ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/4092/24
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №1

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів: Діброви Г.І.,

Принцевської Н.М.,

секретар судового засідання Полінецька В.С.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю СМАРТПОРТ

на рішення Господарського суду Одеської області

від 20 січня 2025 року (повний текст складено 30.01.2025)

у справі № 916/4092/24

за позовом Південнівської міської ради Одеського району Одеської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю СМАРТПОРТ

про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

суддя суду першої інстанції: Лічман Л.В.,

місце винесення рішення: м. Одеса, проспект Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 07.05.2025, відповідно до ч.ч. 4. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, підписано вступну та резолютивну частину постанови без її проголошення.

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року Южненська міська рада Одеського району Одеської області (на теперішній час Південнівська міська рада Одеського району Одеської області) (далі також позивач, Рада) звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) ,,СМАРТПОРТ (далі також відповідач, Товариство), в якій просила суд розірвати договір оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення загальною площею 1,0000 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:006:0481.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Рада послалась на невиконання відповідачем умов договору оренди земельної ділянки №36928008, укладеного між сторонами 11.06.2020 в частині повної та своєчасної сплати орендної плати, внаслідок чого у позивача на підставі пункту «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України виникло право на розірвання орендної угоди у судовому порядку.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 20.01.2025 у справі №916/4092/24 (суддя Лічман Л.В.) позов задоволено повністю. Крім того, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю СМАРТПОРТ на користь Південнівської міської ради Одеського району Одеської області судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

У вказаному рішенні суд першої інстанції встановив факт тривалого порушення з боку ТОВ СМАРТПОРТ договірних грошових зобов`язань із здійснення орендних платежів, а тому, дійшов висновку, що наявність правових підстав для розірвання договору оренди землі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю СМАРТПОРТ звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 20.01.2025 у справі №916/4092/24 та прийняти нове рішення, яким у позовних вимогах Південнівської міської ради Одеського району Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю СМАРТПОРТ про розірвання договору оренди земельної ділянки від 11.06.2020 №36928008 відмовити у повному обсязі

Доводи апеляційної скарги полягають у наступному:

- Рада не надала доказів направлення листів про наявність заборгованості від 05.05.2023 №415/20-05-03 та від 23.08.2024 №1094/19-06-02 (на які посилається у позові) на адресу відповідача;

- здійснений позивачем розрахунок заборгованості не є правильним (у вищезазначених листах вказана неправильна заборгованість), що суд першої інстанції не взяв до уваги. Так, суд не врахував, що нормативна грошової оцінка за 2023 рік, яка була отримана відповідачем склала 7 778 993 грн, отже, орендна плата склала 552 564,14 грн (7,14% от 7 738 993,6 грн), а не 729 255,02 грн, як зазначила Рада. Аналогічно - нормативно грошова оцінка за 2024 склала 8 136 649,4 грн., відповідно орендна плата за рік склала 580 956,77 (7,14% от 8 136 649,4 грн). за пів року 290 478,36 грн., а не 338 767,87 грн. як зазначив позивач;

- Радою не надано інформації із Головного управління ДПС в Одеській області щодо наявність податкового боргу з оплати орендної плати за землю у відповідача;

- судом першої інстанції не враховано, що у порушення, ст. 188 Господарського кодексу України, від Ради пропозицій про розірвання спірного договору оренди до ТОВ СМАРТПОРТ не надходило.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ СМАРТПОРТ на рішення Господарського суду Одеської області від 20.01.2025 у справі №916/4092/24 та призначено її розгляд на 07.05.2025 о 12:00 год. Позивачу встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Південнівська міська рада правом щодо надання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась, відзив до суду не надала, однак, згідно з ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

06.05.2025 від Південнвської міської ради до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача, що було враховано апеляційною колегією у судовому засіданні 07.05.2025.

Представники жодної зі сторін у судове засідання 07.05.2025 не з`явились; про дату час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи та те, що матеріали справи містять докази повідомлення учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання; з огляду на те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства; участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін; явка учасників судового процесу ухвалами суду не визнана обов`язковою; матеріалів справи достатньо для її розгляду та прийняття рішення, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції за відсутністю представників сторін.

В судовому засіданні 07.05.2025, відповідно до ч.ч. 4. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, підписано вступну та резолютивну частину постанови без її проголошення.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

З огляду на матеріали справи вбачається, що 11.06.2020 між Южненською (Південнівською) міською радою (Орендодавець) та ТОВ ,,СМАРТПОРТ (Орендар) укладено договір оренди землі №36928008 (далі - Договір), відповідно до якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення (кадастровий номер :02:006:0481) загальною площею 1,0000 га, яка знаходиться за адресою: Одеська область м. Южне, вздовж проспекту Григорівського десанту, для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій (під розміщення автостанції), із земель територіальної громади міста Южного Одеської області (п. 1 Договору).

