ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. ХарківСправа № 922/4702/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання Катречко Д.С.

розглянувши матеріали справи та заяви (вх. № 10445 від 29.04.2025 року) Приватного акціонерного товариства "Південспецбуд" про розподіл витрат на правничу допомогу адвоката (з детальним описом наданих послуг)

за позовом Комунального підприємства "Харківський метрополітен", 61052, м. Харків, вул. Різдвяна, буд. 29 3-я особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Північно - східний офіс Держаудитслужби, 61022, Харківська обл., місто Харків, майдан Свободи, будинок 5, 4 Під`їзд 10 поверх 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Харківська міська рада, 61003, м. Харків, м-н. Конституції, 7
до Приватного акціонерного товариства "Південспецбуд", 61045, м. Харків, вул. Джанкойська, 76
простягнення 438 538,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача: не з`явився;

заявника (відповідача): не з`явився;

3-я особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Північно - східний офіс Держаудитслужби: не з`явився;

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Харківська міська рада: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківський метрополітен" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Південспецбуд" про стягнення завданих збитків за договором про закупівлю № 61-05/ПТС від 25.06.2021 року у сумі 438 538,00 грн.

Також до стягнення заявлені судові витрати.

У судовому засіданні 23.04.2025 року судом було проголошено рішення (скорочене) вступну та резолютивну частини про відмову у позові.

29.04.2025 року від Приватного акціонерного товариства "Південспецбуд" через канцелярію суду надійшла заява (вх. № 10445) про розподіл витрат на правничу допомогу адвоката (з детальним описом наданих послуг) у якій останній, просить суд, за результатами розгляду справи № 922/4702/24 здійснити розподіл витрат Приватного акціонерного товариства Південспецбуд на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000,00 грн.

Ухвалою суду від 30.04.2025 року прийнято до розгляду заяву (вх. № 10445 від 29.04.2025 року) Приватного акціонерного товариства "Південспецбуд" про розподіл витрат на правничу допомогу адвоката (з детальним описом наданих послуг). Розгляд заяви (вх. № 10445 від 29.04.2025 року) Приватного акціонерного товариства "Південспецбуд" про розподіл витрат на правничу допомогу адвоката (з детальним описом наданих послуг) призначено на "07" травня 2025 р. о(б) 14:30 год. Запропоновано сторонам у справі надати письмові пояснення та заперечення щодо заяви (вх. № 10445 від 29.04.2025 року) Приватного акціонерного товариства "Південспецбуд" про розподіл витрат на правничу допомогу адвоката (з детальним описом наданих послуг) у строк по 07.05.2025 року до 12:00 год. (із описом вкладеного у цінний лист, або використання електронних кабінетів у ЄСІТС щодо направлення пояснень або заперечень на адресу інших учасників справи). Явку учасників справи у судове засідання визнано не обов`язковою.

30.04.2025 року від позивача через канцелярію суду надійшло клопотання (вх. № 10632/25) про зменшення суми витрат, у якому позивач, просить суд, прийняти та долучити до матеріалів справи зазначене клопотання. Зменшити суму витрат, здійснених відповідачем на правничу допомогу адвоката у справі, до реально понесених витрат часу на надання правничої допомоги у судових засіданнях у справі та відповідно до критерію розумності розміру таких витрат на складання процесуального документу відзиву у справі.

Ухвалою суду від 07.05.2025 року, яку занесено до протоколу судового засідання, вищевказані документи, судом долучено до матеріалів справи.

Уповноважені представники сторін, у призначене судове засідання з розгляду заяви (вх. № 10445 від 29.04.2025 року) Приватного акціонерного товариства "Південспецбуд" про розподіл витрат на правничу допомогу адвоката (з детальним описом наданих послуг) не з`явились, про час та місце розгляду повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронного листа, а саме:

- документ в електронному вигляді "Ухвала" від 30.04.2025 року у справі № 922/4702/24 (суддя Ємельянова О.О.) було надіслано одержувачу Комунальному підприємству "Харківський метрополітен" в його Електронний кабінет. Документ доставлено до Електронного кабінету: 30.04.2025 року о(б) 14:14 год.;

- документ в електронному вигляді "Ухвала" від 30.04.2025 року у справі № 922/4702/24 (суддя Ємельянова О.О.) було надіслано одержувачу Приватному акціонерному товариству "Південспецбуд" в його Електронний кабінет. Документ доставлено до Електронного кабінету: 30.04.2025 року о(б) 14:14 год.;

