РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.05.2025Справа № 910/16276/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про зобов`язання вчинити дії

Суддя Смирнова Ю.М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» (далі - позивач, ТОВ «Грейнсвард») звернулось до Господарського суду міста Києва (далі - суд) з позовом про зобов`язання Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - відповідач, АТ «Українська залізниця») внести зміни до особового рахунку ТОВ «Грейнсвард» № 2829531 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 26 393,69 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що у відповідача були відсутні підстави для нарахування позивачу 26 393,69 грн на підставі Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 43-41564379/2020-001 від 06.03.2020 збору за зберігання вантажів у вагонах при накопиченні маршрутного поїзда, та, відповідно, для списання цих грошових коштів з особового рахунку позивача, внаслідок чого ці кошти вважаються набутими відповідачем без достатньої правової підстави.

Ухвалою суду від 17.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

20.01.2025 через систему «Електронний суд» надійшла заява про ступ у справу представника відповідача.

23.01.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив суд відмовити у позові, посилаючись на те, що позовні вимоги, враховуючи вимоги ст.ст. 134, 136 Статуту залізниць України та положення частин першої-четвертої ст. 315 Господарського кодексу України, пред`явлено позивачем з пропуском спеціального строку позовної давності.

28.01.2025 та 03.02.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначав, що відзив на позовну заяву не містить будь-яких заперечень щодо факту формування маршрутного поїзда та замовлення і сплати позивачем окремої послуги з накопичення вагонів для відправлення їх маршрутним поїздом. Нарахування збору за зберігання вантажу у зв`язку із затримкою в очікуванні оформлення перевезення презюмується з обов`язок доведення факту наявності такої затримки. Оскільки складання накопичувальних карток та актів загальної форми є прерогативою саме АТ «Укрзалізниця», то відповідачем належними доказами не підтверджено правомірність нарахування збору за зберігання. Відповідачем не надано документів на підтвердження наявності затримки вагонів відмінної від накопичення маршрутного поїзда, отже, не спростовано обставини та факти, наведені у позовній заяві. Списання відповідачем з особового рахунку позивача грошових коштів як збору за зберігання вантажу відбулось у зв`язку з Договором, однак не на його виконання, а поза межами домовленостей, передбачених вказаним правочином, тобто поза межами укладеного між сторонами Договору.

На думку позивача, спірні грошові кошти фактично були списані не на виконання умов Договору, відтак, позов не може бути визнаний як такий, що випливає з перевезення, і тому встановлені ст.ст. 134, 136 Статуту залізниць України, частинами першою та четвертою ст. 315 ГК України спеціальні строки позовної давності до таких вимог не застосовуються. Натомість до позовних вимог у порядку приписів ст. 1212 Цивільного кодексу України застосовується загальний трьохрічний строк позовної давності, який відповідачем не порушено.

Також позивач посилався на зупинення перебігу строків позовної давності на строк дії воєнного стану відповідно п. 19 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України.

05.02.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення, в яких останній зазначав, що послуги перевезення (накопичення) надавались відповідачем у рамках укладеного між сторонами Договору, та згідно з його істотними умовами списувались кошти з особового рахунку позивача, підставою списання яких були документи, складені по інформації, внесеної до накопичувальної картки (ФДУ-92) і підписаної ЕЦП представником позивача без заперечень, що свідчить про погодженням з нарахованими відповідачем платежами за зберігання вантажу, так і фактом затримки вагонів з причин, що не залежать від відповідача. За весь час позивач не надавав письмового примірника накопичувальної картки (ФДУ-92) № 23020012 від 23.02.2022 із зауваженнями, як це передбачено положеннями п. 2.1.7. Договору, та пунктами 2.5., 2.6. Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, відсутні такі зауваження і в матеріалах справи. Також позивач письмово не повідомляв відповідача про незгоду із нарахованими йому платежами для проведення перевірки перевізника як передбачено п. 4.8. та п. 4.9. Договору, що, на думку відповідача, також свідчить про погодженням з нарахованими відповідачем платежами за збереження вантажу та фактом надання таких послуг. Відповідно до п. 5.1 роз`яснень Президії Вищого господарського суду України № 04-5/601 від 29.05.2002 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею», за обставин відмови вантажовласника сплатити надані послуги залізниця стягує такі кошти з особливого рахунку вантажовласника, який в подальшому вправі оскаржити такі дії в суді; якщо ж платіжні документи вантажовласник підписує із запереченнями, залізниця звертається до суду з позовом про примусове стягнення. Відповідач зазначав, що перевізник вчинив дії, передбачені як умовами Договору, так і Статуту, Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, а саме - правомірно списав суму вартості наданих залізницею послуг за зберігання вантажу з особового рахунку позивача.

