ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року Справа № 918/946/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Олексюк Г.Є.

судді Петухов М.Г.

секретар судового засідання Новосельська О.В.

за участю представників:

позивача 1 : Шендера О.М. адвокат

позивача 2 : Шендера О.М. адвокат

відповідача: Твердий М.К. адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Рівненської області від 21.02.2025 (суддя Селівон А.О., м. Рівне, повний текст складено 26.02.2025) та на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 06.03.2025 у справі №918/946/24 (суддя Селівон А.О., м. Рівне, повний текст складено 06.03.2025)

за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Грушевського-38"

про визнання недійсним пункту третього рішення загальних зборів

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Грушевського-38" про визнання недійсним пункту третього рішення загальних зборів, оформлене протоколом зборів співвласників від 27.05.2021.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 21.02.2025 у справі №918/946/24 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з апеляційною скаргою в якій просять скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 21 лютого 2025 року. Позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АДРЕСА_56» про визнання недійсним пункту третього рішення загальних зборів задовільнити. Визнати недійсним пункт три рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "АДРЕСА_56", оформлене протоколом зборів співвласників від 27.05.2021. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "АДРЕСА_56" на користь позивачів судові витрати та витрати на правничу допомогу понесені в суді першої інстанції та в апеляційному суді.

Ухвалою суду від 16.04.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Рівненської області 21.02.2025 у справі №918/946/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на 07 травня 2025 року.

Додатковим рішенням Господарського суду Рівненської області від 06.03.2025 у справі №918/946/24 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 06 березня 2025р. у справі №918/946/24. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "АДРЕСА_56" на користь позивачів судові витрати та витрати на правничу допомогу понесені в суді першої інстанції.

Ухвалою суду від 16.04.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області 21.02.2025 у справі №918/946/24. Об`єднано апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Рівненської області від 21.02.2025 у справі №918/946/24 та на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 06.03.2025 у справі №918/946/24 в одне апеляційне провадження для спільного розгляду. Розгляд об`єднаних апеляційних скарг призначено на 07 травня 2025 року.

05 травня 2025 року від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Грушевського-38" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій просив суд рішення господарського суду Рівненської області від 21.02.2025 у цій справі залишити в силі, а у задоволенні апеляційних скарг позивачів, відмовити.

Ухвалою суду від 06.05.2025 повернуто представнику Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Грушевського-38" адвокату Твердому М.К. відзив на апеляційну скаргу (вх.3604/25 від 05.05.2025) без розгляду.

В судовому засіданні 07.05.2025 представник позивача підтримала доводи апеляційних скарг та надала відповідні пояснення. Просила суд скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 21.02.2025, позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АДРЕСА_56» про визнання недійсним пункту третього рішення загальних зборів задовольнити. Скасувати додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 06.03.2025 у справі №918/946/24 та стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "АДРЕСА_56" на користь позивачів судові витрати та витрати на правничу допомогу понесені в суді першої інстанції.

Представник відповідача в судовому засіданні 07.05.2025 заперечив доводи апеляційних скарг та надав відповідні пояснення. Просив суд залишити апеляційні скарги позивача без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої інстанції без змін. Окрім того, заявив, що відсутність порушення права позивачів на участь в управлінні ОСББ та фактичне оскарження ними п.3 рішення зборів через незгоду із визначеною ним ставки у розмірі 7 грн за 1 кв.м. для розрахунку щомісячних внесків, що підлягають сплаті власниками нежитлових приміщень є підставою для закриття провадження у справі.

Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст рішення Господарського суду Рівненської області від 21.02.2025 у справі №918/946/24.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, зазначив, що позивачами не доведено неналежного повідомлення їх про проведення 27.05.2021 загальних зборів ОСББ, на яких були прийняті рішення, зокрема пункт третій, який є предметом розгляду у даній справі.

Поряд з цим, перевіривши надані позивачами докази судом першої інстанції встановлено, що інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна не містить повної інформації щодо власників та їх частки. Крім того, позивачами у своєму розрахунку визначено площу голосування "0" за квартирами зокрема 3, 17, 54, 55, 56, 64, 68, 69, 70, 72, 76, 87, 101, 102, 103, 110, 111, 118, 123, 124, 142, 145, 152, 155, 156, 176, 178, 210, 221, 270, зазначаючи про наявність у листах опитування виправлень, закреслень, вказання двох площ відповідних квартир, а також за квартирами АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , посилаючись на ґуґл-форму, не наведено якими нормами права передбачено неврахування листів опитування у разі наявності у них виправлень, закреслень, а також у разі голосування співвласниками за ґуґл-формою.

