ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" травня 2025 р. м. Рівне Справа № 4/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді Мовчуна А.І., розглянувши скаргу представника Панька Миколи Михайловича на дії державного виконавця Рокитнівського ВДВС у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у справі

за заявою Сарненської міжрайонної державної податкової інспекції (Рокитнівське відділення) до боржника приватного підприємця Панька Миколи Михайловича про банкрутство

Секретар судового засідання Агаєва Н.Б.

Учасники справи у судове засідання не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2008 року до Господарського суду Рівненської області звернулась Сарненська міжрайонна державна податкова інспекція (Рокитнівське відділення) із заявою до боржника приватного підприємця Панька Миколи Михайловича про порушення справи про банкрутство.

Постановою Господарського суду Рівненської області від 07.05.2008 (суддя Миханюк М.В.) боржник - приватний підприємець Панько Микола Михайлович: АДРЕСА_1 визнаний банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором у даній справі арбітражного керуючого Дуплику П.Г.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 24.03.2009 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс приватного підприємця Панька Миколу Михайловича. Припинено підприємницьку діяльність приватного підприємця Панька Миколи Михайловича. Припинено провадження у справі № 4/21.

17.04.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника ОСОБА_1 надійшла скарга на дії державного виконавця Рокитнівського ВДВС у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Рівненської області від 17.04.2025 № 03-04/39/2025, враховуючи, що суддю Миханюк М.В. станом на 17.04.2025 відраховано зі штату суддів Господарського суду Рівненської області, відповідно до пунктів 2.3.46-2.3.48 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 4/21, за результатами якого справу передано на розгляд судді Мовчуну А.І.

Ухвалою суду від 18.04.2025 матеріали справи № 4/21 прийнято до свого провадження. Скаргу представника ОСОБА_1 на дії державного виконавця Рокитнівського ВДВС у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повернуто без розгляду.

22.04.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника ОСОБА_1 надійшла повторно скарга на дії державного виконавця Рокитнівського ВДВС у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвалою суду від 22.04.2025 скаргу представника ОСОБА_1 на дії державного виконавця Рокитнівського ВДВС у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції призначено до розгляду на 07.05.2025.

07.05.2025 до суду від представника скаржника надійшла заява про розгляд скарги без його участі.

В судове засідання 07.05.2025 учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду

Окрім того, ухвалою суду від 22.04.2025 явка учасників у справі у судове засідання не визнавалась обов`язковою.

Розглянувши матеріали скарги, судом встановлено наступне.

Частиною 1 статті 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до статті 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно із положеннями ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Ухвалою суду від 03.03.2008 порушено провадження у справі про банкрутство приватного підприємця Панько Миколи Михайловича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ). Зокрема, вжито заходи до забезпечення грошових вимог кредиторів, а саме накладено арешт на майно та грошові кошти (за винятком майна, на яке згідно з цивільним процесуальним законодавством України не може бути звернено стягнення), що належать приватному підприємцю Панько Миколі Михайловичу.

Постановою від 07.05.2008 визнано банкрутом приватного підприємця Панька Миколу Михайловича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ). Зокрема, скасовано заходи забезпечення вимог кредиторів, вжитих ухвалою господарського суду від 03.03.2008.

Листом № 9754 від 16.04.2025 Рокитнівський відділ ДВС у Сарненському районі Рівненської області повідомив заявника, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта сформованої 13.07.2023, 03.04.2007 Відділом ДВС Рокитнівського районного управління юстиції накладено арешт на все нерухоме майно боржника, підстава обтяження: постанова АА№444926, 28.03.2007, реєстраційний номер обтяження: 4745704. 18.03.2008 Відділом ДВС Рокитнівського районного управління юстиції накладено арешт на все нерухоме майно боржника, підстава обтяження: постанова АА№444928.12.03.2008, реєстраційний номер обтяження: 6810516. Станом на 06.01.2025 немає можливості перевірки актуальності накладених арештів, та припинення вищезазначених арештів, оскільки згідно з Правилами ведення діловодства та архіву в органах виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07 червня 2017 року №1829/5 строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби становить три роки, а за постановами про накладення адміністративного стягнення такий строк становить один рік. Тому, по закінченню відповідного строку зберігання виконавчі провадження, в межах яких були винесені дані постанови, було знищено.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент накладення арешту на майно), арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" підлягає примусовому виконанню.

За інформацією Рокитнівського відділу ДВС у Сарненському районі Рівненської області, що згідно відомостей з автоматизованої системи виконавчого провадження, у відділі на примусовому виконанні не перебувають виконавчі документи, де боржником є Панько Микола Михайлович (РНОКПП НОМЕР_1 ).

За таких обставин, суд вважає доцільним зняти арешт, накладений на майно боржника для забезпечення виконання вже виконаного судового рішення, оскільки у застосуванні арешту немає необхідності.

При цьому, суд враховує те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій від стягувача, а також будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Крім того, застосування арешту майна боржника як обмежувального заходу не повинно призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Вказані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 343 ГПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин та враховуючи відсутність виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, відсутність будь-яких відомостей стосовно рішення виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору, знищення матеріалів виконавчого провадження, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, суд приходить до висновку про задоволення скарги представника ОСОБА_1 на дії державного виконавця Рокитнівського ВДВС у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, оскільки невиправдане втручання у право особи на мирне володіння своїм майном, не є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 339, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Скаргу представника ОСОБА_1 на дії державного виконавця Рокитнівського ВДВС у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - задоволити.

2. Визнати неправомірними дії Рокитнівського ВДВС у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), що накладений постановою АА № 444926 від 28.03.2007, реєстраційний номер обтяження 4745704 та постановою АА № 444928 від 12.03.2008, реєстраційний номер обтяження 6810516.

2. Зобов`язати Рокитнівський ВДВС у Сарненському районі Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з всього нерухомого майна, яке належить заявнику ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), який накладений постановою АА № 444926 від 28.03.2007, реєстраційний номер обтяження 4745704, та постановою АА № 444928 від 12.03.2008, реєстраційний номер обтяження 6810516.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 07.05.2025 та може бути оскаржена у десятиденний строк до Північно-західного апеляційного господарського суду за правилами ст. ст. 254-259 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя А.І.Мовчун