Також відповідач просив застосувати до позивача доктрину суперечливої поведінки, в даному випадку поведінка позивача була суперечливою та непослідовною, адже позивач за власним волевиявленням підписав накопичувальну картку (ФДУ-92) № 23020012 від 23.02.2022 без зауважень, визнавши як факт затримки вагонів з причин, що не залежать від Залізниці, зберіганню вантажу, так і його вартість та обґрунтованість нарахування таких сум, в подальшому безпідставно відмовився від наданих Залізницею послуг та звернувся до суду з даним позовом.

Крім того, відповідач наголосив про пропуск позивачем спеціальних строків позовної давності.

Згідно з частиною четвертою ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Протоколом електронного аукціону № RCE001-UA-208 від 09.02.2022 ТОВ «Грейнсвард» стало переможцем електронного аукціону за лотом: Англійський аукціон. Продаж послуг з використання вагонів власності АТ «Укрзалізниця» (1 вагон за 1 добу). 50 вагонів у складі одного маршрутного поїзда (зерновози) /// Кількість вагонів - 50; Рухомий склад - хопери-зерновози - 95; Полігон навантаження - Станції регіональної філії Одеської; Дата подачі вагону початкова - 18-02-2022 00:00; Дата подачі вагону кінцева - 18-02-2022 23:59; Дата проставлення електронної заявки початкова - 11-02-2022 00:00; Дата проставлення електронної заявки кінцева - 15-02-2022 20:00

06.03.2020 АТ «Українська залізниця» направило ТОВ «Грейнсвард» Повідомлення про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 43-41564379/2020-001 від 06.03.2020, яким засвідчено прийняття від ТОВ «Грейнсвард» Заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом та повідомлено про присвоєння позивачу кодів відправника/одержувача: 8104 та платника: 2829531 та про відкриття особового рахунку з ідентичним номером, які повинні використовуватись виключно для перевезення вантажів в межах Договору між Сторонами. При цьому, код платника використовується для ідентифікації договірних відносин як номер Договору.

Відтак, між АТ «Українська залізниця» (далі - Перевізник) та ТОВ «Грейнсвард» (далі - Замовник) було укладено Договір про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом № 43-41564379/2020-001 від 06.03.2020 (далі - Договір).

27.01.2022 АТ «Українська залізниця» оприлюднено нову редакцію Договору, яка була введена в дію з 01.02.2022.

Згідно з п. 1.1., предметом Договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні Договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за використання (користування) вагона Перевізника не є орендною платою.

Умовами п. 1.3. Договору передбачено, що маршрутний поїзд - вантажний поїзд, одночасно пред`явлений до перевезення Замовником, який відповідає установленій Перевізником масі та/або довжині та прямує без переробки на одну станцію призначення/вихідну станцію. Маршрутний поїзд може бути оформлений одним або декількома перевізними документами; первинні документи - документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення, зокрема: перевізні документи, зведена відомість, накопичувальна картка, відомість плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботи інші; послуги, пов`язані з організацією та здійсненням перевезення вантажів - послуги, що надаються Перевізником Замовнику згідно з Договором (додатків до нього), у т.ч. на підставі окремої заявки Замовника.

Пунктом 1.4. Договору визначено, що надання послуг за Договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами.

Відповідно до п. 2.1. Договору, обов`язки Замовника, становлять, зокрема: сплачувати послуги Перевізника та інші платежі, належні Перевізнику за Договором з сум внесеної передоплати за кодом платника (п. 2.1.4.); відшкодовувати Перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від Перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника (п. 2.1.5.); у строки, встановлені розд. 4 Договору, підписувати акти звіряння розрахунків, зведені відомості. Підписувати не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) форми ФДУ-92, відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46, відомості плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу форми ГУ-46а. А у випадку оформлення вказаних вище документів в паперовій формі на вимогу Замовника - підписувати та надавати Перевізнику не пізніше двох робочих днів від дня надання такої його вимоги (п. 2.1.7.).