Також суд першої інстанції звернув увагу на те, що у більшості листів опитування виправлення та закреслення стосуються не третього питання, яке є предметом розгляду у даній справі, а інших питань порядку денного загальних зборів ОСББ, оформлених протоколом від 27.05.2021, які не є предметом розгляду у даній справі.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачами не доведено належними та допустимими доказами, як це вимагають положення ГПК України, відсутність необхідної кількості голосів при голосуванні співвласниками по третьому питанню порядку денного загальних зборів ОСББ, оформлених протоколом від 27.05.2021, якими б достовірно було підтверджено, що за питання третє проголосувала інша кількість голосів ніж та, яка вказана у рішенні зборів співвласників ОСББ "АДРЕСА_56", оформленого протоколом від 27.05.2021.

Крім того, суд першої інстанції звернув увагу на те, що позивачами було подано даний позов задля вирішення питання щодо уникнення від сплати нарахованих ОСББ платежів, а не для захисту своїх прав та інтересів, оскільки після прийняття ОСББ оспорюваного рішення (питання третє), за звичаєм ділового обороту, співвласниками виставляються рахунки з урахуванням відповідних рішень, у даному випадку, з розрахунками в яких міститься новий розмірів внесків.

Також, суд першої інстанції вважав безпідставними доводи позивачів про те, що питанням другим протоколу питання про збільшення щомісячного внеску для власників квартир не прийнято, а для власників нежитлових приміщень прийнято, що свідчить про суттєвий дисбаланс між пропорціями розміру внесків квартир і нежитлових приміщень, оскільки рішення на загальних зборах співвласників багатоквартирного будинку приймаються шляхом голосування, та відповідно до кількості голосів "за" чи "проти" вирішується питання щодо прийняття чи неприйняття відповідного рішення. Тобто прийняття чи не прийняття того чи іншого рішення є волевиявленням співвласників та не може бути свідченням порушення прав тих чи інших співвласників, щодо яких були прийняті такі рішення.

З урахуванням судової практики Верховного Суду, судом першої інстанції встановлено, що надані позивачами докази, на обґрунтування своїх вимог, не доводять факт порушення оспорюваним пунктом третім рішення загальних зборів ОСББ, оформленого протоколом від 27.05.2021, прав та законних інтересів позивачів.

Оскільки за результатами голосування на загальних зборах за питання третє проголосували 66,8 % співвласників ОСББ, то суд першої інстанції вважав, що задоволення позовних вимог порушить баланс інтересів усіх співвласників та самого ОСББ з огляду на прийняте рішення щодо затвердження щомісячного внеску для власників/співвласників нежитлових приміщень на управління будинком та з урахуванням того, що ОСББ є неприбутковою організацією, яка на відміну від господарських товариств при проведенні зборів, у тому числі і шляхом письмового опитування, як правило не користується кваліфікованою правовою допомогою, через що можливими є незначні процедурні помилки в організації та проведенні зборів, які не повинні слугувати підставою для скасування рішень ОСББ з питань спільного управління майном.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість вимог про визнання недійсним пункту третього рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку "АДРЕСА_56", оформлене протоколом зборів співвласників від 27.05.2021, з огляду на те, що позивачами не підтверджено належними та допустимими доказами, неналежного повідомлення позивачів про час та місце проведення загальних зборів, відсутність необхідної кількості голосів для ухвалення оспорюваного рішення (питання третього) та які саме права та законні інтереси позивачів було порушено, а тому відсутні підстави для визнання недійсним пункту третього вказаного рішення загальних зборів.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги на рішення Господарського суду Рівненської області від 21.02.2025 та заперечення іншого учасника справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивачі посилаються на те, що згідно п.3.8 Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АДРЕСА_56» затвердженого загальними зборами співвласників ОСББ «АДРЕСА_56» протоколом №3 від 19 квітня 2018 року: «Повідомлення про дату та місце проведення зборів співвласників має бути вручено не пізніше ніж 14 днів до дати проведення зборів у письмовій формі кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в цьому багатоквартирного будинку, а також має бути розміщеного у загальнодоступному місці при вході до кожного під`їзду багатоквартирного будинку». Указана норма права імперативно визначає порядок і спосіб повідомлення власників: форма повідомлення обов`язково письмова; повідомляється кожен власник; таке повідомлення вручається власнику або під розписку, або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом).

Позивачі зазначають, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів повідомлення позивачів про дату, час, місце і порядок денний зборів. Позивачів не було проінформовано про збори будь-яким іншим шляхом. Варто зауважити, що позивачі є власниками нежитлового приміщення з окремим входом і жодної інформації їм про проведення загальних зборів не надходило. Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 участі в загальних зборах не брали, про дату, час, місце і порядок денний загальних зборів не були повідомленні відповідно до вимог п. 3.8 Статуту ОСББ «АДРЕСА_56», затвердженого протоколом загальних зборів співвласників №1 від 19.04.2018, відповідач не спростував цих доводів, а суд безпідставно поклав обов`язок доведення належного повідомлення про проведення загальних зборів на позивачів.