Згідно з п. 5 Договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2020 становить 13 942 800,00 грн.

Договір укладено на 5 років з дня державної реєстрації права оренди земельної ділянки… (п. 8 Договору).

Відповідно до п. 9 Договору, за оренду земельної ділянки орендар оплачує орендну плату у грошовій формі у національній валюті України. Розмір річної орендної плати визначається за результатами земельних торгів (протокол №449 земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки від 11.06.2020) і становить 995 515,92 грн в рік.

Орендар сплачує орендну плату на розрахунковий рахунок місцевого бюджету, зазначений у вказаному Договорі.

Згідно з п. 10 Договору, обчислення розміру річної орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладення або зміни умов Договору оренд, чи продовження його дії.

Пунктом 11 Договору передбачено, обов`язок Орендаря сплатити протягом 3 банківських днів після підписання Договору на користь Орендодавця 702 717,12 грн. орендної плати за перший рік оренди. При цьому, гарантійний внесок у розмірі 292 798,80 грн. без ПДВ зараховується до сплати орендної плати.

Орендна плата за наступні роки оренди земельної ділянки перераховується Орендарем рівними частками за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, не пізніше 15 числа наступного за звітним місяцем та становить 82 959,66 грн в місяць (п. 12 Договору).

Пунктом 14 Договору сторони узгодили умови перегляду розміру орендної плати, зокрема, - у разі зміни нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Орендар зобов`язаний у відповідності з пунктами 9-14 цього Договору своєчасно вносити орендну плату (п. 29 Договору).

За умовами п. 32 Договору, зміна умов Договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов Договору спір розв`язується у судовому порядку.

Сторони встановили, що дія Договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання Орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи Орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом (п. 33 Договору).

Згідно з п. 35 Договору, розірвання останнього в односторонньому порядку допускається за ініціативою Орендодавця, у тому числі у разі, коли Орендар систематично (протягом півроку) не сплачує орендну плату.

У відповідності до п. 37 Договору, за невиконання або неналежне виконання Договору сторони несуть відповідальність, згідно закону та цього Договору.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами… (п. 39 Договору).

Також, відповідно до вказаного пункту, невід`ємними частинами Договору є, зокрема, розрахунок земельної плати за земельну ділянку, відповідний протокол земельних торгів, акт прийому-передачі об`єкту оренди.

Вказаний Договір оренди землі підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками юридичних осіб.

Відповідно до Акту приймання-передачі, наявного у матеріалах справи, Орендодавець передав, а Орендар прийняв об`єкт оренди - земельну ділянку з кадастровим номером :02:006:0481 загальною площею 1,0000 га (т. 1 а.с. 14).

У матеріалах справи наявний Витяг з технічної документації Держгеокадастру про нормативно грошову оцінку (НГО) земельної ділянки за кадастровим номером :02:006:0481 від 15.04.2020 №97-15-0.220-557, згідно якому станом на 01.01.2020 НГО складає 13 942 800,00 грн. (т. 1 а.с. 16).

Відповідно до розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером :02:006:0481, розмір орендної плати на рік дорівнює 7,14% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в грошовому еквіваленте становить (т. 1 а.с. 17):

- 995 515,92 грн. на рік,

- 82 959,66 грн. в місяць.

Розрахунок розміру орендної плати та акт приймання-передачі підписано сторонами та скріплено печатками контрагентів.

За змістом довідки від 10.09.2024 №813/13-04 фінансового управління Южненської міської ради, від ТОВ ,,СМАРТПОРТ до місцевого бюджету здійснено наступні орендні платежі (т. 1 а.с. 27):

- 16.06.2020 702 717,12 грн;

- 17.06.2020 292 798,80 грн;

- 29.07.2021 55 306,44 грн;

- 30.08.2021 82 959,66 грн;

- 30.09.2021 82 959,66 грн;

- 29.10.2021 82 959,66 грн;

- 30.11.2021 82 959,66 грн;

- 29.12.2021 82 959,66 грн;

- 31.01.2022 82 959,66 грн.

Інших доказів сплати орендної плати у матеріалах справи не міститься, що не спростовано ТОВ ,,СМАРТПОРТ.

Враховуючи вказане, оскільки протягом 2022-2024 Орендар не здійснював сплату орендних платежів, а у 2021 році вніс орендну плату не у повному обсязі, Рада звернулась до господарського суду з відповідним позовом про розірвання Договору оренди.

При цьому, відповідач, не заперечуючи проти факту несплати ним коштів за оренду земельної ділянки, вказує, що ТОВ ,,СМАРТПОРТ не погоджується із сумою боргу, яку нарахував Орендодавець за 2022, 2023 та за пів року 2024. З посиланням на положення п. 14 Договору, відповідач зазначає, що Рада не надавала Орендарю Витягів з НГО за 2022, 2024.