Умовами п. 2.3. Договору передбачено обов`язки Перевізника, зокрема: приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) Замовника або у власних вагонах (контейнерах) Перевізника, надавати власні вагони (контейнери) Перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками Замовника згідно інформації розміщеної у Системі планування перевезень, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до Договору та Збірнику тарифів (п. 2.3.2.); складати документи, передбачені п.п. 1.3., 1.4. та розд. 4 Договору, щодо нарахування сум платежів (п. 2.3.5.).

Відповідно до п. 3.1. Договору, розмір провізних платежів за перевезення вантажу у вагонах Замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів.

Пунктом 14 Договору передбачено, що невід`ємною частиною Договору є додатки, зокрема: Додаток 1-1 «Ставки плати за додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, що надаються за вільними тарифами» та Додаток 1-4 «Умови накопичення вагонів».

Згідно з п. 14.1. Договору, у випадках, якщо додатками до Договору визначені умови інші ніж в основному тексті Договору, такі умови додатків мають переважну силу над умовами основного тексту Договору.

Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 43-41564379/2020-001 від 06.03.2020 містить спеціальні умови, які відносяться до «окремих послуг», зокрема, Додаток № 1-4 до Договору «Умови накопичення вагонів» (далі - Додаток № 1-4), який є невід`ємною частиною останнього.

Відповідно до п. 1 Додатку № 1-4, на окреме замовлення Перевізник надає послуги Замовнику з накопичення порожніх та/або з вантажем власних вагонів Перевізника та/або вагонів Замовника на коліях загального користування станцій накопичення для відправлення їх групами, маршрутними або контейнерними проїздами на станції призначення (далі - накопичення вагонів).

Станціями накопичення можуть бути станції відправлення та /або станції на шляху прямування вагонів до станції призначення (п. 2 Додатку № 1-4).

За умовами п. 3 Додатку № 1-4, для організації накопичення вагонів Замовник направляє для погодження Перевізником звернення із зазначенням бажаних станцій накопичення та максимальної кількості вагонів, що може бути накопичено на кожній з них. Строк розгляду Перевізником такого звернення становить не більше ніж 15 робочих днів. За результатом розгляду звернення Замовника, Перевізник інформує про можливість накопичення вагонів із зазначенням станцій накопичення та кількості вагонів, що може бути накопичено на них, або надає обґрунтовану відмову.

В межах узгоджених станцій накопичення та кількості вагонів, що може бути накопичено, Замовник щомісячно надає Перевізнику на такі станції накопичення заявки на накопичення вагонів із зазначенням: станції накопичення; граничної кількості вагонів для накопичення; розподілу для накопичення вагонів за їх видами, різновидом вантажу, станції призначення; періоду дії такої заявки (п. 4 Додатку № 1-4).

Відповідно до п. 5 Додатку № 1-4, на станціях накопичення на шляху прямування Перевізник контролює накопичення вагонів відповідно до заявки Замовника для подальшого формування поїзду та відправлення на станцію призначення.

Початком накопичення вагонів є: на шляху прямування порожніх та/або з вантажем - прибуття вагонів на станцію накопичення; на станції відправлення - момент фактичної передачі Замовником вагонів Перевізнику (п. 6 Додатку № 1-4).

Згідно з п. 7 Додатку № 1-4, часом закінчення накопичення вагонів є: на шляху прямування порожніх та/або з вантажем - формування поїзду з таких вагонів; на станції відправлення - приймання останнього вагону Перевізником.

Час перебування вагонів на коліях загального користування станції накопичення відображається в акті загальної форми ГУ-23 (п. 8 Додатку № 1-4).

Відповідно до п. 9 Додатку № 1-4, за послугу з накопичення вагонів Замовник сплачує: плату за вільним тарифом «Організація перевезень і накопичення власного рухомого складу» відповідно до Додатку 1-1 до Договору. При нарахуванні такої плати 1 вагоно-доба розраховується з округленням неповної доби (24 години від початку накопичення) до повної (24 години до закінчення накопичення) (п. 9.1.); за затримку вагонів Замовника: платежі пов`язані з затримкою вантажу на шляху прямування з вини Замовника згідно з Збірником тарифів та Правилами перевезення вантажів (п. 9.2.); за затримку власних вагонів Перевізника: платежі пов`язані з затримкою вантажу на шляху прямування з вини Замовника згідно з Збірником тарифів та Правилами перевезення вантажів та п. 3.4. Договору (п. 9.3.). Плата за маневрову роботу під час надання послуг з накопичення Замовнику не нараховується.