- документ в електронному вигляді "Ухвала" від 30.04.2025 року у справі № 922/4702/24 (суддя Ємельянова О.О.) було надіслано одержувачу Північно-Східного офісу Держаудитслужби в його Електронний кабінет. Документ доставлено до Електронного кабінету: 30.04.2025 року о(б) 14:14 год.;

- документ в електронному вигляді "Ухвала" від 30.04.2025 року у справі № 922/4702/24 (суддя Ємельянова О.О.) було надіслано одержувачу Харківській міській раді в його Електронний кабінет. Документ доставлено до Електронного кабінету: 30.04.2025 року о(б) 14:14 год.

Частиною 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи неявку у судове засідання з розгляду заяву відповідача (вх. № 10445 від 29.04.2025 року) Приватного акціонерного товариства "Південспецбуд" про розподіл витрат на правничу допомогу адвоката (з детальним описом наданих послуг) уповноважених представників сторін, судом у судовому засіданні 07.05.2025 року було підписано повний текст рішення (додаткового).

Розглянувши заяву відповідача (вх. № 10445 від 29.04.2025 року) Приватного акціонерного товариства "Південспецбуд" про розподіл витрат на правничу допомогу адвоката (з детальним описом наданих послуг), суд виходить з наступного.

В обґрунтування наданої до суду заяви, заявник (відповідач) зокрема зазначає, що ц зв`язку із розглядом справи № 922/4702/24 за позовом Комунального підприємства "Харківський метрополітен" до Приватного акціонерного товариства "Південспецбуд", відповідач поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000,00 грн. Представником відповідача до закінчення судових дебатів у справі було зроблено заяву про надання протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду доказів розміру судових витрат.

За частиною 3 статті 126 Господарського процесуальногок кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Також, відповідач зазначає, що ПрАТ «Південспецбуд» (як клієнт) уклало з Адвокатським бюро договір про надання професійної правничої допомоги від 06 січня 2025 року, у зв`язку із розглядом справи № 922/4702/24 за позовом Комунального підприємства "Харківський метрополітен" до Приватного акціонерного товариства "Південспецбуд" про стягнення збитків. Відповідно до пункту 3.1. договору оплата професійної правничої допомоги здійснюється таким чином: - за складання процесуальних та інших документів, зокрема відзиву у справі № 922/4702/24 - 7 000,00 грн., - за представництво клієнта в суді першої інстанції, зокрема участь адвоката від імені Клієнта у судових засіданнях у справі № 922/4702/24 7 000 (сім тисяч) гривень. Сторони можуть змінювати розмір винагороди (гонорару) шляхом підписання додаткової угоди. В рамках правової допомоги за Договором ПрАТ «Південспецбуд» як Клієнт отримало такі послуги: - складання процесуальних та інших документів, зокрема відзиву у справі № 922/4702/24 - 7 000 (сім тисяч) гривень; - представництво Клієнта в суді першої інстанції, зокрема участь адвоката від імені Клієнта у судових засіданнях у справі № 922/4702/24 7 000,00 грн. На думку відповідача, визначений договором гонорар є таким, що у відповідності до частини 3 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є розумним, враховує складність справи, кваліфікацію та досвід адвоката, витрачений ним час. Витрати відповідача на професійну правничу допомогу були реальними (дійсними та необхідними), їх розмір є обґрунтованим, співмірним зі складністю справи, обсягом наданих послуг, витраченим адвокатом часом.

У зв`язку із чим, просить суд, за результатами розгляду справи № 922/4702/24 здійснити розподіл витрат приватного акціонерного товариства «Південспецбуд» на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000,00 грн. поклавши їх на Комунальне підприємство "Харківський метрополітен" відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, як зазначено у частині 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно вимог частин 2, 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом із тим, в частині 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем у відзиві на позовну заяву (вх. № 867 від 14.01.2025 року) зазначено, що попередній (орієнтований) розмір судових витрат 14 000,00 грн.

Крім того, відповідач із урахуванням вимог Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 23.04.2025 року зазначив про судові витрати на професійну правничу допомогу.