Разом з тим, позивачі зазначають, що рішення з питань з окремих питань вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 2/3 загальної кількості усіх співвласників, а саме щодо переліку та розмірів внесків, платежів до ОСББ.

Пунктом 3.14. Статуту ОСББ «АДРЕСА_56» встановлено, що рішення щодо переліку та розміру внесків і платежів співвласників (на інші потреби, не пов`язані з утриманням будинку), порядок управління та користування господарських споруд, вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше як дві третини загальної кількості усіх співвласників. Пунктом 3.15. Статуту ОСББ «АДРЕСА_56» встановлено, якщо в результаті проведення загальних зборів для прийняття рішення не набрало кількості голосів «за» або «проти», проводиться письмове опитування серед співвласників, які не голосували на загальних зборах. Письмове опитування проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення загальних зборів. Якщо протягом цього строку необхідну кількість голосів «за» не набрано, рішення вважається не прийнятим. Пунктом 3.16 Статуту ОСББ «АДРЕСА_56» рішення приймається шляхом поіменного голосування. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення агальних зборів, і голоси подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результатів голосування («за» чи «проти»). Таким чином, зважаючи на питання третє порядку денного, які розглядались на загальних зборах, зокрема, про затвердження щомісячного внеску для власників/співвласників нежитлових приміщень на управління будинком, з урахуванням ст.10 Закону України "Про ОСББ" та ч.7 ст.6 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", рішення буде вважатись прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше як дві третини загальної кількості усіх співвласників.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення зборів співвласників ОСББ "АДРЕСА_56", оформленого протоколом від 27.05.2021, загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку становить 15 947,7 м2. У зборах взяли участь особисто та/або через представників співвласника в кількості 210 співвласників з 279 співвласників, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 12 035,40 м2. За питання три порядку денного проголосувало «за»-187 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 10 645,90 кв.м., що складає 66,8% голосів співвласників, «проти» - 18 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 1162,10 кв.м., що складає 7,3% голосів співвласників. Рішення прийнято.

Провівши власний арифметичний розрахунок інформації зазначеної в питанні третьому листків опитування позивачами встановлено, що за питання три оскаржуваного протоколу «за» проголосувало 117 співвласників загальною площею 4645.00 кв.м., що становить 29.17% голосів співвласників.

Позивачі зазначають, що суд першої інстанції помилково прийняв до уваги голосування за квартири 9, 51, АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 , 165, АДРЕСА_23 , не зважаючи на те, що голосували особи, відомості про яких відсутні у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єктів нерухомого майна. Довіреносте на представництво для голосування на загальних зборах наданих від співвласників відповідачем не надано. Суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги листки голосування , в яких містяться виправлення та закреслення: 3,17, 54, 55, 56, 64, 68, 69, 70, 72, 76, 87, 101, 102, 103, 110, 11, 118, 123, 124, 142, 145, 152, 155, 156, 176, 178, 210, 221, 270, а також голосування за квартирами 14, 18, 21, 23, 28, 31, 79,125,179,191, 223, 271 посилаючись на гугл-форму, та вказав що позивач не навів норм-права передбачено неврахування листів опитування у разі наявності у них виправлень, закреслень, а також у разі голосування співвласниками за гугл-формою.

Таким чином, позивачі вважають третє питання оспорюваного рішення, оформленого протоколом від 27.05.2021 не було прийнято з дотриманням порядку визначення кількості голосів співвласників, встановленого ч.14 ст.10 Закону України "Про ОСББ" та ч.7 ст.6 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку". оскільки за прийняття цих рішень проголосувало менше 2/3 від загальної кількості співвласників будинку, а тому воно є неприйнятими та як наслідок підлягає визнанню недійсними.

05 травня 2025 року від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Грушевського-38" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій просив суд рішення Господарського суду Рівненської області від 21.02.2025 у цій справі залишити в силі, а у задоволенні апеляційних скарг позивачів, відмовити.

Ухвалою суду від 06.05.2025 повернуто представнику Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Грушевського-38" адвокату Твердому М.К. відзив на апеляційну скаргу (вх.3604/25 від 05.05.2025) без розгляду.

Згідно приписів ч.3 ч.263 ГПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

3.Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно з Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Позивачі, володіють на праві приватної спільної часткової власності нежитловим приміщенням, магазином з реалізації продовольчої групи товарів (1 поверх), а саме ОСОБА_2 1/2 частки загальною площею 213,5 кв.м. та ОСОБА_1 1/2 частки загальною площею 213,5 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_24 (а.с.152-153 т.1).

11 травня 2021 року відбулись збори співвласників ОСББ «Грушевського, 38», які оформлені протоколом від 27.05.2021 (а.с.11-12 т.1).