Нарахування платежів відбувається на станції накопичення за накопичувальною карткою ФДУ-92, відомістю плати за користування вагонами ГУ-46 з коду платника Замовника, яким замовлено надання такої послуги (п. 10 Додатку № 1-4).

Відповідно до п. 7 накладної № 34565481 від 22.02.2022 ТОВ «Грейнсвард» на умовах аукціону № RCE001-UA-208 було передано до перевезення маршрутний поїзд № 022201 (п. 20 зерно кукурудзи насипом) з відомістю вагонів в кількості 50 вагонів з ідентифікацією відправки № 34565481 від 22.02.2022.

23.02.2022 АТ «Українська залізниця» була складена Накопичувальна картка № 23020012 зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) (форма ФДУ-92), згідно якою ТОВ «Грейнсвард» було нараховано збір за зберіг. вантажів при перев. експ.-імп. та внутр. вант. в вагонах: однокр. розмір. вантажі, крім тварин (код/підкод платежу 190/001) на суму 21 994,74 грн без ПДВ (найменування та номер документа ГУ-46 № 23020004) з підставою для справляння платежів - Збірник тарифів Р. 3 п. 2.1 (1818.95 т., 1 діб) та інші послуги організ. перевез. і накопич. власн. рух. складу (код/підкод платежу 229/001) на суму 6 189,30 грн без ПДВ (найменування та номер документа ГУ-46 № 23020004) з підставою для справляння платежів - доручення АТ «Українська залізниця» від 16.12.2019 № ЦМ-15/473.

Розшифровка «код/підкод платежу» визначено у Класифікаторі підкодів до Переліку кодів плати, зборів, штрафів та інших надходжень розміщеному у публічному доступі на офіційному сайті AT «Українська залізниця» https://uz.gov.ua/cargo_transportation/general_information/kp/.

23.02.2022 АТ «Українська залізниця» були сформовані Відомості № 23020004 плати за користування вагонами (форми ГУ-46) на загальну суму 91 876,00 грн без ПДВ та № 23020005 плати за користування вагонами (форми ГУ-46) на загальну суму 113 664,00 грн без ПДВ.

Умовами п. 3.4. Договору передбачено, що Замовник зобов`язаний сплачувати у визначеному Договором розмірі плату за користування власними вагонами Перевізника: під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування; переданих Замовнику на місцях незагального користування; затриманих на станціях в очікуванні подавання під вантажні або інші операції, з причин, які залежать від Замовника; затриманих під час перевезення з інших причин, що не залежать від Перевізника (далі - плата за користування власними вагонами Перевізника).

Відповідно п. 4.1. Договору, розрахунки за Договором здійснюються через філію «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» АТ «Укрзалізниця».

Оплата послуг відповідно до Договору здійснюється у національній валюті України на умова попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання Перевізника, вказаний в розд. 15 Договору. Одержані на поточний рахунок з спеціальним режимом використання кошти Перевізник зараховує на особистий рахунок Замовника (п. 4.2. Договору).

Згідно з п. 4.4. Договору, по мірі виконання перевезень та надання послуг, Перевізником відображається в особовому рахунку використання Замовником коштів за добу для оплати: провізних платежів за перевезення, зазначених в накладних; суми додаткових зборів та додаткових послуг за вільними тарифами; плати за використання власних вагонів Перевізника за межами України, що відображається в щодобових інформаційних повідомленнях; штрафів на підставі відповідних перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (контейнерами), інформаційних повідомлень, тощо; неустойки, нарахованої, згідно з додатками до Договору та відображеної в інформаційному повідомленні; пені.

Щодобово, упродовж періоду виконання Договору, Перевізник надає Замовнику переліки перевізних документів в електронному вигляді, які відображають облік коштів, перерахованих та витрачених Замовником на виконання Договору за звітну добу. На підставі переліків перевізних документів формуються виписки з особового рахунку, що відображають облік коштів, перерахованих та витрачених Замовником на виконання Договору за звітний місяць. У виписці відображаються дати утворення, розміри заборгованості та нарахована неустойка (штраф, пеня). Виписка з особового рахунку направляється Перевізником на електронну адресу Замовника, вказану в Додатку 2-1 Договору, не пізніше 10-го числа місяця наступного за звітним (п. 4.5. Договору).

Умовами п. 4.8. Договору передбачено, що у разі незгоди з нарахованими платежами та сумою списаних з особового рахунку коштів, Замовник для проведення перевірки письмово повідомляє Перевізника на вказану в розд. 7 Договору адресу Філії «Центр транспортної логістики» АТ «Укрзалізниця».

У разі виявлення Перевізником неправильного нарахування платежів, здійснюється перерахунок, після чого надлишок списаних коштів зараховується на особовий рахунок Замовника, як оплата за майбутні перевезення або ж додатково з сум внесеної попередньої оплати списуються кошти для оплати належних Перевізнику платежів в порядку та строки, передбачені законодавством України і цим Договором.

Відповідно даних філії «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» АТ «Укрзалізниця» (перелік № 20220223 від 23.02.2022) з рахунку ТОВ «Грейнсвард» була списана оплата за Накопичувальною карткою № 23020012 від 23.02.2022 збір за зберігання у вагонах (в т.ч. у контейнерах) при перевезенні експорт (код/підкод платежу 190/1) на суму 21 994,74 грн без ПДВ (26 393,69 грн з ПДВ).

Як зазначає позивач, за результатом проведеної перевірки розрахунків між сторонами ТОВ «Грейнсвард» виявлено безпідставно отримані AT «Українська залізниця» грошові кошти у розмірі 26 393,69 грн з ПДВ як збір за зберігання вантажу під час надання договірної послуги з накопичення вагонів з вантажем з метою формування маршрутного потягу, тобто поза межами укладеного між сторонами Договору.

Пунктом 7.4. Договору передбачено, що у випадку задоволення грошових вимог (претензій) замовника, перевізник має право відобразити відповідні грошові суми особового рахунку замовника в якості попередньої оплати. Належним способом захисту в судовому порядку прав і інтересів замовника щодо відображення перевізником в особовому рахунку використання замовником коштів (провізних платежів, неустойки, відшкодування збитків, інших), є відновлення становища, яке існувало до їх порушення - внесення відповідних змін до особового рахунку замовника про зарахування коштів на нього.

З огляду на зазначене, позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив про безпідставність нарахування та стягнення з нього відповідачем коштів збору за зберігання вантажу під час надання договірної послуги з накопичення вагонів з вантажем з метою формування маршрутного потягу у розмірі 26 393,69 грн, а відтак, на переконання позивача, зазначена сума підлягає поверненню останньому шляхом внесення змін до особового рахунку.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Як встановлено, за результатами електронного аукціону № RCE001-UA-208 від 09.02.2022 між сторонами, в порядку ст. 633 та ст. 634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), було укладено публічний договір приєднання - Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 43-41564379/2020-001 від 06.03.2020.

Приписами частини першої та другої ст. 306 ГК України передбачено, що перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ст. 307 ГК України).

Відповідно до ст. 908 ЦК України, перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з частиною першою ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною першою ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно частини першої ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Як зазначалось, Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 43-41564379/2020-001 від 06.03.2020 містить спеціальні умови, які відносяться до «окремих послуг», зокрема, Додаток № 1-4 до Договору «Умови накопичення вагонів», який є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 1 Додатку № 1-4, на окреме замовлення Перевізник надає послуги Замовнику з накопичення порожніх та/або з вантажем власних вагонів Перевізника та/або вагонів Замовника на коліях загального користування станцій накопичення для відправлення їх групами, маршрутними або контейнерними проїздами на станції призначення (далі - накопичення вагонів).

Час перебування вагонів на коліях загального користування станції накопичення відображається в акті загальної форми ГУ-23 (п. 8 Додатку № 1-4).

Згідно з п. 9 Додатку № 1-4, за послугу з накопичення вагонів Замовник сплачує: плату за вільним тарифом «Організація перевезень і накопичення власного рухомого складу» відповідно до Додатку 1-1 до Договору. При нарахуванні такої плати 1 вагоно-доба розраховується з округленням неповної доби (24 години від початку накопичення) до повної (24 години до закінчення накопичення) (п. 9.1. Додатку № 1-4).

