ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2025 р. м. Київ Справа №910/5429/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інком Рент» (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, буд. 7, оф. 5)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудмаш» (08200, Київська обл., м. Ірпінь(з), вул. Садова, буд. 94, літ. «П»)

про усунення перешкод у користуванні належним майном шляхом виселення

Суддя Третьякова О.О.

Секретар судового засідання Капля Є.В.

Представники:

від позивача: Безносик А.О.

від відповідача: Тарасенко О.В.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інком Рент" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбудмаш" (відповідач) про усунення перешкод у користуванні належним майном шляхом виселення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником асфальтованого майданчика (інвентарний номер 1618), загальною площею 756,00 кв.м., який був придбаний позивачем у власність на підставі договору купівлі-продажу від 30.06.2023 №1368 у складі єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Електронмаш», який розташований за адресою м. Київ, вул. Кільцева дорога, 4. Позивач зазначає, що вказаний асфальтований майданчик перебував в оренді у відповідача на підставі договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, від 27.08.2012 №6267, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та відповідачем, із строком дії до 27.04.2024. Листом від 02.04.2024 позивач як новий власник майнового комплексу об`єкта приватизації та правонаступник майнових прав та обов`язків сторони об`єкта приватизації повідомив відповідача-орендаря про закінчення дії договору оренди 27.04.2024 та відсутність наміру нового власника продовжувати строк дії договору, у зв`язку з чим просив відповідача повернути асфальтований майданчик відповідачу за актом приймання-передачі.

Однак відповідач орендоване майно не звільнив, у зв`язку з чим позивачем заявлено цей позов про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.05.2024 відкрито провадження у справі №910/5429/24, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2024 справу №910/5429/24 передано за підсудністю до Господарського суду Київської області.

Передаючи справу №910/5429/24 за підсудністю до Господарського суду Київської області, Господарський суд міста Києва, виходив з того, що сам асфальтований майданчик, що є предметом спору у даній справі, є частиною земельної ділянки, що знаходиться в с. Петропавлівська Борщагівка Київської області, а тому за правилами виключної підсудності вирішення даного спору відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду Київської області.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2024 у справі №910/5429/24 апеляційну скаргу ТОВ «Інком Рент» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.06.2024 у справі №910/5429/24, залишено без задоволення, а ухвалу залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.10.2024 справа №910/5429/24 прийнята до провадження, підготовче засідання у справі призначено на 31.10.2024, встановлено сторонам строки для реалізації їхніх процесуальних прав. Ухвала суду від 10.10.2024 доставлена сторонам в електронні кабінети.

28.10.2024 до Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач з посиланням на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2024 у справі №910/5429/24 зазначав, що за договором оренди №6267 від 27.08.2012 відповідачу в оренду був переданий не асфальтований майданчик, а вкрита асфальтом частина земельної ділянки для розміщення торгівельних об`єктів. Також відповідач посилався на те, що рішенням виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 15.05.2023 №252 йому надано дозвіл на розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності по вул. Велика Кільцева, 4 в селі Петропавлівська Борщагівка Бучанського району до 15.05.2026, а власником спірної земельної ділянки з кадастровим номером :01:015:5007, на якій розташований спірний асфальтований майданчик, є Бучанська районна державна адміністрація, право оренди позивача на земельну ділянку відсутнє. Також відповідач посилався на те, що право власності на спірний асфальтований майданчик до позивача не перейшло, оскільки цей об`єкт не відображено в додатках №1 та №2 до договору купівлі-продажу від 30.06.2023 №1368 єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Електронмаш», укладеного позивачем як покупцем зазначеного майнового комплексу.

У підготовче засідання 31.10.2024 з`явились сторони, протокольною ухвалою підготовче засідання відкладалось на 28.11.2024 для надання сторонами можливості подати суду усі заяви по суті спору.

07.11.2024 до Господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, у якій позивач послався на те, що у зв`язку із набуттям ним у власність єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Електронмаш» до позивача також перейшло право на земельну ділянку, яка була у користуванні ДП «Електронмаш». Також позивач послався на те, що факт придбання ним спірного асфальтованого майданчика в складі об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу ДП «Електронмаш» підтверджується, зокрема, актом приймання-передачі від 30.06.2023 та пунктами 13.4 та 1.2 договору купівлі-продажу від 30.06.2023 №1368, у яких зазначені договори оренди, що входять до складу об`єкта приватизації, та зазначено те, що до складу єдиного майнового комплексу входять всі активи та пасиви, що обліковуються за ДП «Електронмаш».

