ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 рокуСправа № 912/900/25

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу № 912/900/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", бул. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Пономаренко Наталії Яківни, АДРЕСА_1

про стягнення 227 265,40 грн

Без виклику сторін (судове засідання не проводилось).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (далі - ТОВ "Бізнес Позика", позивач) звернулось до господарського суду з позовними вимогами до Фізичної особи-підприємця Пономаренко Наталії Яківни (далі - ФОП Пономаренко Н.Я., відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 227 265,40 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 75 000,00 грн; заборгованості за процентами - 152 265,40 грн, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у зв`язку із порушенням зобов`язань за договором про надання кредиту № 118694-КС-001 від 13.06.2024, з відповідача підлягає стягненню відповідна заборгованість.

Ухвалою суду від 04.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/900/25. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами.

Ухвалою частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано в АТ КБ "ПриватБанк" інформацію, що містить банківську таємницю, а саме:

- чи випускалась банківська картка № НОМЕР_1 на ім`я Пономаренко Наталії Яківни (РНОКПП - НОМЕР_2 );

- про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 за 13.06.2024.

21.04.2025 від АТ КБ "ПриватБанк" надійшли витребувані судом докази, згідно яких повідомлено про приналежність платіжної картки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 та надано інформацію про рух коштів по вказаній картці за 13.06.2024.

Відповідач відзиву на позову не подав, будь-яких заяв, клопотань щодо розгляду справи не заявив.

Відповідач повідомлений про розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання відповідачем ухвали суду про відкриття провадження у справі (а.с. 47).

Отже, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляду справи, з урахуванням п. 3 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та обставинами підтвердження офіційної реєстрації відповідача в Єдиному державному демографічному реєстрі.

Також відповідач мав право і можливість ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Частиною 2 ст. 178 ГПК України та ч. 9 ст. 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Частиною 1 ст. 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

З підстав викладеного та в межах законодавчо визначених строків, а також враховуючи відсутність клопотань сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази у справі, судом встановлено наступні обставини.

13.06.2024 між ТОВ "Бізнес Позика" (Кредитодавець) та ФОП Пономаренко Н.Я. (Позичальник) укладено договір №118694-КС-001 про надання кредиту (надалі - Договір), шляхом надсилання позивачу та підписання договору одноразовим ідентифікатором, відповідно до п. 1 якого Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 75000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям (а.с. 14-15).

Розмір та порядок нарахування плати за користування, термін дії кредиту і Договору визначено в п. 1 договору, а саме: строк кредиту: 24 тижні; процентна ставка: в день 1,50000000, фіксована; комісія за надання кредиту: 11 250,00 грн; загальний розмір наданого кредиту: 75 000,00 грн; термін дії договору до 28.11.2024; орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту 195 000,00 грн.

Пунктом 2 Договору передбачено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахування дня видачі кредиту та дня повернення його згідно Графіку платежів.

Графік погашення кредиту визначений в пункті 3 Договору, згідно якого передбачено повернення кредиту частинами з кінцевим строком останнього платежу 28.11.2024.

Також у пункті 6 Кредитного договору Позичальник підтвердив, що він ознайомлений з Договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті Кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, укладає Договір з вільним волевиявленням.

Відповідно до пункту 16 Договору, інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною Договору. Усі неврегульовані договором правовідносини сторін регулюються законодавством України.

Позивачем надано до суду Правила про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (а.с. 17-26).

Згідно вказаних Правил, Позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за видачу Кредиту (якщо її сплата передбачена умовами договору) (підпункт 9.3.2.3. пункту 9.3.2. Правил).

Відповідно до пункту 6.1. Правил, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов Договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту з першого дня перерахування суми кредиту Позичальнику до дня (включно), коли Позичальник повністю виконав зобов`язання за Договором.

Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок Кредитодавця в строки, встановлені Договором (п. 6.10. Правил).

Відповідно до п. 6.11. Правил у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про надання кредиту в повному обсязі, ця сума погашає вимоги Кредитодавця в такій черговості:

1) у першу чергу - прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом;

2) у другу чергу - сума кредиту та проценти за користування кредитом;

3) у третю чергу - неустойка та інші платежі відповідно до Договору.

Так, на виконання умов кредитного договору, позивач через партнера ТОВ "ПрофітГід", з яким має укладений договір №ПГ-5 від 04.11.2020.12.2017 про надання послуг з переказу грошових коштів, видав 13.06.2024 відповідачу кредит у розмірі 75 000,00 грн, шляхом перерахування грошових коштів на картковий рахунок, вказаний відповідачем в кредитному договорі, чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі, що підтверджується довідкою ТОВ "Платежі Онлайн" № 03/02 від 04.02.2025 про успішне перерахування платежу на карту отримувача (а.с. 27-32).

Надання вказаних грошових коштів підтверджується також випискою АТ КБ "ПриватБанк", наданої на вимогу суду.

Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач лише частково сплатив заборгованість за Договором, з підстав чого позивач звернувся до суду з позовом у даній справі.

Норми права, застосовані судом, та мотивована оцінка доводів сторін і поданих доказів.

1. Щодо укладення договору в електронній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

В силу ч. ч. 1-3 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їх власноручних підписів.

Частиною 2 ст. 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

30.09.2015 набрав чинності Закон України від 03.09.2015 № 675-VIII "Про електронну комерцію", який регулює правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів.

Вказаний Закон визначає, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (ст. 1 Закону).

В ч. 3 ст. 11 Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

За частинами 4, 6 наведеної норм, пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Також, положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Як було встановлено судом, Фізичною особою - підприємцем Пономаренко Н.Я. через веб-сайт кредитодавця https://bizpozyka.com/ шляхом введення логіну Особистого кабінету та паролю Особистого кабінету, було здійснено вхід до Особистого кабінету та з Особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подано Заявку на отримання кредиту, де вказано номер свого поточного (карткового) рахунку.

ТОВ "Бізнес позика" направило Фізичній особі - підприємцю Пономаренко Н.Я. через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-0022 - для підписання кредитного договору на номер телефону, який було зазначено відповідачем у своїй анкеті в особистому кабінеті.

Укладання Кредитного договору шляхом обміну електронними повідомленнями та підписанням його одноразовим ідентифікатором відповідач не спростовує.

Окрім того, позивачем долучено до матеріалів справи візуальну форму послідовності дій Клієнта ФОП Пономаренко Н.Я. щодо укладення електронного договору (а.с. 43).

У справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 Верховний Суд зазначив, що оскільки оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Наведене вище підтверджує укладення між сторонами кредитного договору № 118694-КС-001 від 13.06.2024

З огляду на зазначене, 13.06.2024 між ТОВ "Бізнес позика" та ФОП Пономаренко Н.Я. укладено договір № 118694-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію".

2. Щодо зобов`язань за кредитним договором та їх виконання відповідачем у справі.

Частиною 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Як підтверджується зазначеними вище доказами, на виконання кредитного договору № 118694-КС-001 від 13.069.2024 позивач надав відповідачу 13.06.2024 кредит в сумі 75 000,00 грн з кінцевим строком повернення остаточного платежу 28.11.2024.

Договір містить погоджений Графік платежів, який за розрахунком позивача недотриманий відповідачем, а саме на виконання кредитного договору відповідачем сплачено загалом 43 336,80 грн, з яких: 32 086,80 грн проценти за користування кредитом та 11 250,00 грн комісія за Договором.

Внаслідок вказаного, а також враховуючи закінчення кінцевого строку повернення кредиту, за ФОП Пономаренко Н.Я. виникла заборгованість за тілом кредиту в розмірі 75000,00 грн.

Заборгованість за кредитом не спростована відповідачем під час розгляду справи.

За правилами ч.ч. 1, 3, 4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У зв`язку з викладеним, є підтвердженими підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 75 000,00 грн суми кредиту.

Позивач також нарахував та заявив до стягнення проценти за користування кредитом.

Як встановлено, сплата процентів за користування кредитом узгоджена Договором. Розмір процентів є фіксованим та становить 1,50000000 % від суми неповернутого кредиту.

Перевіривши розрахунок процентів суд зазначає, що нарахування процентів за період з 13.06.2024 по 28.11.2024 відповідає даті фактичного надання кредитних коштів та даті закінчення строку кредитування, а також розміру і порядку розрахунку.

З урахуванням здійсненої відповідачем оплати (32 086,80 грн процентів), заборгованість по нарахованим процентам становить 152 265,40 грн.

Відповідач зазначений позивачем розрахунок не спростував, власного контррозрахунку до суду не подав.

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати.

У ст. 526 ЦК України закріплено загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору, закону, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одним із принципів належного виконання є його виконання у строк (термін), встановлений договором. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Таким чином, порушення відповідачем строку виконання зобов`язання за Договором порушує права позивача, як іншої сторони за Договором, та надає підстави для виконання зобов`язання примусово.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги ТОВ "Бізнес Позика" про стягнення з ФОП Пономаренко Н.Я. заборгованості за Договором № 118694-КС-001 від 13.06.2024 в розмірі 75 000,00 грн кредитних коштів та 152 265,40 грн процентів є обґрунтованими, належним чином підтвердженими, а тому підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позову покладається на відповідача.

Також позивач заявляє про понесення ним судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9 780,00 грн, які просить стягнути з відповідача.

З приводу зазначених судових витрат суд зазначає таке.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 ст. 126 ГПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно наданих до суду документів, 01.10.2024 між ТОВ "Бізнес Позика" (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Правовий баланс" в особі керуючого партнера адвоката Глуховецького О.С. (далі - Адвокатське об`єднання або Виконавець) укладено договір про надання правової (правничої) допомоги (далі - Договір, а.с. 46-48), за умовами п. 1.1 якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову (правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.

Адвокатське об`єднання зобов`язується здійснювати захист, без обмежень здійснювати представництво iнтepeciв позивача та надавати інші види правової допомоги позивачу на умовах i в порядку, що визначені цим Договором, Законом України "Про адвокатуру та адвокатську дiяльнiсть" та іншим чинним законодавством, а позивач зобов`язується оплатити виконавцю гонорар (винагороду) за надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору (п. 1.2. Договору).

За умовами п. 4.4. Договору за результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується сторонами. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським об`єднанням правової допомоги i її вартість (цiна) - гонорар (винагорода).

Відповідно до п. 4.5 Договору, Акт про надання правової допомоги вважається підписаним, а сума гонорару (винагороди) - узгодженою, якщо Акт про надання правової допомоги підписаний обома Сторонами.

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

Відповідно до Акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Р--04/25 від 01.04.2025 (а.с. 50) Адвокатським об`єднанням надана правова допомога відповідно до Договору про надання правової допомоги від 01.10.2024у, а саме за підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з ФОП Пономаренко Н.Я. на суму 9 780,00 грн.

Надані послуги оплачено позивачем згідно платіжної інструкції № 4057 від 02.04.2025 (а.с. 51), що свідчить про прийняття послуг з правової допомоги.

Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.

Отже, вказаний Закон передбачає можливість встановлення гонорару у фіксованій сумі.

Згідно висновку Великої Палати Верховного суду, викладеного у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним лише для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Отже, правомірне очікування стороною відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися із суто формалістичних причин відсутності, зокрема, детального опису наданих послуг.

До справи подано копію довіреності на ім`я адвоката Глуховецького О.С. від 01.10.2024 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ТР № 000217 від 31.08.2017 (а.с. 11, 52).

Суд встановив, позовна заява у даній справі підписана та подана безпосередньо адвокатом Глуховецьким О.С.

Платіжна інструкція № 4057 від 02.04.2025 про сплату 9 780,00 грн містить посилання в призначені платежу на договір про надання правової допомоги від 01.10.2024.

Вказане за висновком суду підтверджує реальність надання адвокатом Глуховецьким О.С. правової допомоги позивачеві у справі та понесення витрат на таку допомогу.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумні наведеної норм зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Суд констатує, що відповідачка у даній справі клопотань про зменшення витрат не заявила.

Поряд з цим, за висновком суду заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає обсягу фактично виконаної адвокатом роботи, є розумним та співмірним зі складністю справи.

За вказаних обставин з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 780,00 грн.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 126, 129, 233, 236-241, 247-252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Пономаренко Наталії Яківни ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133, ідентифікаційний код 41084239) заборгованість в сумі 227 265,40 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 75 000,00 грн; заборгованості за процентами - 152 265,40 грн, а також 2 727,18 грн судового збору та 9 780,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Належним чином засвідчені копії рішення направити Товариству з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" до електронного кабінету; Фізичній особі-підприємцю Пономаренко Наталії Яківні за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 08.05.2025.

Суддя В.В.Тимошевська