Нарахування платежів відбувається на станції накопичення за накопичувальною карткою ФДУ-92, відомістю плати за користування вагонами ГУ-46 з коду платника Замовника, яким замовлено надання такої послуги (п. 10 Додатку № 1-4).

Відповідно до п. 7 накладної № 34565481 від 22.02.2022 ТОВ «Грейнсвард» на умовах аукціону № RCE001-UA-208 було передано до перевезення маршрутний поїзд № 022201 (п. 20 зерно кукурудзи насипом) з відомістю вагонів в кількості 50 вагонів з ідентифікацією відправки № 34565481 від 22.02.2022.

Отже, між сторонами склались правовідносини, що регулюють перевезення маршрутним поїздом.

23.02.2022 АТ «Українська залізниця» була складена Накопичувальна картка № 23020012 зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) (форма ФДУ-92), згідно якою ТОВ «Грейнсвард» було нараховано, зокрема, збір за зберіг. вантажів при перев. експ.-імп. та внутр. вант. в вагонах: однокр. розмір. вантажі, крім тварин (код/підкод платежу 190/001) (найменування та номер документа ГУ-46 № 23020004) на суму 21 994,74 грн без ПДВ (26 393,69 грн з ПДВ).

23.02.2022 АТ «Українська залізниця» були сформовані Відомості № 23020004 плати за користування вагонами (форми ГУ-46) на загальну суму 91 876,00 грн без ПДВ та № 23020005 плати за користування вагонами (форми ГУ-46) на загальну суму 113 664,00 грн без ПДВ.

Відповідно даних філії «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» АТ «Укрзалізниця» (перелік № 20220223 від 23.02.2022) з рахунку ТОВ «Грейнсвард» була списана оплата за Накопичувальною карткою № 23020012 від 23.02.2022 збір за зберігання у вагонах (в т.ч. у контейнерах) при перевезенні експорт (код/підкод платежу 190/1) на суму 21 994,74 грн без ПДВ (26 393,69 грн з ПДВ).

Однак, як зазначає позивач, за результатом проведеної перевірки розрахунків між сторонами ТОВ «Грейнсвард» виявлено безпідставно отримані AT «Українська залізниця» грошові кошти у розмірі 26 393,69 грн з ПДВ як збір за зберігання вантажу під час надання договірної послуги з накопичення вагонів з вантажем з метою формування маршрутного потягу (Додаток № 1-4).

Згідно п. 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 866/5087 (далі - Правила зберігання вантажів), збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки.

Приписами п. 9 Правил зберігання вантажів встановлено, що за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки.

Якщо вантаж для відправлення завозиться на місця загального користування частинами і в день завезення першої частини не був зданий повністю, то збір за зберігання нараховується за кожну ввезену частину вантажу. Збір у таких випадках визначається як сума зборів за ввезені частини вантажу. Час зберігання кожної частини завезеного вантажу визначається від моменту ввезення цієї частини до моменту оформлення перевізних документів. У такому самому порядку визначається збір за зберігання вантажу на складі станції відправлення, поверненого на вимогу відправника.

Виходячи з приписів пунктів 8 та 9 Правил зберігання вантажів, нарахування збору за зберігання вантажу на коліях загального користування відбувається у разі наявності вини відправника у затримці та у разі, коли простій відбувся в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі з причин, не залежних від залізниці).

Пункт 9 Правил зберігання вантажів застосовується у випадку сформованого до відправки відправлення (вагону), причиною затримки/невідправлення якого є «очікування оформлення документів». Відтак, відповідне нарахування є штрафними санкціями (матеріальною відповідальністю) до вантажовідправника, яке направлено на скорочення часу простою вже готових до відправлення вагонів в період оформлення документів на таку відправку.

Затримка вагонів під час накопичення останніх для формування маршрутного поїзду не може кваліфікуватись як одностороннє порушення зобов`язань з боку відповідача, оскільки такі дії цілком відповідають умовам укладеного сторонами Договору, який передбачає надання спеціальних послуг, та Додатку № 1-4 до нього.

З урахуванням приписів Додатку №1-4 до Договору та положень самого Договору, у спірних правовідносинах мета замовлення позивачем спеціальної послуги полягала саме в накопиченні вагонів для формування маршрутного поїзда в 50 вагонів. Відтак, процедура накопичення вагонів фактично передбачає затримку окремих вагонів на певний час з метою формування маршрутного поїзда, на що відповідач надав свою згоду шляхом укладання з позивачем договору.