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Суд має оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На виконання вищевказаних вимог, заявником (відповідачем) 29.04.2025 року через канцелярію суду надано заяву (вх. № 10445) про розподіл витрат на правничу допомогу адвоката (з детальним описом наданих послуг) у якій останній, просить суд, за результатами розгляду справи № 922/4702/24 здійснити розподіл витрат Приватного акціонерного товариства Південспецбуд на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000,00 грн., разом із доказами у підтвердження заявленої до стягнення суми, а саме копії:

- копією договору про надання професійної правничої допомоги від 06.01.2025 року укладеного між Приватним акціонерним товариством Південспецбуд (відповідач, клієнт) та Адвокатським бюро «Святослава Халабурдіна» (бюро);

- копію акту наданих послуг від 28.04.2025 року до договору про надання професійної правничої допомоги від 06.01.2025 року.

Крім того, відповідачем до матеріалів відзиву на позовну заяву було додано:

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1023 від 05.08.2011 року на адвоката Халабурдіна С.В.;

- ордеру серія АХ № 1232814 на надання правничої допомоги від 13.01.2025 року на адвоката Халабурдіна С.В.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Зазначена позиція знайшла своє відображення в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 року у справі № 905/1795/18.

Судом, здійснено перевірку заявленої відповідачем до стягнення із позивача суми судових витрат у розмірі 14 000,00 грн., та встановлено наступне.

Як вбачається із пункту 1.1. договору, бюро зобов`язується надавати клієнту правову допомогу (юридичні послуги) у зв`язку з захистом прав та законних інтересів Клієнта під час розгляду Господарським судом Харківської області справи за позовом Комунального підприємства "Харківський метрополітен" до Приватного акціонерного товариства "Південспецбуд" про стягнення збитків, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно пункту 1.2. договору, правова допомога за договором може включати: - надання усної консультації; складання процесуальних та інших документів, зокрема відзиву у справі № 922/4702/24; - представництво клієнта в суді першої інстанції в рамках розгляду справи за позовом Комунального підприємства "Харківський метрополітен" до Приватного акціонерного товариства "Південспецбуд" про стягнення збитків у справі № 922/4702/24 з необхідними для того повноваженнями, наданими законом учаснику справи, зокрема: ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, свідкам, експертам, спеціалістам; складати та подавати заяви, клопотання, відводи, процесуальні та інші документи, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Пунктом 3.1. договору, сторони погодили, що оплата професійної правничої допомоги здійснюється таким чином:

- за складання процесуальних та інших документів, зокрема відзиву у справі № 922/4702/24 - 7 000,00 грн.;

- за представництво клієнта в суді першої інстанції, зокрема участь адвоката від імені Клієнта у судових засіданнях у справі № 922/4702/24 - 7 000,00 грн.

Сторони можуть змінювати розмір винагороди (гонорару) шляхом підписання додаткової угоди.

Оплата проводиться протягом строку дії договору у безготівковій формі банківський рахунок Бюро. До розміру гонорару не включені фактичні витрати щодо виконання бюро зобов`язань за договором (транспортні, поштові витрати тощо). Вказані витрати додатково компенсуються клієнтом бюро на умовах укладеної між Сторонами додаткової угоди до договору (пункти 3.2. 3.3. договору).

Також, із наданої відповідачем до заяви (вх. № 10445 від 29.04.2025 року) про розподіл витрат на правничу допомогу адвоката (з детальним описом наданих послуг) копії акту наданих послуг від 28.04.2025 року до договору про надання професійної правничої допомоги від 06.01.2025 року вбачається, що в рамках правової допомоги за договором адвокат надав, а клієнт отримав такі послуги узгодженої сторонами вартості:

- складання відзиву у справі № 922/4702/24 вартість 7 000,00 грн.;

- участь у судових у справі № 922/4702/24 адвоката Халабурдіна С.В. вартість 7 000,00 грн.

З вищенаведеного акту наданих послуг вбачається, що адвокатом надано послуги на загальну суму 14 000,00 грн.

