ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

13.05.2025м. ДніпроСправа № 904/2299/25

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П., розглянувши заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю "Комсіті" (51206, Дніпропетровська обл., Самарівський р-н, м.Самар, вул.Цокура Олексія, буд.1, )

до: Комунального некомерційного підприємства "Міський центр первинної медико-санітарної допомоги" Самарівської міської ради (51200, Самарівський р-н, м.Самар, вул.Гідності, буд. 40, )

про про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з боржника заборгованості за спожиті послуги з централізованого водовідведення за період з 01.01.2025р. по 31.03.2025р. в розмірі 29 461,02грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Комсіті" надійшла заява про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості з Комунального некомерційного підприємства "Міський центр первинної медико-санітарної допомоги" Самарівської міської ради заборгованості за спожиті послуги з централізованого водовідведення за період з 01.01.2025р. по 31.03.2025р. в розмірі 29 461,02грн. та судового збору в сумі 302,80грн.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням боржником умов договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення №1031/К від 22.01.2024р. в частині оплати вартості наданих послуг.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Комсіті" про видачу судового наказу, суд відмовляє у видачі судового наказу з огляду на таке.

Пунктами 4, 5 частини 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у заяві повинні бути зазначені вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заявник вказав, що факт неналежного виконання боржником зобов`язань щодо оплати наданих послуг підтверджується оформленим 02.05.2025 між сторонами Актом звірки взаємних розрахунків, актами здачі прийому наданих послуг по договору №1031/К від 01.10.2024р. та рахункам до договору від 01.10.2024р.

Суд зазначає, що акт звірки є тільки документом, по якому бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій, а наявність чи відсутність будь-яких зобов`язань сторін повинна підтверджуватись первинними документами, зокрема, договором, накладними, рахунками, та ін.

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Згідно з пунктом 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань та фінансових результатів

Вимоги щодо оформлення первинних документів наведені у пункті 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, згідно з яким первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Верховний Суд, зокрема, у постанові від 10.11.2020 у справі № 910/14900/19 зазначив, що за загальним правилом фактом підтвердження здійснення господарської операції є саме первинні документи бухгалтерського обліку, до яких належать усі документи в їх сукупності, складені щодо господарської операції, що відповідають вимогам закону, зокрема статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" та пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та відображають реальні господарські операції.

Таким чином, акт звірки взаєморозрахунків сам по собі не може бути доказом наявності або відсутності обов`язку сплатити грошові кошти, оскільки є зведеним обліковим документом, який відображає загальну суму заборгованості та фіксує стан розрахунків між сторонами, а відтак не породжує будь-яких прав та обов`язків для сторін. При цьому факт здійснення господарських операцій повинен підтверджуватись первинними документами, якими акт звіряння розрахунків не вважається.

Крім того, заявник обґрунтовує заявлені вимоги неналежним виконанням боржником умов договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення №1031/К від 22.01.2024р., який доданий до заяви про видачу судового наказу, проте всупереч викладеним обставинам долучає акти та рахунки за Договором №1031/К від 01.10.2024р.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини 1, 3 статті 74 цього Кодексу).

У пунктах 8.15- 8.22 постанови Верховного Суду від 29.01.2021 у справі № 922/51/20 зазначено таке: "8.15. Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Згідно з пунктами 1, 8 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Частиною 2 статті 151 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до частини 1 статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 148, 150-153, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Комсіті" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Комунального некомерційного підприємства "Міський центр первинної медико-санітарної допомоги" Самарівської міської ради заборгованості за спожиті послуги з централізованого водовідведення за період з 01.01.2025р. по 31.03.2025р. в розмірі 29 461,02грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.П. Панна