ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"05" травня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/171/25
Господарський суд Одеської області
У складі судді Желєзної С.П.
Секретаря судових засідань Босової Ю.С.
За участю представників сторін:
Від позивача: Племениченко А.В. на підставі ордеру;
Від відповідача: Бакулін О.Ю. на підставі ордеру;
Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 (вх. №2-579/25 від 16.04.2025) про розподіл витрат на правову допомогу, подану по справі за позовом ОСОБА_1 до Садівничого масиву «Магістраль» про визнання недійсним рішення в частині, -
Рішенням Господарського суду Одеської області від 14.04.2025 у даній справі позовні вимоги ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 ) було задоволено, визнано недійсним рішення позачергових загальних зборів СМ «Магістраль», яке оформлено протоколом №5 від 05.11.2023, в частині виключення ОСОБА_1 з членів СМ «Магістраль», розподілено судові витрати зі сплати судового збору.

16.04.2025 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про розподіл витрат на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Ухвалою від 18.04.2025 заява позивача була призначена до розгляду у засіданні суду на 28.04.2025 об 11:15 год., встановлено відповідачу строк до 24.04.2025 для надання пояснень на заяву позивача.

Проте у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги призначене судом засідання 28.04.2025 не відбулося.

Ухвалою суду від 29.04.2025 судове засідання для розгляду заяви позивача було призначено на 05.05.2025 об 11:15 год., запропоновано позивачу надати пояснення щодо змісту додаткової угоди від 15.01.2025 до договору про надання правової допомоги.

30.04.2025 до суду від ОСОБА_1 надійшли пояснення, по тексту яких позивачем було вказано, що 15.01.2025 позивачу та представнику дійсно не був відомий номер справи; під час складення додаткової угоди №1 від 15.01.2025 було допущено помилку - дату угоди було скопійовано з тексту договору від 15.01.2025. З урахуванням зазначеного позивачем було надано додаткову угоду №1/1 від 30.04.2025 про внесення змін до додаткової угоди №1 від 15.01.2025 до договору про надання правової допомоги.

Докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогу подаються до суду, зокрема, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Згідно зі ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З урахуванням вищезазначених норм процесуального закону докази на підтвердження витрат на правову допомогу мали бути подані протягом 5 днів після ухвалення рішення від 14.04.2025, тобто у строк до 21.04.2025. Таким чином, позивач, подаючи клопотання про долучення до матеріалів справи нових доказів на підтвердження понесених витрат, тобто додаткової угоди від 30.04.2025, мав заявити клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

Враховуючи надходження до суду від ОСОБА_1 клопотання про долучення до матеріалів справи додаткової угоди від 30.04.2025 після спливу строку, передбаченого ч. 8 ст. 129 ГПК України, клопотання про поновлення якого позивачем заявлено не було, господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення поданої позивачем заяви від 30.04.2025 з додатками без розгляду.

У судовому засіданні 05.05.2025 представник відповідача заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 про розподіл витрат на правову допомогу.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення, господарський суд виходить із наступного.

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивачем у позовній заяві було повідомлено, що попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат на правову допомогу, який позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи, становить 30 000,00 грн. Крім того, позивачем було повідомлено, що докази понесення витрат будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Рішенням суду від 14.04.2025 у даній справі позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено.

16.04.2025 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про розподіл витрат на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Таким чином, позивачем. з дотриманням вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, було подано заяву про розподіл витрат на правову допомогу.

З огляду на викладене, господарський суд доходить висновку про дотримання позивачем порядку повідомлення та надання суду доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, що свідчить про наявність підстав для їх розподілу у порядку, встановленому процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (ч. 5 ст. 244 ГПК України).

Суд зазначає, що оскільки за результатами вирішення даного спору судом було проголошено рішення, питання про розподіл витрат позивача на правову допомогу по суті має бути розглянуто шляхом проголошення додаткового рішення, оскільки назва додаткового рішення у справі, якими можуть бути: додаткова ухвала, додаткове рішення, залежить від виду прийнятого судом процесуального рішення ухваленого за результатом закінчення розгляду справи (ухвала; рішення). Позиція суду з даного питання відповідає висновкам, які наведені у постанові Верховного Суду від 10.05.2024 у справі №925/134/23.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем було надано суду договір про надання правової (правничої) допомоги № 02/16 від 15.01.2025, укладений між ОСОБА_1 (Клієнт) та адвокатом Племениченко А.В. (Адвокат), за змістом п. 1.1 якого Клієнт доручає, а Адвокат, відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання в якості правової (правничої) допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси Клієнта з питання: надання правової допомоги з питання визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів СМ «Магістраль», яке оформлено протоколом №5 від 05.11.2023.

За змістом п. 3 договору про надання правової (правничої) допомоги № 02/16 від 15.01.2025 порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у додатковій угоді до даного договору. Розмір гонорару не включає фактичні витрати, пов`язані з виконанням договору (відрядження, добові тощо), якщо інше не передбачено домовленістю сторін.

15.01.2025 між Адвокатом та Клієнтом було укладено додаткову угоду №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 02/16 від 15.01.2025, згідно якої п. п. 1, 3 договору були викладені в новій редакцій.

