ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

05 травня 2025 року Справа № 915/1260/24

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко Т.В.,

представників сторін: не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Авто-Спортек №6 від 09.04.2025 про розстрочення виконання рішення суду у справі

за позовом: Приватного акціонерного товариства Миколаївська теплоелектроцентраль,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Авто-Спортек,

про: стягнення 24787,97 грн,-

в с т а н о в и в:

Відповідач звернувся до суду з заявою №6 від 09.04.2025, в якій просить суд розстрочити виконання рішення суду від 24.01.2025 у даній справі в частині стягнення 22837,95 грн основного боргу на 4 місяці рівними частинами та в частині стягнення 3028,0 грн судового збору на 2 місяці рівними частинами.

Ухвалою суду від 10.04.2025 розгляд такої заяви призначено на 05.05.2025.

Позивач у заяві б/н від 05.05.2025 не заперечує щодо розстрочки в редакції відповідача, заяву просить розглядати за відсутності його представника.

Сторони явку повноважних представників у судове засідання не забезпечили, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, відповідач причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомленні про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Судом також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обов`язковою.

За такого, суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для розгляду заяви по суті за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні 05.05.2025 судом підписано вступну та резолютивну частини ухвали без її проголошення.

Розглянувши заяву відповідача про розстрочення виконання рішення, суд дійшов наступних висновків.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 22.01.2025, яке в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили 12.02.2025, у даній справі вимоги позивача задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 22837,95 грн основного боргу за період з листопада 2022 року по липень 2024 року, 1132,82 грн інфляційних втрат, 675,89 грн 3% річних, 141,31 грн пені та 3028,0 грн судового збору.

На виконання такого рішення 17.02.2025 судом видано відповідний наказ.

Згідно ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст.18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно ст.326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до приписів ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

За приписами ст.331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може, зокрема, розстрочити виконання рішення. Підставою для розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує, зокрема: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим судом способом. Проте, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст.6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду». У рішенні від 17.05.2005 по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії §1 ст.6 Конвенції.

Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається п.1 ст.6 Конвенції («Іммобільяре Саффі проти Італії», заява №22774/93, §74, ЄСПЛ 1999-V).

Відповідач просить суд розстрочити виконання рішення суду у даній справі в частині стягнення основного боргу на 4 місяці рівними частинами по 5709,49 грн та в частині стягнення судового збору на 2 місяці рівними частинами по 1514,0 грн.

В обґрунтування заяви про розстрочення виконання рішення суду відповідач посилається на наступне:

- наявність заборгованості зумовлена складним фінансовим становищем товариства, оскільки починаючи з лютого 2022 року товариство недоотримує майже половину запланованих доходів від свої контрагентів та несе щоквартальні збитки. Зазначене викликане тим, що значна частина контрагентів з початком військової агресії Російської Федерації проти України, покинула територію держави та перестала виконувати свої зобов`язання перед товариством;

- товариство належно виконує зобов`язання зі сплати заробітної плати та сплати податків до бюджету, що не дає змоги здійснити одночасне погашення заборгованості перед позивачем, оскільки виручки від наданих послуг не достатньо для задоволення всіх зобов`язань перед контрагентами;

- товариство робить все можливе для погашення заборгованості перед позивачем, у зв`язку із чим має намір повністю та добровільно погасити борг шляхом перерахування сум на банківський рахунок позивача, але на даний час на банківському рахунку товариства не достатньо грошових коштів, а залишок коштів дозволяє на даний час лише розрахуватися із найманими працівниками.

На думку відповідача, такі обставини можуть істотно ускладнити виконання судового рішення по даній справі, а розстрочення його виконання матиме важливе значення для стабілізації господарської діяльності товариства, не доведення його до банкрутства та надасть можливість отримувати кошти для поступового погашення суми заборгованості.

На підтвердження вказаних обставин відповідачем надано суду копії фінансової звітності малого підприємства (баланс та звіт про фінансові результати) відповідача за 2023 та 2024 роки.

Також, в доповненнях до заяви №6/2 від 28.04.2025 відповідач повідомив суду, що уклав з позивачем договір №20 від 24.04.2025 про реструктуризацію заборгованості, яка виникла в подальший період з серпня 2024 року по березень 2025 року включно.

Позивач у заяві б/н від 05.05.2025 не заперечує щодо розстрочки в редакції відповідача.

Так, під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду у даній справі судом прийнято до уваги тяжкий фінансовий стан відповідача, який підтверджений фінансовою звітністю малого підприємства (баланс та звіт про фінансові результати) відповідача за останні два роки.

Судом при розгляді заяви також враховано, що в такій заяві відповідач визнає наявність обов`язку сплати заборгованості, не відмовляється та не ухиляється від такого виконання.

За вказаних обставин, вжиття на даний час органами державної виконавчої служби заходів по примусовому виконанню рішення суду по даній справі може призвести до блокування роботи відповідача, утруднить здійснення ним господарської діяльності, та виконання в подальшому грошових зобов`язань, зокрема і зі сплати стягуваної заборгованості, а також погашення заборгованості за наступні періоди перед позивачем за договором реструктуризації.

Оцінивши вказані обставини, проаналізувавши докази, надані відповідачем в обґрунтування своєї позиції, враховуючи визнання відповідачем наявності обов`язку сплати заборгованості, дослідивши фінансовий стан відповідача за результатами останніх двох років, суд приходить до висновку про наявність у відповідача реальної можливості виконання рішення суду протягом чотирьох місяців, що надає суду достатньо підстав для розстрочення виконання рішення суду у даній справі в частині стягнення 22837,95 грн основного боргу на чотири місяців рівними частинами та 3028,0 грн судового збору на два місяці рівними частинами починаючи з травня 2025 року.

За такого, заява відповідача про розстрочення виконання рішення суду по даній справі в частині стягнення основного боргу та судового збору підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.234, 235, 331 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Авто-Спортек №6 від 09.04.2025 про розстрочення виконання рішення суду, - задовольнити.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.01.2025 у справі №915/1260/24 в частині стягнення 22837,95 грн основного боргу та 3028,0 грн судового збору наступним чином:

- до 31.05.2025 - 7223,49 грн, з яких 1514,0 грн - судовий збір;

- до 30.06.2025 - 7223,49 грн, з яких 1514,0 грн - судовий збір;

- до 31.07.2025 - 5709,49 грн;

- до 31.08.2025 - 5709,49 грн.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оформлена у відповідності до ст.234 ГПК України та підписана суддею 07.05.2025.

Суддя М.В.Мавродієва