ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" квітня 2025 р. м. Черкаси справа № 01/5026/1155/2011

Вх.суду № 5944/25 від 16.04.2025

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., із секретарем судового засідання Миколенко А.С.,

у судове засідання не з`явились: ліквідатор банкрута, представники від АТ "УкрСиббанк", АТ "Перший Український міжнародний банк", АТ "Міжнародний резервний банк",

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду клопотання від 16.04.2025

заявника, боржника у особі ліквідатора банкрута,

про затвердження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди та про здійснення і відшкодування витрат арбітражного керуючого,

у справі за заявою

ініціюючого кредитора, Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії",

до боржника, Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд",

про банкрутство юридичної особи,

УСТАНОВИВ:

1. Арбітражний керуючий Білик О.А. подав до суду клопотання від 16.04.2025 з вимогою: затвердити звіт про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого Білика О.А. за період виконання обов`язків ліквідатора банкрута з 01.10.2024 до 31.03.2025 у сумі 144 000,00 грн.

2. Учасники провадження у справі про банкрутство боржника були належним чином повідомлені про дату і час розгляду справи, однак про причини неявки до суду не повідомили, про причини неявки до суду не повідомили.

Явка учасників справи обов`язковою не визнавалась.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.

3. 3. Від АТ "Міжнародний резервний банк" надійшла заява від 25.04.2025 (вх.суду №6498/25 від 28.04.2025) про відкладення розгляду заявлених ліквідатором банкрута вимог до вирішення питання про заміну банку на його правонаступника, ТОВ "Фінансова компанія "Вінстар".

Заява обгрунтована тим, що 07.03.2024 відбувся електронний аукціон №GFD001-UA-678, переможцем якого стало ТОВ "Фінансова компанія "Вінстар", яке придбало активи АТ "Міжнарожний резервний банк", а саме право вимоги за кедитним договором від 05.04.2007 №96-Н/07, укладеним між АТ "Міжнародний резервний банк" та ТОВ "Агротрейд"; що ТОВ "Фінансова компанія "Вінстар" повністю розрахувалося за придбане на аукціоні майно; що між АТ "Міжнародний резервний банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Вінстар" був укладений договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 03.04.2024 №GL18N025685, згідно з яким ТОВ "Фінансова компанія "Вінстар" набуло право грошової вимоги до ТОВ "Агротрейд" за кредитним договором від 05.04.2007 №96-Н/07, отже, ТОВ "Фінансова компанія "Вінстар" замінило АТ "Міжнародний резервний банк" як кредитора ТОВ "Агротрейд" за кредитним договором від 05.04.2007 №96-Н/07, укладеним між АТ Міжнародний резервний банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Вінстар".

Ліквідатор банкрута у заяві від 29.04.2025 (вх.суду №6653/25 від 29.04.2025) проти доводів АТ "Міжнародний резервний банк" заперечив і пояснив, що підстав для задоволення заяви банку немає, оскільки ухвалами суду від 03.09.2024 та від 09.12.2024 у заміні АТ "Міжнародний резервний банк" на правонаступинка ТОВ "Фінансова компанія "Вінстар" судом було відмовлено; що обставини продажу права вимоги судом вже досліджувалися.

Суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, оскільки зазначені заявником обставини вже були предметом дослідження і оцінки судом, про що постановлено ухвали суду від 03.09.2024 та від 09.12.2024.

4. При вирішенні поданої на розгляд заяви судом застосовуються положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ст.233 ГПК України у судовому засіданні приєднано до матеріалів справи вступну та резолютивну частини судового рішення.

5. Дослідивши наявні у справі докази суд встановив наступне.

31.05.2011 ухвалою суду порушено провадження у справі про банкрутство боржника.

17.07.2012 постановою суду боржника визнано банкрутом, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Звєздічева М.О.

17.07.2012 ухвалою суду затверджено оплату послуг ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Звєздічева М.О., у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць та додаткову винагороду в розмірі 7% від суми реалізованого майна та стягнутої дебіторської заборгованості за рахунок фонду створеного кредиторами; затверджено фонд для відшкодування витрат та оплати послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, ліквідатора) за рахунок коштів отриманих від реалізації майна банкрута, стягнення дебіторської заборгованості та інших коштів боржника, виявлених в ліквідаційній процедурі.