У підготовче засідання 28.11.2024 з`явились сторони, за наслідками з`ясування думок сторін про можливість закриття підготовчого провадження протокольною ухвалою закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті на 16.01.2025.

16.01.2025, 30.01.2025, 20.03.2025 відбулись судові засідання з розгляду справи по суті, у яких були присутні представники обох сторін, які надали пояснення по суті справи.

18.02.2025 до Господарського суду Київської області від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення, у яких відповідач повторив свою правову позицію про те, що позивач не є власником земельної ділянки, на якій розташований спірний асфальтований майданчик, та не є власником самого асфальтованого майданчика. Також відповідач послався на те, що до договору купівлі-продажу від 30.06.2023 №1368 мала бути включена умова з інформаційного повідомлення Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву про продаж об`єкта малої приватизації ЄМК ДП «Електронмаш», розміщеного на сайті prozorro.sale про те, що термін дії Договору оренди №6267 від 27.08.2012 продовжено згідно п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 на період воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати його припинення чи скасування. Однак цю вимогу не було дотримано сторонами договору купівлі-продажу від 30.06.2023 №1368.

20.02.2025 судове засідання у справі не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Третьякової О.О. на лікарняному, ухвалою суду від 03.03.2025 судове засідання призначено на 20.03.2025.

За результатами з`ясування обставин справи, перевірки їх доказами та проведення судових дебатів 20.03.2025 у судовому засіданні після перерви судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, проаналізувавши позовні вимоги та заперечення проти них, з`ясувавши всі фактичні обставин справи, на яких вони ґрунтуються, дослідивши пояснення сторін та оцінивши наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд

встановив:

Між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м.Києву в якості орендодавця та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестбудмаш» в якості орендаря (відповідач у справі №910/5429/24, ТОВ «Інвестбудмаш») укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, від 27.08.2012 № 6267 (далі за текстом - договір оренди).

Відповідно до пункту 1.1 договору оренди Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву передає, а ТОВ «Інвестбудмаш» приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно (далі - Майно) - асфальтований майданчик (інвентарний номер 1618), загальною площею 756,0 кв. м, розміщене за адресою: м. Київ, Кільцева дорога, 4, реєстровий номер майна 14312789.1.СФРІОГХ347, що перебуває на балансі Державного науково-виробничого підприємства «Електронмаш» (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 31.05.2012 і становить 917900,00 грн без ПДВ.

Згідно п. 1.2 договору майно передано в оренду з метою розміщення:

- магазину-складу на площі - 100,00 кв.м.;

- торговельного об`єкта з продажу непродовольчих товарів, алкогольних та тютюнових виробів на площі - 200,00 кв.м.;

- торговельного об`єкта з продажу непродовольчих товарів, крім товарів підакцизної групи на площі - 400,00 кв.м.;

- фірмового магазину вітчизняного виробника, крім тих, що виробляють товари підакцизної групи на площі - 56,00 кв.м.

Відповідно до п.2.1 договору оренди орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у договорі оренди, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна.

Відповідно до п. 10.1 договору оренди його укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 27.08.2012 по 27.07.2015.

Згідно з Актом приймання-передавання орендованого майна від 27.08.2012 орендодавцем передано, а орендарем (відповідачем) прийнято у строкове платне користування державне нерухоме майно - асфальтований майданчик (інвентарний номер 1618) площею 756,0 кв. м., розміщене за адресою: м. Київ, Кільцева дорога, 4, що перебуває на балансі Державного науково-виробничого підприємства «Електронмаш».

Цей Акт приймання-передавання орендованого майна від 27.08.2012 підписаний відповідачем як орендарем без зауважень.

Пунктом 10.4 договору оренди передбачено, що в разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору.

Додатковими угодами Регіональне відділення Фонду державного майна України по м.Києву в якості орендодавця та ТОВ «Інвестбудмаш» в якості орендаря вносили зміни до договору оренди спірного асфальтованого майданчика від 27.08.2012 № 6267.

