ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про визнання / відхилення вимог кредитора

"06" травня 2025 р. Справа № 911/529/25

Господарський суд Київської області у складі судді Гребенюк Т.Д., за участю секретаря судового засідання Білова М.В., розглянувши матеріали за заявою Державного підприємства Адміністрація морських портів України з грошовими вимогами до боржника (вх.№ 5390 від 02.04.2025 року) у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Гідробуд Україна

За участі:

Від кредитора: Мирко Роман Олексійович, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

Від боржника: не з`явився

Арбітражний керуючий: Усачов Олег Миколайович

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа про банкрутство ТОВ Гідробуд Україна.

Так, ухвалою Суду від 04.03.2025, зокрема, відкрито провадження у справі № 911/529/25; введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Усачова Олега Миколайовича.

Офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ Гідробуд Україна здійснено 04.03.2025.

02.04.2025 до суду від Державного підприємства Адміністрація морських портів України надійшла заява з грошовими вимогами до боржника, в якій просить суд визнати грошові вимоги у розмірі 123232269,50 грн.

Ухвалою Суду від 17.03.2025, вказану заяву було прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

11.04.2025 до Суду від кредитора надійшла заява про уточнення кредиторських вимог.

11.04.2025 до Суду від арбітражного керуючого надійшла заява про результати розгляду вимог кредитора.

В судовому засіданні 06.05.2025 взяли участь представники кредитора та арбітражний керуючий.

Представник кредитора підтримав заяву з грошовими вимогами до боржника.

Арбітражний керуючий не заперечив проти задоволення заяви з грошовими вимогами та вказав, що вимоги є обгрунтованими та підлягають визнанню судом.

Розглянувши заяву та заслухавши пояснення сторін, Суд зазначає наступне.

Заява з грошовими вимогами кредитора до боржника обґрунтована тим, що відповідачем неналежним чином виконувався Договір зберігання товарно-матеріальних цінностей №55-П-МИФ-18 від 03.08.2018 та Договір № 196-В-МИФ-17 від 27.12.2017, в зв`язку з чим за останнім обліковується заборгованість у сумі 123 232 269,50 грн., з яких:

1. до першої черги вимог кредиторів витрати, пов`язані із сплатою судового збору за подання заяви про визнання кредиторських вимог у справі № 911/529/25 про банкрутство ТОВ «Гідробуд Україна» у сумі 4 844,80 грн.

2. До четвертої черги вимог кредиторів безспірні вимоги, підтверджені судовими рішеннями, загальна сума яких складає 118 651 935,77 грн., з яких:

73 414 297,47 грн. основний борг;

36 833 686,45 грн. інфляційні втрати;

7 553 617,59 грн. 3% річних;

850 334,26 грн. судового збору за рішеннями судів.

3. До четвертої черги вимог кредиторів грошові вимоги, характер яких не є безспірним, які виникли у зв`язку із порушенням боржником своїх зобов`язань за договором зберігання товарно-матеріальних цінностей від 03.08.2018 № 55-П-МИФ-18 за період серпень 2024 - лютий 2025 у сумі 18 301,31 грн. (з урахуванням заяви про уточнення грошових вимог до боржника від 11.04.2025), з яких:

17 706,24 грн. основний борг;

110,61 грн. 3% річних;

484,46 грн. інфляційні втрати.

4. До шостої черги вимог кредиторів пеня за судовими рішеннями 4 560 994,92 грн

27.12.2017 р. між ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Миколаївського морського порту) (замовник) та ТОВ «Гідробуд Україна» (підрядник) було укладено договір № 196-В-МИФ-17, відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується відповідно до проектної документації та умов договору виконати роботи з будівництва об`єкту: «Будівництво причалу № 8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводській, 23 у Заводському районі м. Миколаєва» за кодом ДК 021:2015-45000000-7 Будівельні роботи та поточний ремонт, зазначені в Технічних вимогах (додаток № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною) у порядку та на умовах, визначених цим договором, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити такі роботи.

Однак боржником неналежним чином виконувались зобов`язання за Договором № 196-В-МИФ-17 від 27.12.2017 з виконання робіт щодо будівництва об`єкту, у зв`язку з чим було ініційовано звернення до суду про стягнення боргу за договором.