Проаналізувавши апеляційну скаргу в межах її доводів, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

За змістом статті 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини 1 статті 93 Земельного кодексу України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Положеннями ч. 1 ст. 206 Земельного кодексу України врегульовано, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Приписами частини 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обов`язок орендаря земельної ділянки своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку встановлений також статтею 25 Закону України Про оренду землі.

Справляння плати за землю, в тому числі і орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХIII Податкового кодексу України.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України). Подібне визначення міститься і у статті 21 Закону України «Про оренду землі».

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 271.1.1. пункту 271.1. статті 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації.

Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 792 Цивільного кодексу України встановлено, зокрема, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За правилами ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, ч.1 ст. 286 Господарського кодексу України орендар сплачує орендодавцю орендну плату незалежно від наслідків своєї господарської діяльності і вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений законом або договором.

Як вже зазначалось, з моменту прийняття в оренду земельної ділянки відповідач, згідно з п. 12 Договору від 11.06.2020, мав сплачувати на користь позивача орендну плату за користування земельною ділянкою щомісячно не пізніше 15 числа наступного за звітним місяцем, у сумі 82 959,66 грн в місяць.

При цьому, за вищевказаними правовими положеннями та умовами Договору сплата орендної плати у встановлений строк є обов`язком відповідача, а тому, починаючи з дати підписання Договору оренди землі він зобов`язаний був сплачувати орендну плату протягом його дії, тобто 5 років.

Проте, як свідчать матеріали справи та не заперечується ТОВ «СМАРТПОРТ» (Орендарем), в порушення умов Договору відповідачем не здійснювалась передбачена Договором оплата ні у 2022, ні у 2023, ні у першій половині 2024 року. Водночас, у 2021 році відповідна оплата також здійснена лише частково з огляду на те, що за липень-місяць 2021 Орендарем сплачено орендну плату у розмірі 55 306,44 грн, а не як встановлено умовами Договору - 82 959,66 грн в місяць.

Отже, на момент звернення Ради з позовом до суду ТОВ «СМАРТПОРТ» не здійснювало орендні платежі як мінімум 2,5 років (30 місяців).

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує приписі п.п. 69.14. п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, відповідно до яких за період з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності), за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Починаючи з 1 січня 2023 року, за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) не нараховується та не сплачується за період з першого числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку активних бойових дій або тимчасової окупації, до останнього числа місяця, в якому було завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території.

Дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації визначаються відповідно до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (Перелік), визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

В контексті наведеного судова колегія зауважує, що відповідно до даного Переліку, територія Южненської міської територіальної громади, на якій розташована земельна ділянка що передана в користування відповідачу, в період 2022, 2023, 2024 не перебувала в районі проведення бойових дій (або можливих бойових дій) та не була окупованою.

Тобто, протягом вказаного строку Орендар не був звільнений від свого обов`язку зі сплати орендних платежів за земельну ділянку, яка перебуває у нього в оренді, однак, апелянтом не надано, а матеріали справи не містять доказів здійснення відповідачем орендних платежів у вказані періоди.

Несплата відповідачем орендної плати за договором оренди є порушенням вимог чинного законодавства та умов цього договору, що є недопустимим згідно ст. 525 Цивільного кодексу України.

Сторонами у п. 37 Договору узгоджено, що за невиконання або неналежне виконання Договору, вони несуть відповідальність, згідно закону та цього Договору.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, у тому числі розірвання договору (п.1 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Положеннями п. 35 Договору визначено, що розірвання Договору в односторонньому порядку допускається за ініціативою Орендодавця, у тому числі у разі, коли Орендар систематично (протягом півроку) не сплачує орендну плату.

Відповідно до положень ст. 651 Цивільного кодексу України, які узгоджуються з приписами ст. 31 Закону України «Про оренду землі», зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Верховний Суд в постанові від 24.06.2020 у справі №922/2216/19 зробив висновок, що за змістом частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України підставами для розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін є (1) істотне порушення договору другою стороною або (2) встановлення умовами договору або законом конкретних випадків, настання яких є підставою для ініціювання стороною процедури примусового розірвання договору. При цьому, у першому випадку сторона має довести обставину істотності порушення договору, тоді як у другому випадку достатнім є факт настання певної прямо передбаченої договором (законом) в якості підстави для розірвання договору обставини.

Згідно з пунктом «д» частини 1 статті 141 Земельного кодексу України, на який посилається Рада, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, підставами припинення права користування земельною ділянкою є: систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Систематичною вважається несплата орендної плати у двох та більше випадках у встановлений строк протягом певного періоду поспіль, який визначено договором (постанова Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №183/262/17 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №912/1385/17).