Зокрема, договором від 30.07.2015 №6267/01 Регіональне відділення Фонду державного майна України по м.Києву та ТОВ «Інвестбудмаш» строк дії договору оренди продовжили на 2 роки 11 місяців з 27.07.2015 по 27.06.2018.

Сторони спору у справі №910/5429/24 не оспорюють той факт, що після закінчення строку дії договору оренди 27.06.2018 строк дії цього договору продовжувався автоматично за мовчазною згодою на наступні 2 роки 11 місяців в порядку пункту 10.4 цього договору, а саме: з 28.06.2018 по 27.05.2021, з 28.05.2021 по 27.04.2024.

Відповідно до протоколу про результати електронного аукціону від 29.05.2023 №SPE001-UA-040 переможцем електронного аукціону з продажу єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Електронмаш» стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Інком Рент» (позивач, ТОВ «Інком Рент»).

Наказом Фонду державного майна України від 01.06.2023 №608 затверджено вказаний протокол про результати електронного аукціону від 29.05.2023 №SPE001-UA-040 з продажу єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Електронмаш» за адресою: м.Київ, вул. Кільцева дорога, 4, який відбувся 29.05.2023.

Відповідно до договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Електронмаш» від 30.06.2023 №1368 за результатами електронного аукціону з умовами №SPE001-UA-040 (далі за текстом договір купівлі-продажу) ТОВ «Інком Рент» як покупець придбало у власність об`єкти приватизації єдиний майновий комплекс Державного підприємства «Електронмаш», який розташований за адресою: м.Київ, вул. Кільцева дорога, 4 (далі Об`єкт приватизації).

Відповідно до пункту 1.1 ТОВ «Інком Рент» як покупець сплатив у повному обсязі ціну продажу Об`єкт приватизації, визначену за результатами електронного аукціону.

Згідно з пунктом 1.2 цього договору купівлі-продажу до складу єдиного майнового комплексу Об`єкта приватизації входять всі активи і пасиви, що обліковуються за Державним підприємством «Електронмаш», відповідно до останньої фінансової звітності з урахуванням господарської діяльності підприємства.

Згідно з пунктом 1.4 цього договору купівлі-продажу земельні ділянки, на яких розташований Об`єкт приватизації, не є предметом купівлі-продажу за цим договором, тому питання землекористування покупець вирішує самостійно в установленому чинним законодавством порядку, після переходу по покупця права власності на Об`єкт приватизації.

Пунктом 7.1 договору купівлі-продажу перебачено, що покупець зобов`язаний передати покупцю Об`єкт приватизації за актом приймання-передачі.

Пунктом 13.4 договору купівлі-продажу встановлено, що договір оренди спірного асфальтованого майданчика, який укладений Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м.Києву в якості орендодавця із ТОВ «Інвестбудмаш» в якості орендаря, входить до складу Об`єкта приватизації, який є предметом купівлі-продажу за даним договором купівлі-продажу.

Актом приймання-передачі від 30.06.2023 підтверджується, що ТОВ «Інком Рент» в якості покупця прийняло Об`єкт приватизації, який є предметом купівлі-продажу в договорі купівлі-продажу від 30.06.2023 №1368.

Відповідно до вказаного Акта приймання-передачі від 30.06.2023 асфальтований майданчик та під`їздні автодороги ДП «Електронмаш» (м. Київ, Кільцева дорога, 4) входять до складу Об`єкт приватизації.

Перелік нерухомого майна, транспортних засобів, які увійшли до складу Об`єкта приватизації та були передані у власність позивача-покупця, наведено у додатках №1 та №2 до договору купівлі-продажу (пункт 1.3 договору).

Водночас спірний асфальтований майданчик площею 756,00 кв.м. не відображено в додатках №1 та №2 до договору купівлі-продажу, однак інформація про орендований асфальтований майданчик та земельну ділянку відображена в повідомленні про продаж єдиного майнового комплексу ДП «Електронмаш».

Так, згідно інформаційного повідомлення регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву про продаж об`єкта малої приватизації - ЄМК ДП «Електронмаш», розміщеного на сайті https://prozorro.sale/planning/JAS001-UA-391/, єдиний майновий комплекс ДП «Електронмаш» розміщений на земельній ділянці державної власності площею 13,7617 га, кадастровий номер :01:015:5007, цільове призначення земельної ділянки - землі промислового призначення, адреса розташування - Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка.