05.10.2017 №2 ухвалою суду припинено повноваження арбітражного керуючого Звєздічева М.О. на посаді ліквідатора банкрута, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Іванюка О.М..

10.05.2018 №2 ухвалою суду затверджено розмір оплати послуг ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Іванюка О.М. два мінімальних розміри заробітної плати, визначеної законодавством України, за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень.

21.10.2019 вступив у дію Кодекс України з процедур банкрутства.

17.06.2021 ухвалою суду ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Білика О.А.

03.09.2024 ухвалою суду відмовлено у задоволенні заяви АТ "Міжнародний резервний банк" від 15.05.2024 (із заявою від 22.05.2024 про усунення недоліків раніше поданої заяви) про заміну його на правонаступника, ТОВ "Фінансова компанія "Вінстар".

Вказаним судовим рішенням, зокрема, встановлено, що "(...) згідно з актом прийому-передачі від 03.04.2024 первісним кредитором (АТ "Міжнародний резервний банк") були передані його правонаступнику (ТОВ "Фінансова компанія "Вінстар") в копіях: договір про відкриття кредитної лінії №96-Н/97 від 25.04.2007 з договорами про внесення змін та додатковими угодами до нього. Тобто навіть договори передані не в оригіналі, а в копіях. Оцінити "належність засвідчення" цих копій суд не має можливості. Відомості ж про передачу платіжних документів відсутні взагалі, як і відсутні відомості про передачу інших важливих для здійснення цих прав документів. За таких обставин вимога задоволенню не підлягає. Механізм (порядок) виходу учасника справи, вимоги якого не були погашені, зі складу кредиторів Кодексом прямо не передбачено, однак в даному випадку кредитором можуть бути застосовані інші інститути процесуальної поведінки, передбачені ГПК України (...)"

09.12.2024 ухвалою суду у задоволенні заяв ТОВ "Фінансова компанія "Вінстар" від 04.09.2024 №6 та від 24.09.2024 про заміну первісного кредитора, АТ "Міжнародний резервний банк", його правонаступником ТОВ "Фінансова компанія "Вінстар", відмовлено повністю.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що "(...) згідно з актом прийому-передачі від 03.04.2024 первісним кредитором (АТ "Міжнародний резервний банк") були передані його правонаступнику (ТОВ "Фінансова компанія "Вінстар") в копіях: договір про відкриття кредитної лінії №96-Н/97 від 25.04.2007 з договорами про внесення змін та додатковими угодами до нього, договорами про внесення змін до додаткових угод, а також іпотечний договір і договір про внесення змін до нього. Тобто навіть договори передані не в оригіналі, а в копіях. Оцінити "належність засвідчення" цих копій суд можливості не має. Однак суду у судовому засіданні 12.11.2024, на якому був присутній представник заявника, оригінали цих документів не було пред`явлено, а у судове засідання 09.12.2024 представник не з`явився взагалі. Докази ж передачі правонаступнику платіжних документів (чи щонайменше виписок банку про платіжні операції) відсутні взагалі, як і відсутні інших важливих для здійснення цих прав документів (щонайменше судових рішень у цій справі про банкрутство щодо визнання вимог первісного кредитора) заявником не виконано чотирьох ухвал суду (від 26.09.2024, 15.10.2024, від 12.11.2024 та від 27.11.2024) про їх пред`явлення у судовому засіданні. За таких обставин вимога задоволенню не підлягає (...)"

28.03.2025 за №02-01/ ліквідатор банкрута листом направив на адресу членів комітету кредиторів (АТ "Міжнародний резервний банк" та АТ "УкрСиббанк") повідомлення (запит) про проведення у порядку ст.48 Кодексу України з процедур банкрутства зборів комітету кредиторів шляхом опитування з порядком денним (та проектом рішення із запропонованого питання), зокрема: розгляд та погодження звіту ліквідатора в порядку ч.6 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства при здійсненні ліквідаційних заходів ТОВ "Агротрейд".