При цьому, заперечуючи проти заяви (вх. № 10445 від 29.04.2025 року) відповідача про розподіл витрат на правничу допомогу адвоката (з детальним описом наданих послуг), позивач у наданій до суду 30.04.2025 року заяві (вх. № 10632/25) про зменшення суми витрат, зокрема зазначив, що ознайомившись із зазначеною заявою та доданими до неї документами (договором про надання професійної правничої допомоги від 06.01.2025 року, укладеним між Адвокатським бюро «Святослава Халабурдіна» (Бюро) та Приватним акціонерним товариством «Південспецбуд» (клієнт), а також актом наданих послуг до договору про надання професійної правничої допомоги від 28.04.2025 року, позивач вважає за потрібне подати клопотання про зменшення суми заявлених представником відповідача витрат на правничу допомогу, з огляду не те, що вони не відповідають критеріям розумності, співмірності та пропорційності в розумінні статей 126 та 129 Господарського процесуального кодексу України.

Також, позивач зазначає, що провадження у справі №922/4702/24 було відкрито ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.01.2025 року, тобто ще до відкриття провадження у справі представнику було відомо, що він складе лише 1 документ - відзив на позовну заяву (відповідно до пункту 3.1. за складання процесуальних та інших документів, зокрема відзиву у справі № 922/4702/24 - 7 000,00 грн. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.01.2025 року про відкриття провадження у справі №922/4702/24 було вирішено здійснювати розгляд справи порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. 10.03.2025 року ухвалою Господарський суд Харківської області здійснив перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження до розгляду справи в порядку загального позовного провадження, та замінив судове засідання з розгляду справи по суті на підготовче засідання. Підготовче засідання було призначене на 19.03.2025 року. 19.03.2025 року відбулось судове засідання за участі сторін у справі №922/4702/24, за результатами якого було оголошено перерву до 09.04.2025 року. 09.04.2025 року відбулось підготовче судове засідання, за результатами якого підготовче засідання було закрито та призначено розгляд справи по суті на 11.04.2025 року, явку сторін визнано не обов`язковою. 11.04.2025 року у судове засідання сторони у справі не з`явились. 28.04.2025 року було проведено судове засідання у суті справи та оголошено судом вступну і резолютивну частину рішення. Тобто, у справі №922/4702/24 було проведено 3 засідання за участю представника відповідача, з яких два - підготовчі засідання та одне засідання по суті. На підготовчих засіданнях від відповідача не надходило жодних документів, клопотань чи заяв, а справа №922/4702/24 за твердженнями позивача не є складною та такою, що потребувала б багато часу для підготовки процесуальних та інших документів до суду від представника відповідача. За весь час розгляду справи №922/4702/24 від відповідача надійшов лише один процесуальний документ - відзив на позовну заяву, що підтверджується актом надання послуг до договору про надання професійної правничої допомоги від 28.04.2025 року.

Згідно з рішенням №13/1/7 від 21.07.2021 року ради адвокатів Харківської області Національної асоціації адвокатів України розмір адвокатського гонорару за годину роботи становить 0,25 мінімальної заробітної плати (дали - МЗП) на день оплати. Станом на час складання відзиву на позовну заяву (13.01.2025 року) мінімальна заробітна плата на 2025 рік за місяць складає 8 000,00 грн., з якої розмір гонорару адвоката за годину (0,25 МПЗ) складає 95,24 грн (8000 : 21 (робочий день) х 0,25 = 95,2375). У наданому представником відповідача акті надання послуг до договору про надання професійної правничої допомоги від 28.04.2025 року взагалі не зазначено часу, який було витрачено на складання процесуального документу - відзиву у справі №922/4702/24 та часу витраченого на участь у судових засіданнях у справі №922/4702/24. Відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (детального опису, тощо) є підставою для відмови у задоволенні клопотання. Таким чином, позивач із посиланням на аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.07.2021 року у справі № 922/2604/20 зазначає, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги, у тому числі і детального опису витраченого часу на виконання доручень клієнта, є підставою для відмови у задоволенні вимог про стягнення витрат на правничу допомогу у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

За твердженнями позивача, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Отже, зазначені витрати ніяким чином не виходять з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а вартість послуг адвоката, визначений стороною та його адвокатом, є завищеною щодо іншої сторони спору. У зв`язку із чим, за твердженнями позивача, розмір заявлених витрат на правничу допомогу не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і є неспівмірні з виконаною роботою у суді першої інстанції, отже їх розмір є необґрунтованими і є таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також, позивач просить суд, зменшити заявлену суму витрат, здійснених відповідачем на правничу допомогу адвоката у справі №922/4702/2024, до реально понесених витрат часу на надання правничої допомоги у судових засіданнях по справі та відповідно до критерію розумності розміру таких витрат на складання процесуального документу відзиву у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, заяву (вх. № 10445 від 29.04.2025 року) відповідача про розподіл витрат на правничу допомогу адвоката (з детальним описом наданих послуг), та заяву позивача (вх. № 10632/25 від 30.04.2025 року) про зменшення суми витрат, зазначає наступне.