З інформаційної довідки від 27.05.2024 №380280215 вбачається, що власником вказаної земельної ділянки є Бучанська районна державна адміністрація Київської області.

Позивач листами від 02.04.2024 №02/04/24-2 та від 29.04.2024 №29/04/24 повідомляв відповідача про припинення договору оренди від 27.08.2012 № 6267 та необхідність передання по Акту прийому-передачі орендованого майна новому власнику майнового комплексу.

Звертаючись у вересні 2024 до господарського суду з даним позовом до відповідача, позивач посилається на те, що оскільки договір оренди закінчився 27.04.2024, а він як новий власник орендованого нерухомого майна не має наміру продовжувати строк його дії, відповідач зобов`язаний повернути позивачу орендоване майно (спірний асфальтований майданчик) по акту прийому-передачі.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на те, що орендований відповідачем асфальтований майданчик не увійшов до складу Об`єкта приватизації, тобто не був придбаний позивачем. Також відповідач зазначає, що спірний асфальтований майданчик це вкрита асфальтом частина земельної ділянки, а пунктом 1.4 договору купівлі-продажу закріплено, що земельні ділянки, на яких розташований Об`єкт приватизації не є предметом купівлі - продажу за цим Договором, а відтак позивач не набув жодних прав на таку земельну ділянку та асфальтований майданчик та не надав жодних доказів державної реєстрації за ним такого майданчика. Також відповідач послався на те, що до договору купівлі-продажу від 30.06.2023 №1368 мала бути включена умова про те, що термін дії договору оренди продовжено згідно п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 на період воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати його припинення чи скасування.

Надаючи правову оцінку доводам сторін та наданим ними доказам та вирішуючи спір, суд виходить з того, що відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Верховний Суд, в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" зазначив, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри". Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, у справі №908/1879/17 від 04.03.2021.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що спірний асфальтований майданчик, інвентарний номер 1618, загальною площею 756,0 кв. м, розміщений на земельній ділянці державної власності площею 13,7617 га, кадастровий номер :01:015:5007, цільове призначення земельної ділянки - землі промислового призначення, адреса розташування - Київська обл., с. Петропавлівська Борщагівка.

Також наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що цей спірний асфальтований майданчик є частиною єдиного майнового комплексу ДП «Електронмаш» та перебував в оренді у відповідача на підставі договору оренди від 27.08.2012 № 6267, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м.Києву в якості орендодавця та відповідачем в якості орендаря із первісним строком дії з 27.08.2012 по 27.07.2015.

Доводи відповідача про те, що асфальтований майданчик не увійшов до складу єдиного майнового комплексу ДП «Електронмаш» як об`єкта приватизації при продажі позивачу-покупцю, оскільки спірний асфальтований майданчик не відображено в додатках №1 та №2 до договору купівлі-продажу, суд відхиляє з огляду на таке.

Надані позивачем докази, які не спростовані відповідачем, з більшою вірогідністю свідчать про те, що спірний асфальтований майданчик є частиною єдиного майнового комплексу ДП «Електронмаш» та увійшов до складу об`єкта приватизації при його продажі позивачу-покупцю, враховуючи, що:

1. укладеним відповідачем як орендарем договором оренди підтверджується, що спірний асфальтований майданчик перебував на балансі ДП «Електронмаш» на час його укладення, при цьому ніяких додаткових угод до самого договору оренди, які б свідчили про вибуття асфальтованого майданчику з балансу ДП «Електронмаш», сторони цього договору оренди в цей договір не вносили; відповідач не надав доказів того, щоб спірний асфальтований майданчик вибув би з балансу ДП «Електронмаш» на час дії договору оренди, стороною орендаря у якому був сам відповідач;

2. саме по собі не зазначення асфальтованого майданчика в додатках №1 та №2 до договору купівлі-продажу в якості нерухомого майна не означає, що цей асфальтований майданчик не був частиною єдиного майнового комплексу ДП «Електронмаш», беручи до уваги, що єдиний майновий комплекс ДП «Електронмаш» відповідно пункту 1.2 договору купівлі-продажу включав не лише нерухоме майно, а й інші активи, що обліковуються за Державним підприємством «Електронмаш» відповідно до останньої фінансової звітності з урахуванням господарської діяльності підприємства. Як з цього приводу вказано в ч.2 ст.191 Цивільного кодексу України до складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи, земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом;