В установлений строк від АТ "Укрсиббанк" надійшла відповідь (рішення) від без дати і номеру, у якій кредитор проти схвалення звіту заперечив, запропонував його розглянути по завершенню ліквідаційної процедури.

Кредитор АТ "Міжнародний резервний банк" участі в опитуванні не взяв, будь-яких відповідей щодо порушеного питання не надіслав.

16.04.2025 ліквідатор банкрута виклав рішення комітету кредиторів у письмовій формі (відповідно до порядку ст.48 Кодексу України з процедур банкрутства та надав його суду. Згідно із вказаним рішенням по питанню продовження строку ліквідаційної процедури "рішення не прийняте"

16.04.2025 за вх.№5944/25 від ліквідатора банкрута до суду надійшло клопотання, що розглядається.

У період з 01.10.2024 до 31.03.2025 арбітражний керуючий Білик О.А. здійснював повноваження ліквідатора банкрута.

Згідно зі звітом про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період з 01.10.2024 до 31.03.2025 ліквідатором банкрута нараховано суму 144 000,00 грн. грошової винагороди, виплату якої не здійснено.

Розмір грошової винагороди підтверджується розрахунком.

6. Відповідно до положень ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства:

арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду;

розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень;

арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором;

звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором;

звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, погашення боргів боржника подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

7. Аналізуючи установлені у справі обставини та вищевказані норми чинного законодавства суд приходить до таких висновків.

Згідно із ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

При цьому відмову від оплати винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить статті 43 Конституції України (висновки у п.30 постанови Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №902/626/20).

Згідно із ст.6 Закону України "По оплату праці", ст.96, 97 Кодексу законів про працю України системами оплати праці є тарифна та інші системи, що формуються на оцінках складності виконуваних робіт і кваліфікації працівників. Оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт.

Згідно із ч.1 ст.30 Кодексу арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, керуючий реструктуризацією, керуючий реалізацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Тобто оплатність виконання функцій арбітражного керуючого установлена законом і вона є ідентичною по своїй суті до тієї оплати, яка передбачена Конституцією України, Кодексом законів про працю України, Законом України "По оплату праці" за виконання будь-якої роботи працівником. Особливості системи оплати послуг арбітражного керуючого визначені Кодексом і будь-якими іншими актами безпосередньо не регулюються. Будь-яких актів, які передбачають "відрядну або іншу систему" оплати послуг арбітражного керуючого немає, як і не передбачено законом можливості укладення будь-якого договору з арбітражним керуючим на оплату його послуг.

Право вимоги у арбітражного керуючого на грошову винагороду виникає не з підстав погодження (схвалення) звіту комітетом кредиторів, а з підстав закінчення відповідного місяця (абз.5 ч.2 ст.30 Кодексу).

Передбаченим Кодексом України з процедур банкрутство засобом припинення нарахування грошової винагороди арбітражного керуючого є лише ухвала суду про відсторонення його від виконання повноважень (ч.4 ст.28 Кодексу). Разом з тим, кредиторами не ініціювалось та судом не вирішувалось питання щодо неналежного виконання ліквідатором банкрута своїх обов`язків ні за весь період, ні у окремих його частинах.

Враховуючи, що розрахунок грошової винагороди є вірним, що заперечення кредиторів щодо розрахунків відсутні, що комітет кредиторів ухилився від розгляду і схвалення звіту ліквідатора банкрута суд вважає, що заявлена вимога підлягає задоволенню.

Керуючись ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Білика О.А., від 16.04.2025 задовольнити повністю.

Затвердити звіт ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Білика О.А., про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період з 01.10.2024 до 31.03.2025 у сумі 144 000,00 грн. грошової винагороди, виплату якої не здійснено.

Ухвала суду набрала законної сили 12.05.2025. Ухвала суду може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду через суд першої інстанції в порядку та у строки, встановлені статтями 254-257 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 12.05.2025.

Направити цю ухвалу ліквідатору банкрута, членам комітету кредиторів (3).

С у д д я Хабазня Ю.А.

Я-5