УХВАЛА

06 травня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/3485/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючої), Бенедисюка І.М., Ємця А.А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» (далі - АТ «Харківгаз», скаржник)

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2024

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2025

за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз»

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсними пунктів 1, 2 та 16 рішення від 24.12.2020 №810- р,

ВСТАНОВИВ:

АТ «Харківгаз» 30.04.2025 через Електронний суд звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою в якій просить, зокрема, рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2025 у справі №910/3485/21 скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги АТ «Харківгаз» повністю, визнати недійсними та скасувати пункти 1, 2 та 16 рішення АМК від 24.12.2020 №810-р. Крім того, скаржник у прохальній частині касаційної скарги просить поновити строк на касаційне оскарження з моменту отримання АТ «Харківгаз» повного тексту постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2025, а також зупинити дію рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2025 у справі №910/3485/21 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2025 для розгляду касаційної скарги у справі №910/3485/21 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т.М. - головуючої, Бенедисюка І.М., Ємця А.А.

Верховний Суд зазначає, що як убачається з матеріалів касаційної скарги скаржник вказав, зокрема, у описовій частині касаційної скарги дату рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2025 у справі №910/3485/21, при цьому у вступній частині зазначає, що касаційна скарга на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025, рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2024 та в резолютивній її частині просить рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2025 у справі №910/3485/21 скасувати та зупинити їх дію.

З відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР) та матеріалів електронної справи убачається, що у справі №910/3485/21 постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2025 переглядалося рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2024.

Виходячи з принципу забезпечення розумності балансу між правовою визначеністю і формалізмом, Суд доходить до висновку, що скаржник у касаційній скарзі просить, зокрема, рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2025 у справі №910/3485/21 скасувати та зупинити їх дію, а зазначене ним «28.08» замість «23.09» та «10.02», «13.02» замість «13.03» є описками, адже носить очевидний технічний характер друкарських описок.

Відповідно до частини четвертої статті 294 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

АТ «Харгівгаз» у касаційній скарзі з посиланням на пункти 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України зазначає, що:

суд апеляційної інстанції та суд першої інстанції в оскаржуваних рішеннях застосували норми права, зокрема, абзац восьмий статті 1, частину другу статті 12, частину першу та частину другу статті 13, статтю 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції», пункт 2.1 розділу 2, пункти 3.1-3.4 розділу 3, пункти 4.1- 4.4 розділу 4, пункт 5.1 розділу 5, пункти 6.1- 6.3 розділу 6, пункт 7.1 розділу 7, пункти 8.1- 8.6 розділу 8, пункти 9.1, 9.2 розділу 9, пункти 10.1- 10.3 Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання на ринку затвердженої розпорядженням АМК від 05.03.2002 №49-р, пункт 11 частини першої статті 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 23.12.2021 у справі №910/2320/20, від 10.09.2020 у справі №910/23375/17, від 01.10.2020 у справі №908/540/19, від 05.07.2022 у справі №910/15541/19, від 05.03.2020 у справі №910/2921/19, Постанови Вищого господарського суду України від 21.01.2012 у справі №25/2019;

відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме Методичних рекомендацій, затверджених рішенням АМК від 01.11.2018, щодо застосування поняття контролю, а саме розділу 2.3 «Засоби контролю», пункту 11.

З огляду на викладене касаційна скарга АТ «Харківгаз» подана із додержанням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України, а саме пунктів 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України.

Отже, на момент відкриття касаційного провадження доводи касаційної скарги не є очевидно неприйнятними, а відтак подані матеріали достатні для касаційного розгляду на підставі пунктів 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України.

Щодо клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення місцевого суду та постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 288 ГПК України: касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення; учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Постанова Північного апеляційного господарського суду ухвалена 13.03.2025, повний текст постанови складений 10.04.2025, а, отже, останній день оскарження постанови за приписами частини першої статті 288 ГПК України, припадає на 30.04.2025.