Таким чином, підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки за рішенням суду відповідно до чинного законодавства є саме систематична (два та більше випадків) несплата орендної плати, передбаченої Договором (постанова Верховного Суду від 08.04.2020 у справі №904/23/18).

При цьому, систематична несплата орендної плати (два або більше випадків) у повному обсязі є самостійною підставою для розірвання договору відповідно до пункту «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України. У цьому випадку немає потреби оцінювати істотність порушення та застосовувати загальне правило, передбачене в ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, оскільки законодавство передбачає додаткову (до загальних) підставу розірвання договору оренди землі (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2024 у справі №918/391/23).

Щодо поняття ,,несплата, вжите у п. «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України, то його потрібно розуміти саме як повну несплату орендної плати. Такий висновок є логічним та виправданим, оскільки поняття ,,несплата та ,,недоплата не є тотожними.

Так, Велика Палата Верховного Суду у вищезгаданої постанові від 20.11.2024 у справі №918/391/23 зазначила, що у разі якщо має місце сплата орендної плати у меншому розмірі, аніж визначеного умовами договору оренди землі, тобто орендар допустив часткову несплату (недоплату) орендної плати, застосуванню підлягає не спеціальна норма пункту «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу, а загальне правило ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу - у разі істотності порушення договору іншою стороною.

Ураховуючи наведене, судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду, що у даному випадку, з огляду на тривалий час (систематичності) з 2022 по серпень 2024 - невнесення Орендарем орендної плати за земельну ділянку комунальної власності площею 1,0000 га з кадастровим номером :02:006:0481, яка є предметом спірного Договору оренди, Орендодавець має право вимагати розірвання такого Договору.

Отже, оскільки ТОВ «СМАРТПОРТ» протягом 2,5 років не виконувало обов`язку з внесення позивачеві орендної плати у порядку і розмірі, встановленому Договором оренди, у суду є всі підстави для застосування ст. 141 Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», наслідком чого є дострокове розірвання Договору оренди від 11.06.2020.

Водночас, судова колегія також вважає правильним висновок місцевого господарського суду про те, що посилання ТОВ ,,СМАРТПОРТ на неотримання ним будь-яких пропозицій від Ради стосовно розірвання орендної угоди є безпідставним, оскільки така процедура, яка наведена у ст. 188 Господарського кодексу України, на яку посилається апелянт, не є обов`язковою, у випадку розірвання угоди в зв`язку з порушенням її умов одним з контрагентів, у тому числі, на підставі пункту «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України.

Щодо аргументів апелянта про неправильно зазначений з боку Ради розмір заборгованості орендної плати, то суд першої інстанції правильно вказав, що розмір заборгованості відповідача у межах цієї справи взагалі не підлягає дослідженню, оскільки виходячи з предмету та підстав позовних вимог, встановленню у даній справі підлягає лише факт систематичної несплати орендних платежів, а не конкретна сума, яку ТОВ ,,СМАРТПОРТ має сплатити на користь Ради.

Разом з тим, з цього приводу, апеляційна колегія вважає за доцільно звернути увагу апелянта на те, що у зв`язку з незгодою останнього з розрахунками Ради щодо суми орендної плати, яка виставлялась Орендарю у 2022, 2023 та 2024 році, ураховуючи п. 14 Договору оренди від 11.06.2020, відповідач мав можливість звернутись до Орендодавця за відповідними роз`ясненнями стосовно підстав для здійсненого перерахунку орендної плати, однак, доказів направлення відповідного звернення ТОВ «СМАРТПОРТ» до Орендодавця матеріали не містять.

При цьому, суд виходить з того, що саме відповідач є зобов`язаною особою за Договором, а тому повинен вживати усі необхідні заходи для організації виконання своїх обов`язків зі сплати орендної плати.

Більш того, у контексті наведених доводів апелянта колегія суддів також враховує те, що матеріали справи взагалі не містять будь-яких платежів ТОВ «СМАРТПОРТ» з орендної плати протягом 2022-2024 років, навіть виходячи із суми оренди, яка була визначена при укладенні Договору оренди, а саме 82 959,66 грн в місяць.

Відповідно до ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на встановлені обставини, судова колегія зазначає, що наведені апелянтом в апеляційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного судового рішення і ухвалення нового рішення, оскільки вони спростовуються встановленими у справі обставинами, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права. Апелянтом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів, у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції, в зв`язку з чим колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, Південно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення Господарського суду Одеської області від 20.01.2025 у справі №916/4092/24 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю СМАРТПОРТ без задоволення.

З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, то в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області від 20.01.2025 у справі №916/4092/24 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова відповідно ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Повний текст постанови складений та підписаний 08.05.2025.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Діброва Г.І.

Суддя Принцевська Н.М.