Згідно статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

З аналізу вищевикладеного слідує, що для включення всієї суми гонорару до відшкодування за рахунок іншої сторони, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до відшкодування, з урахуванням того, чи були такі витрати здійснені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час і неспівмірність порівняно з ринковими цінами. Здійснюючи розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу між сторонами спору, господарський суд має враховувати результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні як клієнту послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта (постанова Касаційного господарського суду Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі № 910/23210/17).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 року у справі № 910/906/18.

Частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Тому, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного Господарського суду Верховного Суду від 10.10.2018 року у справі № 910/21570/17, від 14.11.2018 року у справі № 921/2/18, 07.08.2018 року у справі № 916/1283/17, від 30.07.2019 року у справі № 902/519/18, додаткова постанова Касаційного Господарського суду Верховного Суду від 11.12.2018 року у справі № 910/2170/18, від 10.10.2019 року у справі № 909/116/19, від 18.03.2021 року у справі № 910/15621/19, постанова Велика Палата Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

З аналізу судової практики Верховного Суду (постанови КГС ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18) вбачається, якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Зазначена позиція знайшла своє відображенні в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

Судом здійснено перевірку розрахунку позивача, зазначеного у наданих до суду акті наданих послуг, та встановлено, що адвокатом у межах справи № 922/4702/24 надано послуги на загальну суму 14 000,00 грн., а саме: складання відзиву у справі № 922/4702/24 вартість 7 000,00 грн.; участь у судових у справі № 922/4702/24 адвоката Халабурдіна С.В. вартість 7 000,00 грн.

Крім того, пунктом 3.1. договору, сторони визначили, що оплата професійної правничої допомоги здійснюється таким чином: за складання процесуальних та інших документів, зокрема відзиву у справі № 922/4702/24 - 7 000,00 грн.; за представництво клієнта в суді першої інстанції, зокрема участь адвоката від імені Клієнта у судових засіданнях у справі № 922/4702/24 - 7 000,00 грн. Сторони можуть змінювати розмір винагороди (гонорару) шляхом підписання додаткової угоди.

Судом досліджено надані відповідачем документи, та встановлено, що надані адвокатом послуги у розмірі 14 000,00 грн. не можуть бути у повному обсязі покладені на позивача, оскільки останнім не надано детального опису наданих послуг із визначенням погодинного витраченого часу, що позбавляє можливості іншу сторону надати обґрунтовані заперечення щодо таких витрат, у зв`язку із чим, заперечення позивача знайшли часткове підтвердження щодо не співмірності заявлених до стягнення із відповідача суми витрат на адвоката у розмірі 14 000,00 грн.

Суд також приймає до уваги, що як вбачається із матеріалів справи, судові засіданні на яких був присутній представник відповідача відбулися:

19.03.2025 року за участю представника відповідача Халубурдін С.В. (тривалістю з 12:14:16 год. до 12:16:23 год.) тобто тривалістю до 3 хвилин;

09.04.2025 року за участю представника відповідача Халубурдін С.В. (тривалістю з 12:15:34 год. до 12:17:51 год.) тобто тривалістю до 3 хвилин;

23.04.2025 року за участю представника відповідача Халубурдін С.В. (тривалістю 13:24:29 год. до 14:15:34 год.) тобто до 40 хвили, у зв`язку із чим, заявлена відповідачем до стягнення із позивача сума 7 000,00 грн. за представництво клієнта в суді першої інстанції, зокрема участь адвоката від імені Клієнта у судових засіданнях у справі № 922/4702/24 не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. З огляду на частину 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України адвокатські витрати мають бути дійними, необхідними та розумними.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

При цьому, частина 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

З аналізу вищевикладеного сліду, що нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається із аналізу судової практики Верховного Суду (постанови Касаційного господарського суду Верховного Суду від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18), якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд також дотримується позиції, що визначаючи обсяг юридичної та технічної роботи за результатами розгляду відповідного клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу), суд ураховує, чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (постанови Касаційного господарського суду Верховного Суду від 04.12.2018 року у справі № 911/3386/17, від 11.12.2018 року у справі № 910/2170/18).

