, комплектації товару, гарантії якості, гарантійного строку, документів щодо товару зазначені у додатку № 2 до Договору.

Згідно з п. 2.4 Договору його ціна складає 2 035 368,00 грн з ПДВ.

Відповідно до п. 4.1. Договору Постачальник зобов`язаний поставити товар Покупцю протягом 60 календарних днів з дати отримання авансового платежу або з дати направлення Покупцем заявки на поставку (у випадку відмови Постачальника від порядку розрахунків на умовах авансового платежу), але не пізніше 31.10.2024 (в залежності від того, яка дата настане раніше), за адресою (місцем) поставки (передачі) товару згідно з Додатком № 2 до Договору на умовах DDP Інкотермс (в чинній редакції). Одержувачем товару та підписантом видаткових накладних за договором є - НЕК "Укренерго", НЕК "Укренерго" Західне ТУОМ, НЕК "Укренерго" Східне ТУОМ, НЕК "Укренерго" Південне ТУОМ, НЕК "Укренерго" Північне ТУОМ, ВП "Будівництво і ремонт". В Заявці на поставку покупця повинна бути зазначена зокрема інформація щодо місця поставки, номеру договору, найменування, номенклатури, кількість товару, що підлягає поставці згідно з заявкою (з зазначеного в специфікації товару), загальна вартість такого товару, одержувач, e - mail покупця. Заявка направляється на електронну адресу постачальника: . Датою отримання заявки вважається дата її відправлення постачальнику на e - mail: . Постачальник протягом одного робочого дня з дня отримання заявки на поставку електронною поштою повинен підтвердити її отримання (на e - mail покупця, який буде зазначений в заявці покупця).

Відповідно до п. 4.2. Договору приймання - передача товару та документації, що передається разом з товаром засвідчується шляхом підписання видаткової накладної (підготовленої та переданої постачальником уповноваженому представнику покупця під час поставки (передачі) товару.

Згідно з п. 4.11. Договору датою поставки (передачі) товару визнається дата підписання видаткової накладної покупцем. З дати підписання видаткової накладної покупцем до нього переходить право власності, ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару.

Згідно з п. 14.9. Договору підписанням даного Договору сторони надали згоду одна одній на використання інформаційно - телекомунікаційної системи "Укренерго онлайн" при його укладенні та виконанні. Договір та/або додатки до нього та/або додаткові угоди до нього можуть бути підписані сторонами у паперовій формі, шляхом проставлення власноручного підпису уповноваженої особи, або в електронній формі з використанням кваліфікованого/удосконаленого електронного підпису уповноваженої особи за допомогою сервісу "Укренерго онлайн", який забезпечує юридично значимий електронний документообіг між сторонами та знаходиться в мережі інтернет за посиланням.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У частині 2 статті 712 ЦК України зазначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 Цивільного Кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Статтею 688 Цивільного кодексу України на покупця покладено обов`язок повідомити продавця про порушення умов договору щодо кількості, асортименту, якості, комплектності товару в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Згідно з ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

За ч. 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Листом від 15.03.2024 вих. 01/15948 позивач надав відповідачу заявку №1 на поставку товару на загальну суму 1 606 659,00 грн з ПДВ, кінцевий строк постачання за якою становив 20.05.2024.

Пунктом 3 Договору передбачено порядок оплати: часткова попередня оплата (аванс) та остаточна оплата. Розмір авансу становить не більше 20% від ціни товару (відповідно до наданої покупцем заявки) та сплачується постачальнику протягом 5 банківських днів з дати надання постачальником рахунку.

21.03.2024 позивач сплатив відповідачу авансовий платіж у розмірі 321 331,80 грн платіжною інструкцією № АУ-1362, отже, кінцева дата постачання товару за заявкою №1 - 20.05.2024.

Як вказує позивач, Постачальник виконав свої зобов`язання по даній заявці з порушенням строків поставки.

Поставка товару на загальну суму 1 606 659,00 грн відбулась за видатковими накладними;

- № 68 від 07.06.2024 на суму 575 685,00 грн;

- № 30 від 05.06.2024 на суму 293 388,00 грн;

- № 31 від 10.05.2024 на суму 96 147,00 грн;

- № 72 від 10.05.2024 на суму 150 171,00 грн;

- № 71 від 10.05.2024 на суму 4 380,00 грн;

- № 27 від 10.05.2024 на суму 14 370, 00 грн;

- № 26 від 10.05.2024 на суму 4 404,00 грн;

- № 25 від 10.05.2024 на суму 41 454,00 грн;

- № 24 від 10.05.2024 на суму 7 365,00 грн;

- № 22 від 10.05.2024 на суму 9 420,00 грн;

- № 28 від 10.05.2024 на суму 26 676,00 грн;

- № 70 від 06.06.2024 на суму 286 164,00 грн;

- № 69 від 07.06.2024 на суму 88 470,00 грн;

- № 29 від 07.05.2024 на суму 8 565,00 грн.

Листом від 04.07.2024 вих. 01/40522 позивач надав відповідачу заявку №2 на поставку товару на загальну суму 145 134,00 грн з ПДВ, кінцевий строк постачання становив 03.09.2024.

Відповідачем товар на загальну суму 145 134,00 грн з ПДВ поставлено за видатковими накладними:

- № 168 від 20.08.2024 на суму 2 160,00 грн;

- № 167 від 20.08.2024 на суму 65 574,00 грн;

- № 169 від 20.08.2024 на суму 77 400,00 грн.

Оплата поставленого товару на загальну суму 1 751 793,00 грн позивачем здійснена платіжними інструкціями: № АУ2-4474 від 15.07.2024 на суму 29 026,80 грн, № АУ -4473 від 12.08.2024 на суму 1 285 327,20 грн, № АУ - 6284 від 17.09.2024 на суму 116 107,20 грн.

У зв`язку з порушенням строків поставки товару за видатковими накладними № 68 від 07.06.2024, № 30 від 05.06.2024, № 70 від 06.06.2024 та № 69 від 07.06.2024 позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення з відповідача пеню в розмірі 20 269,81 грн.

Відповідно до п. 7.3. Договору за порушення строків поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню згідно з ч. 2 ст. 231 ГПК України у розмірі 0,1% вартості проектних робіт, строк виконання яких порушений, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів підрядник повинен додатково сплатити замовнику штраф у розмірі семи відсотків від вказаної вартості.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 ЦК України).

Частиною 1 ст. 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами ст. 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок сум пені, суд встановив його правильність та арифметичну вірність.

Відповідачем доводи та твердження позивача не спростовано, доказів відсутності порушення строків поставки товару суду не представлено.

Частиною 3 ст. 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно з ч. 2 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, доводів і тверджень позивача у встановленому законом порядку не спростував.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. (ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 76, 77 ГПК України).

Положеннями ст. 86 ГПК України унормовано наступне. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Твердження позивача відповідачем належними доказами не спростовані.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та не спростованими належним чином у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мірайгруп" (03151, м. Київ, вул. Ушинського, буд.40 офіс 212; ідентифікаційний код 44679167) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25; ідентифікаційний код 00100227) 20 269 (двадцять тисяч двісті шістдесят дев`ять) грн 81 коп. пені та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко