ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"12" травня 2025 р. Справа№ 873/31/25

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Майданевич А.Г.

за участю секретаря судового засідання: Гончаренка О.С.

представників сторін згідно із протоколом судового засідання

від стягувача: не з`явився,

від боржника: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер»

про покладення на Фермерське господарство «Кремінь» судових витрат за професійну правничу допомогу,

подану за наслідками розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер»

про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Третейського суду

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер»

до Фермерського господарства «Кремінь»

про стягнення донарахованого розміру грошових коштів у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання зобов`язань,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26ішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24.02.2025 у справі №2/25 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» до Фермерського господарства «Кремінь» про стягнення донарахованого розміру грошових коштів у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання зобов`язань задоволено частково.

Стягнуто з Фермерського господарства «Кремінь» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» суму 21 768 (двадцять одна тисяча сімсот шістдесят вісім) гривень 83 копійки з урахуванням 30% річних та 5 959 (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 90 копійок інфляційні втрати за договором поставки товару №84/22/ЛВ від 05.09.2022 грн та суму сплаченого третейського збору в розмірі 1 514,00 грн.

10.03.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» звернулось до Північного апеляційного господарського суду із заявою про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24.02.2025 у справі №2/25.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» про видачу наказів на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 24.02.2025 у справі №2/25 задоволено, а також постановлено після набрання законної сили цією ухвалою - видати накази на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 24.02.2025 у справі №2/25.

14.04.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява, у якій заявник просить стягнути із Фермерського господарства «Кремінь» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» судові витрати на правничу допомогу, понесені в межах справи №873/31/25, у розмірі 11 700 (одинадцять тисяч сімсот) гривень 00 копійок.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2025 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» про покладення судових витрат на професійну правничу допомогу та розгляд заяви призначено на 28.04.2025.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер», адвокат Бонтлаб В.В., у судове засідання не з`явився, у заяві про покладення на Фермерське господарство «Кремінь» судових витрат за професійну правничу допомогу просив розглянути заяву за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер».

У зв`язку з відсутністю у суду відомостей про повідомлення відповідача про місце, дату й час розгляду справи, ухвалою суду від 28.04.2025 відкладено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» про покладення на Фермерське господарство «Кремінь» витрат за професійну правничу допомогу на 12.05.2025.

Боржник у судове засідання, призначене на 12.05.2025 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 819.

Відповідно до ч.ч.2, 3, 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Частиною 1 статті 354 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Враховуючи те, що явка учасників справи судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність клопотання про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглядати дану справу за наявними документами, оскільки вважає, що сторонам було надано всі процесуальні можливості для реалізації наданих процесуальним законом прав.

Північний апеляційний господарський суд, розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер», адвоката Бонтлаба В.В., про покладення на Фермерське господарство «Кремінь» витрат за професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

За статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Відповідно до ст. 15 Господарського процесуального кодексу Україниуд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Виходячи зі змісту частин 4, 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями чч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (чч. 5-6 ст. 126 ГПК України).

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, у справі від 22.11.2019 року у справі № 902/347/18, у додатковій постанові Великої палати Верховного Суду у справі №901/350/18 від 12.09.2019.

При цьому, суд враховує, що надані копії документів на підтвердження адвокатських послуг, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №910/2170/18, від 18.06.2019 у справі №922/3787/17.

Так, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження оплати послуг адвоката заявником надано: копію договору про надання правової допомоги №22-02-2023 від 22.02.2023, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» та Адвокатським бюро «Василя Бонтлаба», в пунктах 1.2, 2.1 якого визначено перелік послуг правової допомоги, які надає Адвокатське бюро «Василя Бонтлаба» Товариству «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер».

Пунктами 5.1 - 5.3 договору, визначено, що розмір гонорару, який клієнт сплачує Бюро за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами в акті здачі-приймання виконаної правової допомоги, який є невід`ємною частиною цього договору і враховує обсяг і складність правової допомоги, тривалість часу, необхідного для її виконання, досвід та кваліфікацію адвоката, строки, ступінь терміновості виконання правової допомоги та інші суттєві обставини; бюро надає клієнту електронною поштою або в паперовому вигляді акт здачі-прийняття виконаної правової допомоги в якому зазначається зміст наданої правової допомоги, розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов договору, додаткові витрати, які були понесені Бюро понад узгоджену суму гонорару (якщо такі мали місце); акт здачі-приймання виконаної правової допомоги підписується сторонами в розумні інтервали часу після надання правової допомоги та оплати наданої допомоги і фіксує факт надання правової допомоги, яка передбачена цим договором.

Також додано акт здачі-приймання правничої допомоги №2/25 від 14.04.2025 згідно з договором від 22.02.2023 року на суму 11 700,00 грн; додано копію платіжної інструкції №688 від 14.04.2025 на суму 11 700,00 грн.

Так, відповідно до детального опису наданих послуг (акт здачі-приймання виконаної правової допомоги), надані послуги з правової допомоги адвоката включають в себе:

- підготовку проекту заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 25.02.2025 у справі №2/25 та направлення поштою вказаної заяви боржнику та до Північного апеляційного господарського суду - 3,5 години;

- виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2025 - 0,5 годин;

- участь адвоката Бонтлаба В.В. у засіданні Північного апеляційного господарського суду, яке відбулось 14.04.2025 у справі № 873/31/25 з розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 25.02.2025 у справі №2/25 - 2 000,00 грн;

- додаткова оплата («гонорар успіху адвоката») у випадку задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 25.02.2025 у справі №2/25 - 3 700,00 грн.