Також, як вбачається із аналізу судових рішень Верховного Суду, сторона у справі, крім заяви про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, поданої відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має право подати заперечення щодо розподілу (співмірності) судових витрат (постанова КГС ВС від 03.10.2018 року у справі № 910/23017/17, додаткова постанова КГС ВС від 27.06.2018 року у справі № 911/1803/17).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта (постанова Касаційного господарського суду Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі № 910/23210/17).

З аналізу вищевикладеного слідує, що для включення всієї суми гонорару до відшкодування за рахунок іншої сторони, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до відшкодування, з урахуванням того, чи були такі витрати здійснені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час і неспівмірність порівняно з ринковими цінами. Здійснюючи розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу між сторонами спору, господарський суд має враховувати результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні як клієнту послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи

Частинами 1, 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, за його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18.

При цьому, вирішуючи питання щодо розміру відшкодування витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з практикою ЄСПЛ скаржник має право на відшкодування витрат у випадку, якщо такі витрати були дійсними, необхідними а також були розумними у своєму розмірі (у рішення від 18.02.2022 у справі "Чоліч проти Хорватії" ЄСПЛ зазначив (п. 77)).

З огляду на наведене, керуючись критеріями, що визначені частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, виходячи із загальних засад судочинства - справедливості, добросовісності та розумності, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час і неспівмірність порівняно з ринковими цінами, та з метою забезпечення балансу інтересів сторін, суд, дослідивши заяву відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а також надані ним документи, суд дійшов висновку, про часткове заяви (вх. № 10632/25 від 30.04.2025 року) Комунального підприємства "Харківський метрополітен" про зменшення суми витрат, та зменшення заявлених відповдічаем до стягнення із позивача витрат на професійну правничу допомогу а саме на 50 %.

При цьому, за висновком суду, вказане зменшення судом витрат відповідача на професійну правничу допомогу, відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру і ці витрати є співрозмірні з виконаною роботою у суді першої інстанції.

У зв`язку із чим, заява (вх. № 10445 від 29.04.2025 року) Приватного акціонерного товариства "Південспецбуд" про розподіл витрат на правничу допомогу адвоката (з детальним описом наданих послуг) підлягає до задоволення частково, а саме у розмірі 7 000.00 грн.

В частині стягнення розподіл витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 7 000,00 грн. у задоволенні заяви - відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 13, 42, 73, 74, 86, 129, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву (вх. № 10632/25 від 30.04.2025 року) Комунального підприємства "Харківський метрополітен" про зменшення суми витрат задовольнити частково.

Заяву (вх. № 10445 від 29.04.2025 року) Приватного акціонерного товариства "Південспецбуд" про розподіл витрат на правничу допомогу адвоката (з детальним описом наданих послуг) задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківський метрополітен" (61052, м. Харків, вул. Різдвяна, буд. 29, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Південспецбуд" (61045, м. Харків, вул. Джанкойська, 76, ) суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

Видати наказ після набранням рішенням (додатковим) законної сили.

В частині заяви (вх. № 10445 від 29.04.2025 року) Приватного акціонерного товариства "Південспецбуд" про розподіл витрат на правничу допомогу адвоката (з детальним описом наданих послуг) у розмірі 7 000,00 грн. відмовити.

Рішення (додаткове) господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення (додаткове) може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Інформацію щодо роботи суду та щодо розгляду конкретних судових справ можна отримати на сайті суду, а також за допомогою Телеграм-бота Господарського суду Харківської області https://t.me/GospSud_kh_bot.

Реквізити сторін:

позивач: Комунальне підприємство "Харківський метрополітен" (61052, м. Харків, вул. Різдвяна, буд. 29, );

заявник (відповідач): Приватне акціонерне товариство "Південспецбуд" (61045, м. Харків, вул. Джанкойська, 76, );

3-я особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Північно - східний офіс Держаудитслужби (61022, Харківська обл., місто Харків, майдан Свободи, будинок 5, 4 Під`їзд 10 поверх, );

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Харківська міська рада (61003, м. Харків, м-н. Конституції, 7, ).

Повне рішення (додаткове) складено 07 травня 2025 року

Суддя О.О. Ємельянова