Водночас з касаційною скаргою, як зазначено вище, АТ «Харківгаз» звернулося до Верховного Суду - 30.04.2025 через Електронний суд.

Таким чином, подана 30.04.2025 до Верховного Суду касаційна скарга АТ «Харківгаз» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2025 у справі №910/3485/21 в межах строку, передбаченого частиною першою статті 288 ГПК України, у зв`язку з чим, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження залишається без розгляду.

Щодо поданого АТ «Харківгаз» клопотання про зупинення дії рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2025 у справі №910/3485/21 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку, яке мотивоване тим, що:

у разі задоволення касаційної скарги АТ «Харківгаз» у цій справі та визнання недійсними пунктів 1, 2 та 16 рішення від 24.12.2020 №810-р зникнуть підстави для стягнення з АТ «Харківгаз» штрафу в розмірі 19 641 788,00 грн, визначеному пунктом 16 рішення АМК від 24.12.2020 №810-р, а набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2025 у справі №910/3485/21 може призвести до порушення майнових прав та інтересів АТ «Харківгаз» шляхом безпідставного стягнення з товариства штрафу в розмірі 19 641 788,00 грн, а тому, на думку АТ «Харківгаз», з метою дотримання балансу прав та інтересів сторін та виключення можливості порушення майнових прав та інтересів АТ «Харківгаз» шляхом стягнення з АТ «Харківгаз» штрафу в розмірі 19 641 788,00 грн, існує достатньо підстав для зупинення дії оскаржуваних судових рішень у цій справі;

рішенням АМК на скаржника накладено штраф у розмірі 19 641 788,00 грн, тоді як АТ «Харківгаз» є суб`єктом господарювання, що здійснювало свою діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії на право провадження діяльності із розподілу природного газу та до 01.07.2023 здійснювало розподіл природного газу споживачам Харківської області, а 28.06.2023 Національною комісією, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) прийнято постанову №1132 «Про зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу, виданої АТ «Харківгаз», у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України», що у свою чергу, за його твердженням, призвело до різкого зменшення надходжень грошових коштів на рахунки АТ «Харківгаз», а також до значних фінансових витрат пов`язаних із звільненням частини працівників, та сплатою податку на додану вартість, а тому на його думку зазначені в заяві обставини роблять передчасним та неможливим виконання судового рішення та в той же час, зупинення його дії до закінчення перегляду в касаційному порядку, на думку скаржника, не призведе до порушення прав відповідача та не зашкодить можливості його виконання в майбутньому.

Проаналізувавши чинне законодавство та доводи, наведені скаржником у клопотанні про зупинення дії судових рішень у справі, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання з огляду на таке.

Повноваження суду стосовно зупинення дії судового рішення унормоване положеннями частини першої статті 332 та частиною четвертою статті 294 ГПК України, відповідно до яких суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Однак необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

Верховний Суд звертається до ухвали Великої Палати Верховного Суду від 28.10.2019 у справі № 904/94/19, відповідно до якої:

«Заява про зупинення виконання судових рішень повинна містити не лише посилання на правові норми, що надають суду можливість здійснити таку процесуальну дію, а й бути обґрунтованою посиланням на конкретні обставини (утруднення повторного розгляду справи, перешкоди у здійсненні повороту виконання, запобігання порушенню прав осіб, які брали / не брали участі у розгляді справи, але рішенням суду вирішено питання про їх права та обов`язки) та наявністю доказів в підтвердження таких обставин».

Верховний Суд виходить з того, що вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, необхідно враховувати необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, перешкоди його виконання, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.

Сумніви скаржника щодо дотримання попередніми судовими інстанціями норм права під час постановлення оскаржуваних судових рішень покладені в основу касаційної скарги та за умов дотримання їх відповідності нормам ГПК України є підставою для перегляду цих рішень судом касаційної інстанції. Водночас вони (аргументи для касаційного оскарження) не обґрунтовують підстави для зупинення виконання або дії оскарженого рішення та не можуть аргументовано свідчити про таку необхідність.