При цьому, сторони погодили, що вартість однієї години правової допомоги Бюро становить 1 500,00 грн; загальна вартість наданої правової допомоги склала 11 700,00 грн.

Також в акті зазначено, що сторони фінансових та інших претензій згідно договору №22-02-2023 про надання правової допомоги від 22.02.2023 одна до одної не мають. Правова допомога надана у повному обсязі. Підписанням даного Акту клієнт стверджує про повне виконання Бюро наданої правової допомоги на загальну суму 11 700,00 гривень.

Проаналізувавши наведений у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу детальний опис наданих позивачу адвокатом Бонтлабом В.В. послуг, а також подані документи, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом відповідача роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспівмірною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.

Так, суд апеляційної інстанції відзначає, що акт №2/25 від 14.04.2025 здачі-приймання правової допомоги згідно із договором від 22.02.2023 не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони. Суд виходить з того, що розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Враховуючи вимоги ст.ст. 353, 355 Господарського процесуального кодексу України (підстави відмови у видачі наказу) підготовка заяви не потребувала від адвоката аналізу змісту спірних правовідносин, за якими прийнято рішення третейського суду, по суті. Заява містить у собі викладення змісту рішення третейського суду, перелік норм Господарського процесуального кодексу України та Закону України «Про третейські суди» щодо видачі наказу, зазначення про відсутність підстав для відмови у видачі наказу згідно із нормами статті 355 Господарського процесуального кодексу України. У зв`язку з цим надмірним є час, який вказаний адвокатом як витрачений на підготовку заяви (3,5 години).

Крім того, суд вважає, що направлення поштою заяви про видачу виконавчого документа є технічною роботою та не є правничою допомогою у розумінні ГПК України та Закону України «Про адвокауру та адвокатську діяльність», а тому не може бути компенсована за рахунок іншої сторони. Більше того, адвокат Бонтлаб В.В. мав можливість спростити процес подачі заяв (в т.ч. про видачу виконавчого документа), зокрема, шляхом подачі заяви через електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі. Невикористання заявником такої можливості не покладає на іншу сторону обов`язок відшкодовувати вартість часу, витраченого адвокатом на подачу заяв іншим способом, який забирає більше часу. У адвоката Бонтлаба В.В. наявний електронний кабінет в ЄСІТС, а тому він не був позбавлений можливості скористатись своїм правом.

Стосовно часу, витраченого адвокатом на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2025, то цією ухвалою заявника було зобов`язано повідомити: чи наявне третейське застереження і чи не визнавалось воно недійсним; чи не скасоване рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 24.02.2025 у справі № 2/25 компетентним судом; чи є в провадженні Північного апеляційного господарського суду або інших судів заяви про оскарження чи скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 24.02.2025 у справі № 2/25. Відповідна інформація має бути надана суду для розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення і могла бути надана заявником у такій заяві, про що адвокат є обізнаним та неодноразово подавав такі заяви у третейських справах.

Таким чином, справа щодо видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду не вимагає значних затрат часу та зусиль, а розмір заявлених до стягнення витрат є надмірним з огляду на предмет спору, оскільки відповідно до наявної у Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації адвокат Бонтлаб В.В. є постійним учасником таких категорій справ (позиція Верховного Суду у додатковій постанові від 08.03.2023 у справі №873/52/22).

Стосовно «гонорару успіху» суд апеляційної інстанції зауважує, що в цій категорії справ такий гонорар є непропорційним до предмета судового розгляду. Фактично, розгляд заяви про видачу виконавчого документа на виконання рішення Третейського суду залежить виключно від дотримання заявником вимог ГПК України щодо форми та змісту заяви, часу її подання і «успішність» подання такої заяви є відповідальністю адвоката, який бере на себе зобов`язання з її подачі. У цьому випадку адвокату не потрібно було готувати правову позицію, вивчати правовідносини та додаткові документи. В решті господарський суд оцінює рішення третейського суду на відповідність вимогам закону і висновки господарського суду залежать від правомірності дій третейського суду у вирішенні третейського спору, а не від позиції і дій адвоката заявника, котрий просить видати наказ.

У правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, зазначено, що з урахуванням практики ЄСПЛ не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючії як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

З огляду на викладене, враховуючи складність справи №873/31/25 та виконані роботи (надані послуги), суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» Бонтлаба В.В. про покладення витрат за професійну правничу допомогу та стягнення із Фермерського господарства «Кремінь» витрат на професійну правничу допомогу за розгляд у суді заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду у сумі 3 500,00 грн (в частині підготовки проекту заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Третейського суду у розмірі 1 500 грн та участі адвоката у судовому засіданні у сумі 2 000 грн), оскільки цей розмір судових витрат відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Керуючись ст.ст.123, 126, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер», адвоката Бонтлаба В.В., про покладення на Фермерське господарство «Кремінь» витрат за професійну правничу допомогу, понесених при розгляді заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24.02.2025 у справі №2/25, задовольнити частково.

2. Стягнути із Фермерського господарства «Кремінь» (, 82082, Львівська область, Старосамбірський район, село Кобло) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» (, 42304, Сумська область, Сумський район, смт. Степанівка, провул. Промисловий, буд.4) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн 00 коп.

3. У задоволенні решти заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер», адвоката Бонтлаба В.В., про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи 873/31/25, відмовити.

4. Наказ видати після набрання цією ухвалою законної сили.

5. Третейську справу №2/25 повернути до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Ухвала, якщо вона не буде оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку на підставі ч. 3 ст. 356 та ч. 2 ст. 253 Господарського процесуального кодексу України до Верховного Суду у строк, передбачений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Г. Майданевич