ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про виправлення описки

"07" травня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/5047/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Рога Н.В., розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СИНТЕЗ ПЛЮС» (вх.№2-673/25 від 01.05.2025р.) про внесення виправлень до резолютивної частини рішення у справі №916/5047/24

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «СИНТЕЗ ПЛЮС» (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4А, офіс 139, )

До відповідача: держава Російська Федерація в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (119991, Російська Федерація. м. Москва, вул. Житня, буд. 14)

про відшкодування збитків

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 15.04.2025р. у справі №916/5047/24 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СИНТЕЗ ПЛЮС» до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації про стягнення збитків у розмірі 1 133 953 900 грн. задоволено, стягнуто з Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (119991, Російська Федерація. м. Москва, вул. Житня, буд. 14) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СИНТЕЗ ПЛЮС» (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4А, офіс 139, ) збитки у розмірі 1 133 953 900 грн.

01 травня 2025р. до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «СИНТЕЗ ПЛЮС» надійшла заява про внесення виправлень до рішення Господарського суду Одеської області від 15.04.2025р. та зазначення у його резолютивній частині грошового еквіваленту стягуваних збитків іноземній валюті (доларах США).

В обгрунтування даної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «СИНТЕЗ ПЛЮС» зазначив, що право визначати еквівалент позовних вимог в іноземній валюті не заборонено законом, а відповідно до ч.2 ст.533 Цивільного кодексу України у гривневих зобовязаннях може визначатися грошовий еквівалент в іноземній валюті.

Розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СИНТЕЗ ПЛЮС» (вх.№2-673/25 від 01.05.2025р.) про внесення виправлень до резолютивної частини рішення у справі №916/5047/24, суд дійшов наступного висновку.

Дійсно, відповідно до ч. 1 ст. 243 ГПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

При цьому, під описками слід розуміти неправильне написання слів, прізвищ, імен, назв тощо. Арифметичні помилки це неправильне викладення вихідних даних для розрахунків, які не відповідають наявним у справі доказам; результатів арифметичних дій.

Слід також зауважити, що виправлення допущених у рішенні, ухвалі описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть рішення, ухвали.

Суд вважає за необхідне зауважити, що згідно зі ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Водночас Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання на території України грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до вимог ст. 192 Цивільного кодексу України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст. 524 Цивільного кодексу України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Як вірно зазначає заявник, відповідно до ст. 533 Цивільного кодексу України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Отже, грошовий еквівалент суми у зобов`язанні може бути визначено в іноземній валюті сторонами договору, або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Велика Палата Верховного Суду вже неодноразово висновувала, що у цивільному законодавстві відсутня заборона на укладення правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги.

Такий підхід до розуміння правової природи іноземної валюти як валюти зобов`язання є усталеним і послідовним у практиці Великої Палати Верховного Суду (див., наприклад, постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16, від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16, від 09 листопада 2021 року у справі № 320/5115/17, від 11.09.2024р. у справі №500/5194/16),

Але, як вбачається з матеріалів справи №916/5047/24, предметом спору у цій справі було стягнення з Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації про стягнення збитків у розмірі 1 133 953 900 грн., спричинених від втрати права володіння та користування: земельними ділянками, будівлями та спорудами.

Отже, у даному випадку між сторонами у справі відсутні договірні зобов`язання, виконання яких могло бути виконане як у гривні, так і у грошовому еквіваленті в іноземній валюті, з урахуванням зазначення про це у договорі.

Суд також зазначає, що виходячи з матеріалів справи, еквівалент суми збитків у іноземній валюті (долари США) було зазначено у звіті про оцінку збитків від втрати права володіння та користування будівлями, спорудами та земельними ділянками, що розташовані на території Автономної Республіки Крим в місті Ялта, село міського типу Сімеїз, виготовленому 04 жовтня 2024 року суб`єктом оціночної діяльності Приватним підприємством «АВЕРТІ», що діє на підставі Сертифікату суб`єкта оціночної діяльності №272/2024 від 07.06.2024р. Отже, еквівалент суми збитків визначено суб`єктом оціночної діяльності станом на дату складання звіту.

Натомість, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2024р. у справі №500/5194/16 зазначено, що якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, що у випадку наявності спору між сторонами та його вирішення судом відповідає дню виконання судового рішення.

Крім того, у постанові від 04 липня 2018 року в справі № 761/12665/14 Велика Палата Верховного Суду вже висновувала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які підлягають стягненню з боржника, вносить двозначність у розуміння суті обов`язку боржника.

Враховуючи зазначене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СИНТЕЗ ПЛЮС» (вх.№2-673/25 від 01.05.2025р.) про внесення виправлень до резолютивної частини рішення у справі №916/5047/24 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 234, 243 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СИНТЕЗ ПЛЮС» (вх.№2-673/25 від 01.05.2025р.) про внесення виправлень до резолютивної частини рішення у справі №916/5047/24 відмовити.

Ухвала набирає чинності в порядку ст.235 ГПК України

Суддя Н.В. Рога