3. про наявність асфальтованого майданчика як орендованого самим відповідачем майна в складі єдиного майнового комплексу ДП «Електронмаш» прямо зазначалось в Інформаційному повідомленні Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву про продаж об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу ДП «Електронмаш»;

4. про наявність вказаного майна як орендованого майна свідчить також пункт 13.4 договору купівлі-продажу та акт приймання-передачі від 30.06.2023, з яких випливає, що асфальтований майданчик був частиною єдиного майнового комплексу ДП «Електронмаш»;

5. позиція відповідача є суперечливою в питанні входження спірного асфальтованого майданчика до складу єдиного майнового комплексу ДП «Електронмаш»: з одного боку, у питанні підсудності спору Господарському суду Київської області відповідач посилається на те, що цей спірний асфальтований майданчик був частиною єдиного майнового комплексу ДП «Електронмаш», який, в свою чергу, відповідно до Інформаційного повідомлення Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву розміщений на земельній ділянці державної власності площею 13,7617 га, кадастровий номер :01:015:5007, цільове призначення земельної ділянки - землі промислового призначення, адреса розташування - Київська обл., с. Петропавлівська Борщагівка. Тобто в питанні визначення фактичного місцезнаходження асфальтованого майданчика відповідач керується місцезнаходженням земельної ділянки, на якій розміщений сам єдиний майновий комплекс. Однак у питанні права позивача на спірний асфальтований майданчик відповідач посилається на те, що асфальтований майданчик не увійшов до складу єдиного майнового комплексу ДП «Електронмаш».

Таким чином, надані позивачем докази з більшою вірогідністю, ніж доводи відповідача, свідчать про те, що спірний асфальтований майданчик в складі єдиного майнового комплексу ДП «Електронмаш» був набутий позивачем у власність на підставі договору купівлі-продажу від 30.06.2023 №1368.

Відповідно до частини 1, 3 статті 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 770 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.

Тому суд дійшов висновку про те, що позивач є правомірним власником спірного асфальтованого майданчика у зв`язку з чим до нього перейшли всі права та обов`язки орендодавця за договором оренди від 27.08.2012 №6267, укладеним між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м.Києву в якості орендодавця та ТОВ «Інвестбудмаш» в якості орендаря із первісним строком дії з 27.08.2012 по 27.07.2015, який неодноразово був продовжений на наступні 2 роки 11 місяців з 27.07.2015 по 27.06.2018, з 28.06.2018 по 27.05.2021 та з 28.05.2021 по 27.04.2024.

При цьому судом враховано відсутність визнання недійсним результатів аукціону електронного аукціону з умовами № SPE001-UA-040 та укладеного за його результатами договору купівлі-продажу.

Аналізуючи доводи відповідача про те, що за договором оренди №6267 від 27.08.2012 відповідачу в оренду був переданий не асфальтований майданчик, а вкрита асфальтом частина земельної ділянки для розміщення торгівельних об`єктів, суд відмічає також суперечливу поведінку відповідача в питанні об`єкта оренди за договором оренди, адже при підписанні цього договору оренди та акта приймання-передачі до нього відповідач визнавав, що об`єктом оренди є не сама земельна ділянка як об`єкт цивільних прав, а асфальтований майданчик.

Відповідно до обставин спору у цій справі спірний асфальтований майданчик перебував на балансі власника-балансоутримувача з присвоєнням відповідного інвентарного номера та має оціночну вартість саме як нерухоме майно, про що свідчить сам договір оренди №6267 від 27.08.2012, у пункті 1.1 якого міститься посилання на звіт незалежного оцінювача від 31.05.2012.

Суд при цьому погоджується з доводами відповідача в тому, що спірний асфальтований майданчик нерозривно пов`язаний із земельною ділянкою, на якій він розташований.

Проте це не виключає висновку про те, що на відміну від земельної ділянки, яка є природним об`єктом, асфальтований майданчик є окремим, штучно створеним предметом матеріального світу, зі своєю метою використання, а отже таке майно може бути окремим об`єктом оренди. Тому спірний асфальтований майданчик може бути окремим предметом оренди відповідно до положень частини 3 статті 283 Господарського кодексу України. Схожий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №916/661/17 та від 29.05.2018 у справі №927/858/17.