Сама собою незгода учасника судового процесу із судовими рішеннями не є достатньою підставою для зупинення їх виконання або дії, оскільки правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права суд касаційної інстанції перевіряє, переглядаючи по суті у касаційному порядку судові рішення.

Верховний Суд під час розгляду доводів заявника наголошує, що ГПК України передбачає інструмент повернення виконання судового рішення, зокрема у статті 333 ГПК України унормовано питання про поворот виконання рішення, постанови у разі зміни або скасування судового рішення після його виконання.

Сам по собі факт відкриття виконавчого провадження та / або видачі наказу не свідчить та не є безумовним і достатнім доказом, який засвідчує неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування, а тому не є очевидною / безумовною підставою для зупинення судом касаційної інстанції дії оскаржуваних судових рішень, що набрали законної сили і є обов`язковими до виконання (стаття 1291 Конституції України, стаття 326 ГПК України).

Суд має право зупинити дію судового рішення, зокрема, якщо кінцеве рішення невідворотне та його негайне виконання може завдати значної шкоди. При цьому сторона, проти якої ухвалено судове рішення у справі, має обґрунтувати свою заяву належним чином і навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень або зупинення їх дії у разі, якщо вони будуть скасовані.

Клопотання АТ «Харківгаз» про зупинення дії оскаржуваних рішень зі справи зазначеному вище не відповідає та не доводить, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення або зупинення його дії у разі, якщо воно буде скасоване, і не свідчить про наявність підстав для застосування статті 332 ГПК України.

За таких обставин Суд враховує, що у клопотанні скаржника про зупинення дії оскаржуваних судових рішень не наведені аргументовано / обґрунтовані доводи, що дають підстави для висновку про необхідність зупинення їх дії, а наведені мають декларативний характер, а тому твердження оцінюються як припущення, адже відсутні докази на підтвердження факту необхідності зупинення виконання оскаржуваних судових рішень.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (§43).

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Враховуючи викладене, зупинення дії судових рішень в силу статті 332 ГПК України є правом, а не обов`язком суду, та беручи до уваги, що однією із засад (принципів) господарського судочинства є обов`язковість судового рішення й з огляду на відсутність у суду касаційної інстанції належно обґрунтованих та підтверджених підстав для висновку про необхідність зупинення дії оскаржуваних судових рішень, в задоволенні клопотання заявника слід відмовити.

Ураховуючи доводи касаційної скарги, які не є очевидно неприйнятними, письмову форму матеріалів справи №910/3485/21, з огляду на технічний стан функціонування Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи на момент прийняття ухвали, Суд доходить висновку про необхідність витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 290, 294, 314, 332 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відкрити касаційне провадження у справі №910/3485/21 за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2025.

2. Призначити розгляд касаційної скарги у засіданні Касаційного господарського суду на 03 червня 2025 року о 12:00 у приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, кімн. №302.

3. Учасники справи мають право подати відзиви на касаційну скаргу до 22 травня 2025 року до Верховного Суду Касаційного господарського суду шляхом надсилання / подання процесуальних документів через «Електронний кабінет» в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремих підсистем (модулів), що забезпечує обмін документами. Реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі) не позбавляє права на подання документів у паперовій формі. Відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

4. Відмовити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» у задоволенні клопотання про зупинення дії рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2025 у справі №910/3485/21 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

5. Довести до відома учасників справи, що їхня явка в судове засідання є необов`язковою. Суд роз`яснює, що учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду враховуючи наявність у Суду технічної можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції та/або з урахуванням воєнного стану сторони можуть подати до Верховного Суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

6. Витребувати матеріали справи №910/3485/21 Господарського суду міста Києва за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» до Антимонопольного комітету України про визнання недійсними пунктів 1, 2 та 16 рішення від 24.12.2020 №810- р.

7. Копії ухвали надіслати до Господарського суду міста Києва та Північного апеляційного господарського суду для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя А. Ємець