Рішенням Господарського суду Київської області від 15.08.2024 у справі № 915/413/24 (суддя Бабкіна В.М.) позов задоволено частково та стягнуто з боржника на користь кредитора 73362644,67 грн. невикористаної частини авансу, 4560148,19 грн. пені, 7552744,40 грн. 3% річних, 36827599,04 грн. інфляційних втрат та 842688,26 грн. витрат зі сплати судового збору, загальна сума стягнутих коштів складає 123 145 824,56 грн.

03.08.2018 між Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" (Зберігач) в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрації Миколаївського морського порту) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГідроБуд Україна" (Поклажодавець) було укладено Договір зберігання товарно-матеріальних цінностей №55-П-МИФ-18, відповідно до умов якого, Зберігач згідно заявки Поклажодавця надає послуги по відповідальному зберіганню товарно-матеріальних цінностей (надалі-майно) на складах ПММ ВМТП інв.№17405, №17406 протягом строку дії цього Договору у порядку та на умовах, визначеним даним Договором (п.1.1. Договору).

Однак боржником неналежним чином виконувались зобов`язання за Договором зберігання товарно-матеріальних цінностей №55-П-МИФ-18 від 03.08.2018 у частині звільнення нерухомого майна кредитора від товарно-матеріальних цінностей, що позбавляє кредитора можливості вільного користування та розпорядженням майном, що є порушенням вимог чинного законодавства України. Як наслідок, кредитором було ініційовано звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 31190,40 грн та зобов`язання усунути перешкоди в користуванні нерухомого майна шляхом звільнення від товарно-матеріальних цінностей.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 15.08.2024 у справі № 915/702/22 (суддя Мавродієва М.В.) позовні вимоги задоволено; стягнуто з боржника на користь кредитора 31190,40 грн плати за фактичний час зберігання майна та 4962,0 грн судового збору; зобов`язано боржника усунути перешкоди в користуванні нерухомого майна (складами ПММ ВМТП інв.№17405, №17406), що знаходиться за адресою: м.Миколаїв, вул. Заводська 23/20 шляхом звільнення приміщення складу (навіс для тари (інв.№17406)) від товарно-матеріальних цінностей Поклажодавця, переданого за Договором зберігання №55-П-МИФ-18 від 03.08.2018, загальна сума стягнутих коштів складає 36152,40 грн.

Також, у зв`язку з неналежним виконанням боржником зобов`язань за Договором зберігання товарно-матеріальних цінностей №55-П-МИФ-18 від 03.08.2018 у частині оплати наданих кредитором послуг, останнім було ініційовано звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 28269,73 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 07.08.2023 у справі № 915/456/23 (суддя Наріжний С.Ю.) позовні вимоги задоволено; стягнуто з боржника на користь кредитора 20462,40 грн. основного боргу, 846,73 грн. пені, 873,19 грн. 3% річних, 6087,41 грн. інфляційних втрат та 2684,00 грн. судового збору., загальна сума стягнутих коштів складає 30953,73 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, обставини щодо наявності заборгованості у боржника у розмірі 123 212 930,69 грн. (123 145 824,56 грн.+ 36152,40 грн. + 30953,73 грн.)грн. перед кредитором є встановленими та такими, що не потребують доказування відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України.

Водночас, доказів, які б підтверджували погашення боржником зазначеної у рішеннях суду заборгованості повністю у добровільному чи примусовому порядку учасниками справи Суду надано не було, а відтак, Суд приходить до висновку про задоволення заяви з грошовими вимогами до боржника у цій частині.

Крім того, кредитор просить суд визнати грошові вимоги, які виникли у зв`язку із порушенням боржником своїх зобов`язань за Договором зберігання товарно-матеріальних цінностей від 03.08.2018 № 55-П-МИФ-18 за період серпень 2024 - лютий 2025 у сумі 18 301,31 грн., з яких: 17 706,24 грн. основного боргу; 110,61 грн. 3% річних та 484,46 грн. інфляційних втрат.