Також відповідачем не спростовані доводи позивача про те, що сама спірна земельна ділянка з кадастровим номером :01:015:5007, на якій розташований єдиний майновий комплекс ДП «Електронмаш», перебувала на праві постійного користування ДП «Електронмаш» (номер запису про речове право: 41492540 від 12.04.2021).

При цьому пунктом 13 ст.120 Земельного кодексу України (в редакції станом на дату укладення договору купівлі-продажу) встановлено, що у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, єдиний майновий комплекс), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у постійному користуванні, особами, які не можуть набувати земельну ділянку на такому праві, вони набувають таку земельну ділянку із земель державної або комунальної власності у власність або оренду.

Вказані обставини свідчать про те, що спірний асфальтований майданчик у складі єдиного майнового комплексу ДП «Електронмаш», який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :01:015:5007, має цінність як майно, враховуючи можливість самого покупця-позивача набути у власність або оренду саму цю земельну ділянку, приналежністю або складовою частиною якої є цей асфальтований майданчик.

Відповідно до ч.4 ст. 13 Конституції України держава забезпечує, зокрема, захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання та рівність їх перед законом. Конституція України прямо встановлює заборону протиправного позбавлення власника права власності. Непорушність цього права означає передусім невтручання будь-кого у здійснення власником своїх прав щодо володіння, користування та розпорядження майном, заборону будь-яких порушень прав власника щодо його майна всупереч інтересам власника та його волі (п.5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.11.2004 № 16-рп/2004).

Як зазначено судом вище, відповідно до пункту 10.1 договору оренди останній укладено строком на 2 роки 11 місяців, при цьому строк дії цього договору продовжувався автоматично за мовчазною згодою на наступні 2 роки 11 місяців та закінчився 27.04.2024.

У разі припинення або розірвання Договору, майно протягом 3-х робочих днів повертається Орендарем Орендодавцю / Балансоутримувачу (пункт 10.9 договору оренди).

Відповідно до частини 1 статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Проте відповідач-орендар спірний асфальтований майданчик позивачу-власнику всупереч умовам договору не повернув та продовжує його використовувати, не маючи для цього права користування ні самим спірним асфальтованим майданчиком, ні земельною ділянкою, на якій він розташований.

Доводи відповідача про те, що на спірні правовідносини розповсюджується дія постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану», відповідно якої договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, суд відхиляє, оскільки на дату закінчення строку дії договору оренди від 27.08.2012 №6267 та за наслідком укладення договору купівлі-продажу від 30.06.2023 №1368 спірний асфальтований майданчик не є державною власністю та перейшов у приватну власність позивача.

Відповідно до частини 1 статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом цієї статті негаторний позов застосовується для захисту від порушень, які не пов`язані із позбавленням володіння (див. пункт 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц).

Обставини користування відповідачем спірним майном станом на дату ухвалення рішення сторонами визнаються, а відтак є належним чином встановленими судом.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що продовження відповідачем фактичного використання спірного асфальтованого майданчика після закінчення строку дії договору оренди та неповернення відповідачем спірного об`єкта позивачу порушує право власності позивача на асфальтований майданчик, а отже негаторний позов позивача до відповідача є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн за подання позову відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України підлягають відшкодуванню позивачу відповідачем.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 11, 13, 14, 18, 20, 73-80, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інком Рент» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудмаш» про усунення перешкод у користуванні належним майном шляхом виселення задовольнити.

2. Усунути Товариству з обмеженою відповідальністю «Інком Рент» (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, буд. 7, оф. 5, ) перешкоди у користуванні майном шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудмаш» (08200, Київська обл., м. Ірпінь(з), вул. Садова, буд. 94, літ. «П», ) з асфальтованого майданчика (інвентарний номер 1618), загальною площею 756,00 кв.м., розміщеного за адресою: м.Київ, вул.Кільцева дорога, 4, реєстровий номер майна 14312789.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудмаш» (08200, Київська обл., м. Ірпінь(з), вул. Садова, буд. 94, літ. «П», ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інком Рент» (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, буд. 7, оф. 5, ) 3028,00 грн судового збору.

Рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку, які передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 08.05.2025.

Суддя О.О. Третьякова