Таким чином, відповідач, як перевізник, надав позивачу, як замовнику, згідно умов Договору послугу з накопичення вагонів, за попередньо погодженим планом, який мав ознаку «маршрутний» та за попередньою заявкою, без отримання якої замовник не спроможний сформувати маршрутний поїзд. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 01.02.2024 у справі № 915/305/22 та від 09.04.2024 у справі № 915/5/23.

В свою чергу, зважаючи на умови Додатку № 1-4 до Договору (пункт 8), в актах загальної форми ГУ-23 фіксується лише час перебування вагонів на коліях загального користування, за який сплачується відповідний тариф, визначений цим Додатком.

Так, відповідно до пункту 9 Додатку № 1-4, за послугу з накопичення вагонів замовник сплачує: плату за вільним тарифом «Організація перевезень і накопичення власного рухомого складу» відповідно до Додатку 1-1 до Договору. При нарахуванні такої плати 1 вагоно-доба розраховується з округленням неповної доби (24 години від початку накопичення) до повної (24 години до закінчення накопичення) (підпункт 9.1. пункт 9 Додатку № 1-4).

Разом з цим, в період затримки вагонів з вини замовника (а не накопичення) сплачуються платежі, пов`язані з затримкою вантажу на шляху прямування (підпункт 9.2. пункт 9 Додатку № 1-4). При цьому, обов`язковим елементом для застосування вказаного пункту є «затримка з вини замовника».

З наведеного вбачається, що пункт 9 Додатку № 1-4 розділяє такі поняття як «накопичення рухомого складу» та «затримку вагонів перевізника».

При цьому, правовідносини з накопичення маршрутного поїзда мають невід`ємну складову - перебування/накопичення вагонів з вантажем на коліях загального користування протягом часу накопичення до приймання останнього вагона перевізником (пункти 6, 7 Додатку № 1-4), що водночас є предметом окремої послуги.

Таким чином, у період накопичення вагонів маршрутного поїзда у відповідача не було підстав застосовувати матеріальну відповідальність за зберігання вантажу на коліях загального користування, приймаючи до уваги, що у цей час здійснювалось накопичення вагонів з вантажем у відповідності до умов Додатку № 1-4 і ці правовідносини були предметом окремої, належним чином сплаченої ТОВ «Грейнсвард» спеціальної послуги.

Відповідно до п. 3 Правил складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 № 334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, у разі затримки вагонів на станції призначення через вину відправника, складаються акти загальної форми.

Згідно даних Накопичувальної картки № 23020012 від 23.02.2022 зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) (форма ФДУ-92), ТОВ «Грейнсвард» було нараховано, зокрема, збір за зберіг. вантажів при перев. експ.-імп. та внутр. вант. в вагонах: однокр. розмір. вантажі, крім тварин на підставі документу ГУ-46 № 23020004 на суму 21 994,74 грн без ПДВ (26 393,69 грн з ПДВ).

Як зазначалось, умовами п. 8 Додатку № 1-4 передбачено, що час перебування вагонів на коліях загального користування станції накопичення відображається в акті загальної форми ГУ-23.

Так, у Відомостях плати за користування вагонами (форми ГУ-46) № 23020004 та № 23020005 від 23.02.2022 міститься дані про номери вагонів, число/місяць/години/хвилини передачі/приймання/збирання вагонів та час користування вагонами, а також у графі 14 вказані номери Актів 27, 30, 33-37, 40, 41.

Слід зазначити, що обов`язок складення актів форми ГУ-23 встановлено умовами п. 8 Додатку № 1-4, за яким час перебування вагонів на коліях загального користування станції накопичення відображається в акті загальної форми ГУ-23. В актах загальної форми вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери (п. 8 Правил користування вагонами та контейнерами). Тобто в умовах Договору, що регулює спеціальну послугу, сторони узгодили, що актом форми ГУ-23 лише фіксується час перебування вагонів на коліях загального користування, що разом з тим є предметом послуги «Накопичення вагонів з вантажем до 50 вагонів - маршрутний поїзд», оскільки вказаний акт відображає час, за який сплачується тариф. Накопичення вагонів з вантажем (маршрут) відбувалося на підставі договірних відносин, предметом яких є послуги, за які сплачується тариф, що вказує на відсутність такого елементу складу правопорушення, як вина відповідача. (Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.04.2024 у справі № 915/5/23).