Так, 03.08.2018 між ДП "АМП України" (Зберігач) в особі Миколаївської філії ДП " АМП України" (адміністрації Миколаївського морського порту) (зберігач) та ТОВ "ГідроБуд Україна" (поклажодавець) було укладено Договір зберігання товарно-матеріальних цінностей №55-П-МИФ-18, відповідно до умов якого, зберігач згідно заявки поклажодавця надає послуги по відповідальному зберіганню товарно-матеріальних цінностей (надалі-майно) на складах ПММ ВМТП інв.№17405, №17406 протягом строку дії цього Договору у порядку та на умовах, визначеним даним Договором (п.1.1. Договору).

Відповідно до п.1.2. Договору майно, що передається за цим Договором на зберігання залишається у власності поклажодавця і не переходить до власності Зберігача.

Згідно п.1.3. Договору поклажодавець приймає надані послуги та оплачує їх згідно з умовами цього Договору.

У відповідності до п.2.1.1. Договору зберігач зобов`язаний прийняти майно на зберігання та підписати акт прийому-передачі майна із зазначенням в ньому найменування майна, кількості.

Відповідно до п.2.1.2. Договору зберігач зобов`язаний повернути майно поклажедавцю за першою вимогою останнього на підставі акту прийому-передачі майна.

У відповідності до п.2.2.3. Договору поклажодавець зобов`язаний забрати у зберігача майно одразу після закінчення строку дії цього Договору за актом прийому-передачі.

Згідно п.2.2.7. Договору поклажодавець зобов`язаний, якщо поклажодавець після закінчення строку дії цього Договору не забрав майно, він зобов`язаний внести плату за весь фактичний час його критого зберігання.

Відповідно до п.6.1. Договору, цей Договір набирає чинності з дати підписання його обома сторонами і діє по 31.12.2018 включно і вважається пролонгованим на наступний рік на тих самих умовах, якщо жодна із сторін не заявить про його розірвання на протязі одного місяця до закінчення дії цього Договору. Сторони дійшли згоди, що згідно з ч.3 ст.631 ЦК України, умови цього Договору застосовуються до правовідносин, що виникли між ними з 01.08.2018.

Між сторонами було складено Акт приймання-передачі (на відповідальне зберігання від ТОВ "ГідроБуд Україна" до Миколаївської філії ДП "АМПУ") від 03.08.2018, згідно якого відповідно до Договору №55-П-МИФ-18 від 03.08.2018 складено цей акт про те, що 03.08.2018 Миколаївська філія ДП "АМПУ" прийняло, а ТОВ "ГідроБуд Україна" передало наступні матеріали:

1. Покриття Pikoltar SS BASE (10 л), кількість - 6160 л, ціна без ПДВ - 326,04 грн, сума без ПДВ - 2008406,4 грн;

2. Затверджувач INDURENTE Pikoltar SS (10л), кількість - 4290 л, ціна без ПДВ - 326,04 грн, сума без ПДВ - 1398711,6 грн. Всього без ПДВ: сума без ПДВ - 3407118,0 грн.

У рішенні Господарського суду Миколаївської області від 15.08.2024 у справі № 915/702/22 встановлено, що Договір зберігання товарно-матеріальних цінностей №55-П-МИФ-18 від 03.08.2018 припинив свою дію з 01.01.2022.

Згідно розрахунку заборгованості за Договором зберігання товарно-матеріальних цінностей №55-П-МИФ-18 від 03.08.2018, заборгованість боржника перед кредитором за зберігання майна після закінчення строку дії Договору за період з серпня 2024 року по лютий 2025 року становить 17706,24 грн.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Поклажодавець зобов`язаний забрати річ від зберігача після закінчення строку зберігання (ст.948 ЦК України).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, обов`язок боржника забирати речі від кредитора після закінчення строку зберігання передбачено ч.1 ст.948 ЦК України та п.2.2.3. Договору, а відтак, відповідно до умов Договору у боржника виник обов`язок забрати передане кредитору на зберігання майно в термін до 01.01.2022.

Доказів повернення майна та звільнення нерухомого майна боржником від товарно-матеріальних цінностей, переданих на зберігання за Договором №55-П-МИФ-18 від 03.08.2018, сторонами суду не надано.

