ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
СУДОВИЙ НАКАЗ
"05" травня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1684/25
Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,
Заявник, Товариство з обмеженою відповідальністю «Шериф-Одеса», звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Порт-Начало» 21 647,00 грн, з яких: 3 700,00 грн суми боргу за надані послуги, 750,00 грн штрафних санкцій, передбачених п. 5.1.1.1 Договору, 9 000,00 грн штрафних санкцій, передбачених п. 5.1.1.3 Договору, 7 097,00 грн відшкодування вартості обладнання та 1 100,00 грн компенсації за здійснення організаційно-технічних заходів, визначених п.4.2.7 Договору.
В обґрунтування заяви посилається на неналежне виконання боржником зобов`язань за Договором № 16968498 про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони від 15.04.2024 (далі - Договір)
Згідно зі ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.
Відповідно до ч.1 ст.148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в т.ч. електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При цьому суд повідомляє, що за приписами п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Шериф-Одеса», суд не виявив передбачених ст. 152 ГПК України підстав для відмови у видачі судового наказу.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю «Шериф-Одеса» вимоги про видачу судового наказу на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Порт-Начало» 3 700,00 грн суми боргу за надані послуги, 750,00 грн штрафних санкцій, передбачених п. 5.1.1.1 Договору, 9 000,00 грн штрафних санкцій, передбачених п. 5.1.1.3 Договору, 7 097,00 грн відшкодування вартості обладнання та 1 100,00 грн компенсації за здійснення організаційно-технічних заходів, визначених п.4.2.7 Договору, підлягають задоволенню.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 155 ГПК України у судовому наказі зазначається, зокрема, сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.
Щодо суми судових витрат (судового збору) суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 151 ГПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.
Згідно з платіжною інструкцією № 215 від 25.04.2025 за подання до суду заяви про видачу судового наказу заявник сплатив 302,80 грн.
Частиною 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір передбачено, що судовий збір за подання заяви про видачу судового наказу становить 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 302,80 грн.
Водночас, за приписами ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
З аналізу вищезазначених норм законодавства суд виснує, що понижуючий коефіцієнт 0,8 при поданні до суду процесуальних документів в електронному вигляді застосовується імперативно.
З цього приводу судом враховуються також висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у Постанові від 16.11.2022 у справі № 916/228/22.
Таким чином, враховуючи подання до суду заяви про видачу судового наказу в електронній формі, на боржника слід покласти витрати зі сплати судового збору у розмірі 242,24 грн (302,80 х 0,8). При цьому, 60,56 грн судового збору є надмірно сплаченими.
Керуючись ст.ст. 147-148, 154, 155 ГПК України, суд
2. Копію судового наказу, копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, надіслати боржнику.
3. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
4. Повідомити боржника, що:
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
Згідно з ч.1 ст.159 ГПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Дата набрання судовим наказом законної сили: _______________________________.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання: ___________________________
_______________________________________________________________________.
Дата видачі судового наказу стягувачу: _____________________________________ .
Суддя Волков Роман Володимирович