Також, згідно висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 01.02.2024 у справі № 915/305/22 та від 09.04.2024 у справі № 915/5/23, пункти 8, 9 Правил зберігання вантажів не можуть застосовуватись до спірних правовідносин, оскільки затримка вагонів відбулась з обставин, що залежали від відповідача, а саме: наявність договірних відносин з накопичення вагонів на коліях відповідача з метою формування маршрутного потяга.

Відповідно до частини першої ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частина друга ст. 1212 ЦК України).

Таким чином, грошові кошти в сумі 21 994,74 грн без ПДВ (26 393,69 грн з ПДВ) були безпідставно списані відповідачем з особового рахунку позивача, як збір за зберігання вантажу, поза межами укладеного між сторонами Договору, на підставі п. 9 Правил зберігання вантажів, які при такому списанні застосовані бути не можуть.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу закріплено статтею 16 цього Кодексу.

Визначаючи предмет позову, як спосіб захисту права чи інтересу, важливим є перелік способів захисту цивільного права та інтересу, наведений у статті 16 ЦК України, за приписами якої способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, тощо. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення (п. 4 частини другої ст. 16 ЦК України).

Відповідно до частини першої ст. 5 ГПК України та абз. 12 частини другої ст. 16 ЦК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У той же час, надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту слід зважати і на його ефективність. Це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Аналогічний висновок викладений у постанові Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2025 у справі № 910/15028/24.

Згідно з п. 7.4 Договору, належним способом захисту в судовому порядку прав та інтересів замовника щодо відображення перевізником в особовому рахунку використання позивачем коштів (провізних платежів, неустойки, відшкодування збитків, інших), є відновлення становища, яке існувало до їх порушення - внесення відповідних змін до особового рахунку позивача про зарахування коштів на нього.

При цьому відсутність претензії до відповідача до моменту звернення позивача до суду не перешкоджає зверненню до суду та захисту у судовому порядку порушеного права позивача, що відповідає рішенню Конституційного Суду України № 15-рп/2002 від 09.07.2002 та правовим позиціям суду касаційної інстанції, висловленим у справах № 910/11949/20, № 910/6762/19, № 905/487/19 та ін., а також чинній редакції ст. 130 Статуту залізниць України, згідно якої пред`явленню позову залізниці може передувати пред`явлення до неї претензії, тобто, пред`явлення претензії до звернення з позовом до суду не є імперативною вимогою. Аналогічний висновок викладений у постанові Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2024 у справі № 910/7338/24.

Підписання позивачем накопичувальної картки не може позбавити його права на судовий захист при наявності порушеного права та не свідчить про суперечливу поведінку останнього.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина третя ст. 13 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, враховуючи встановлені фактичні обставини справи, наведені норми чинного законодавства та правові позиції Верховного Суду у аналогічних справах, суд приходить до висновку про необґрунтованість нарахування та списання відповідачем збору за зберігання вантажів в загальному розмірі 26 393,69 грн, і оскільки відповідач в добровільному порядку не вніс відповідних змін до особового рахунку позивача, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню.

Доводи відповідача про застосування строків позовної даності судом відхиляються, оскільки, як встановлено вище, спірне списання грошових коштів здійснене поза межами укладеного між сторонами Договору, і поза межами домовленостей, передбачених Договором. Відтак, до даного спору застосовується загальний строк позовної давності,

Крім того, пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також, у позовній заяві було зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, становить 12 000,00 грн, докази чого, керуючись абз. 2 частини восьмої ст. 129 ГПК України, будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції.

У зв`язку із задоволенням позову судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. (сплачений позивачем з урахуванням понижуючого коефіцієнта у розмірі 0,8), відповідно до положень ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Акціонерне товариство «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5; ідентифікаційний код: 40075815) внести зміни до особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, буд. 32, літ. А, 3-й поверх; ідентифікаційний код: 41564379) № 2829531 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 26 393 (двадцять шість тисяч триста дев`яносто три) грн 69 коп.

3. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5; ідентифікаційний код: 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, буд. 32, літ. А , 3-й поверх; ідентифікаційний код: 41564379) судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М. Смирнова