Згідно з п. 1 договору № 02/16 від 15.01.2025 (в редакції додаткової угоди №1 від 15.01.2025) Клієнт доручає, а Адвокат, відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання в якості правової (правничої) допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси Клієнта з питання: надання правової допомоги з питання визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів СМ «Магістраль», яке оформлено протоколом №5 від 05.11.2023 у справі №916/171/25.

Відповідно до п. 3 договору № 02/16 від 15.01.2025 (в редакції додаткової угоди №1 від 15.01.2025) сторони визначили розмір гонорару, який становить 15000,00 грн. Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату вартість послуг протягом 10 (десяти) банківських днів з дня ухвалення судового рішення. Сторони по договору погодилися, що гонорар є розумним, при його встановленні було враховано складність справи, кваліфікацію і досвід Адвоката, фінансовий стан Клієнта та інші істотні обставини.

14.04.2025 між Адвокатом та Клієнтом було підписано детальний опис робіт та акт приймання-передачі виконаних робіт, які є додатками №2, №3 до договору № 02/16 від 15.01.2025.

Актом приймання-передачі виконаних робіт від 14.04.2025 визначено, що Адвокатом були виконані наступні роботи: ознайомлення з матеріалами, наданими Клієнтом, вивчення справи, підготовка до участі в судових засіданнях - 3000,00 грн; складання та подання позовної заяви - 4500,00 грн; складання та подання відповіді на відзив (13.02.2025) - 2000,00 грн; складання та подання клопотань про долучення доказів (24.02.2025,17.03.2025) - 500,00 грн; складання та подання заперечень на клопотання про закриття провадження (18.03.2025, 25.03.2025) - 2000,00 грн; участь у судових засіданнях - 3000,00 грн. Загальна вартість вказаних у цьому акті робіт складає 15000,00 грн. Вказана сума підлягає оплаті Клієнтом на користь Адвоката протягом десяти банківських днів з дня ухвалення рішення судом.

Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру. Ті самі критерії були застосовані Європейським судом з прав людини, при присудженні судових витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява №19336/04), від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (заява №71660/11) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI (зі змінами) гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18 дійшов висновку, що суди, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Порядок обчислення та розмір гонорару визначені у додатковій угоді №1 від 15.01.2025 до договору № 02/16 від 15.01.2025. Суд зазначає, що як договір, так і угода були укладені в один день - 15.01.2025.

Позовна заяву у межах даної справи була подана та розподілена між суддями 20.01.2025 з присвоєнням справі єдиного унікального номера №916/171/25.

Проте на підтвердження заявлених до стягнення витрат на правову допомогу позивачем було надано додаткову угоду від 15.01.2025, укладену за п`ять днів до дати подання позову, у якій наявна умова про надання адвокатом правової допомоги у справі №916/171/25, номер якої позивачу та представнику об`єктивно не міг бути відомий.

Включення до умов додаткової угоди від 15.01.2025 відомостей про номер справи, присвоєний справі лише 20.01.2025, дозволяє суду зробити висновок, що така угода об`єктивно не могла бути укладена 15.01.2025, а, отже, не може регулювати подок та розмір сплати гонорару у зв`язку з наданням правової допомоги у справі №916/171/25. Таким чином, у господарського суду відсутні правові підстави для врахування додаткової угоди під час надання правової оцінки питанню визначення позивачем та адвокатом гонорару за здійснення представництва інтересів клієнта

Відсутність у договорі №02/16 від 15.01.2025 умов, які визначають розмір та/або порядок обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру), включення до угоди №1 від 15.01.2025 відомостей, які об`єктивно не могли бути відомі позивачу та адвокату, у своїй сукупності не дають суду можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару та наявності у позивача наміру сплатити такі витрати на користь адвоката.

За змістом акта приймання-передачі від 14.04.2025 загальна вартість наданої адвокатом правової допомоги становить 15 000,00 грн та має бути сплачена протягом десяти банківських днів з дня ухвалення рішення, тобто у строк до 28.04.2025, якщо виходити з того, що банківські дні відповідають робочим дням з понеділка до п`ятниці; в іншому випадку (якщо враховувати цілодобову роботу банківських застосунків окремих банків, роботу деяких відділень банків у вихідні та можливість цілодобового виконання міжбанківських платіжних операцій) - навіть раніше.

Водночас, як було повідомлено адвокатом у судовому засіданні 05.05.2025 у відповідь на питання представника відповідача, такі кошти наразі позивачем оплачені не були.

З урахуванням викладеного вище, враховуючи відсутність даних про оплату ОСОБА_1 гонорару у розмірі 15 000,00 грн, що було підтверджено представником позивача, господарський суд, використовуючи свої дискреційні повноваження, дійшов висновку про відсутність правових підстав для розподілу витрат на правову допомогу, розмір, вартість та порядок сплати яких передбачені актом приймання-передачі виконаних робіт від 14.04.2025 до договору про надання правової допомоги № 02/16 від 15.01.2025.

Підсумовуючи вищенаведене, господарський суд доходить висновку про правомірність та законність відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розподіл витрат на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 86, 118, 123, 127, 129, 236 - 238, 244 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про розподіл витрат на правову допомогу.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 12.05.2025.

Суддя С.П. Желєзна