Згідно п.2.2.7. Договору, якщо поклажодавець після закінчення строку його дії не забрав майно, він зобов`язаний внести плату за весь фактичний час його критого зберігання.

Суд, перевіривши наданий кредитором розрахунок заборгованості дійшов висновку, що арифметично та методологічно він є вірним, а відтак грошові вимоги у частині визнання 17 706,24 грн. основного боргу підлягають задоволенню судом.

Крім того, кредитором заявлено до визнання 110,61 грн. 3% річних та 484,46 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Кредитором здійснено нарахування 3% річних та інфляційних втрат наступним чином:

На суму 2589,12 грн. з 21.09.2024 по 03.03.2025.

На суму 2 505,60 грн. . з 21.10.2024 по 03.03.2025.

На суму 2589,12 грн. з 21.11.2024 по 03.03.2025.

На суму 2 505,60 грн. . з 21.12.2024 по 03.03.2025.

На суму 2589,12 грн. з 21.01.2025 по 03.03.2025.

На суму 2 505,60 грн. . з 21.02.2025 по 03.03.2025.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, Суд приходить до висновку, що грошові вимоги кредитора до боржника про визнання 110,61 грн. 3% річних та 484,46 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень частини 2 статті 47 КУзПБ, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Відповідно до абз. 2 ч.2 ст.47 КУзПБ, за результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково).

З огляду на наведене, вимоги Кредитора до Боржника, які виникли з договірних правовідносин між ними у розмірі 123 231 232,00 грн., будучи правомірними, підлягають визнанню Судом частково, з віднесенням: 850334,26 грн. судових витрат (судового збору), 73432003,71 грн. основного боргу, 36 834 170,91 грн. інфляційних втрат та 7553728,20 грн. 3% річних до четвертої черги задоволення вимог кредиторів, а також 4560994,92 грн. пені до шостої черги задоволення вимог кредиторів.

Щодо сплачених 4844,80 судового збору за подачу заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство, Суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі ст. 64 КУзПБ, витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді, які понесені і не сплачені до відкриття ліквідаційної процедури, задовольняються у першу чергу.

Таким чином, понесені кредитором витрати на оплату судового збору у розмірі 4844,80 грн. пов`язані з провадженням у справі про банкрутство підлягають визнанню Судом з віднесенням до першої черги задоволення вимог.

Конкурсні кредитори, заінтересовані стосовно боржника, не мають права вирішального голосу на зборах (комітеті) кредиторів (абз. 13 ч. 2 ст. 47 КУзПБ)

Так, кредитор у заяві з грошовими вимогами повідомив, що не є заінтересованою особою щодо боржника.

Згідно з ч. 2 ст. 47 КУзПБ, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

За змістом ст. 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Оскільки офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника здійснено 04.03.2025, граничним строком для подання відповідних заяв є 03.04.2025 (включно).

Отже, оскільки кредитор звернувся до суду з заявою з грошовими вимогами до боржника 02.04.2025 такі вимоги кредитора є конкурсними, та мають право голосу на зборах та комітеті кредиторів, відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 45 КУзПБ.

Керуючись статтями 1, 45, 47, 67 Кодексу України з процедур банкрутства та статтями 73-79, 86, 234 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати частково кредиторські вимоги Державного підприємства Адміністрація морських портів України до Товариства з обмеженою відповідальністю Гідробуд Україна у розмірі 123 231 232,00 грн. з яких:

850334,26 грн. судових витрат (судового збору), четверта черга задоволення вимог кредиторів,

73432003,71 грн. основного боргу, четверта черга задоволення вимог кредиторів,

36 834 170,91 грн. інфляційних втрат, четверта черга задоволення вимог кредиторів,

7553728,20 грн. 3% річних, четверта черга задоволення вимог кредиторів,

4560994,92 грн. пені, шоста черга задоволення вимог кредиторів вимог кредиторів.

2. Включити до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство понесені витрати на оплату судового збору Державного підприємства Адміністрація морських портів України у розмірі 4844,80 грн., перша черга задоволення вимог кредиторів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Повний текст ухвали складено 07.05.2025 року.

Суддя Т.Д. Гребенюк