Як вбачається з вказаного протоколу кількість квартир, що знаходиться в будинку де створено ОСББ - 279; загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку ОСББ - 15 947,7 м2.

У голосуванні на загальних зборах взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 4 осіб, якими належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку об`єднання загальною площею 245,2 м2. У письмовому опитуванні взяли участь особисто та/або через представників співвласників в кількості 206 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку об`єднання загальною площею 11 790,2 м.2. Разом у голосуванні на загальних зборах та у письмовому опитуванні взяли участь особисто та /або через представників співвласники в кількості 210 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку об`єднання загальною площею 12035,40 м.2.

На порядок денний винесено наступні питання:

1. Про виключення та обрання нових членів правління ОСББ:

2. Затвердження щомісячного внеску для власників/співвласників житлових квартир на управління будинком (утримання будинку та прибудинкової території, а саме встановити розмір внеску з 01.06.2021).

- 5,10 грн/м2 для власників/співвласників житлових квартир 2-10 поверхів;

- 4,20 грн/м2 для власників/співвласників житлових квартир 1-го поверху.

3. Затвердження щомісячного внеску для власників/співвласників нежитлових приміщень на управління будинком (утримання будинку та прибудинкової території, а саме встановити розмір внеску з 01.06.2021).

- 7,00 грн/м2 для власників/співвласників нежитлових приміщень.

Затвердження щомісячної оренди за використання допоміжного приміщення спільного майна -підвалу, для власників /співвласників нежитлових приміщень: 10,00 грн/м2.

4. Затвердження кошторису доходів і витрат ОСББ "Грушевського - 38" на управління та утримання будинку та прибудинкової території за адресою : АДРЕСА_24 на 2021 рік, у разі потреби, здійснювати розподіл між статтями витрат у межах встановленого кошторису.

5. Про облаштування спеціальної відмостки по периметру будинку з метою захисту фундаменту.

На зборах, зокрема по третьому питанню порядку денного, прийнято рішення про затвердження щомісячного внеску з 01.06.2021 в розмірі 7,00 грн./м2 для власників/співвласників нежитлових приміщень та про затвердження щомісячної оренди за використання допоміжного приміщення спільного майна - підвалу, для власників/ співвласників нежитлових приміщень 10,00 грн./м2. (Примітка: нежитлові приміщення - це об`єкти комерції, такі як магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », студія гончарства «ІНФОРМАЦІЯ_2» та ін.)

За прийняття вказаного рішення проголосовано: «за» - 187 співвласниками, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 10645,90 м.2, що складає 66,8% голосів співвласників; «проти» - 18 співвласників, загальна площа квартир та/або приміщень, яких становить 1162,10 м.2, що складає 7,3% голосів співвласників. Рішення прийнято.

Позивачі зазначають, що не брали участі в вказаних загальних зборах, про дату, час, місце і порядок денний загальних зборів не були повідомленні відповідно до вимог п. 3.8 Статуту ОСББ «АДРЕСА_57», затвердженого протоколом загальних зборів співвласників №1 від 19.04.2018.

З рішеннями зборів співвласників ОСББ «Грушевського, 38», які оформлені протоколом від 27.05.2021 позивачі зазначають, що ознайомилися, коли отримали позовну заяву про стягнення заборгованості, в кінці квітня 2024 (а.с.154-155 т.1).

Таким чином, позивачі вважають, що прийняте зборами співвласників ОСББ «Грушевського, 38», які оформлені протоколом від 27.05.2021 рішення щодо питання 3 (третього) є незаконним, оскільки воно не відповідає вимогам Статуту ОСББ «АДРЕСА_57» та Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Поряд з цим, позивачі зазначають, що провівши власний арифметичний розрахунок (інформації зазначеної в питанні третьому листків опитування) позивачами встановлено, що за питання три оскаржуваного рішення «за» проголосувало лише 117 співвласників загальною площею 4645,00 кв.м., що становить 29,17% голосів співвласників (а.с. 13-17 т.1).

Отже, скаржники вважають, що третє питання оспорюваного рішення, оформленого протоколом від 27.05.2021, не було прийнято з дотриманням порядку визначення кількості голосів співвласників, встановленого ч.14 ст.10 Закону України "Про ОСББ" та ч.7 ст.6 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", оскільки за прийняття цих рішень проголосувало менше 2/3 від загальної кількості співвласників будинку, а тому воно є неприйнятими та як наслідок підлягає визнанню недійсними.

Крім того, позивачі звертають увагу суду, що рішення щодо другого питання порядку денного зборами співвласників ОСББ «Грушевського, 38», які оформлені протоколом від 27.05.2021 про збільшення щомісячного внеску для власників квартир не прийнято, а для власників нежитлових приміщень прийнято, що свідчить про суттєвий дисбаланс між пропорціями розміру внесків квартир і нежитлових приміщень.

4. Правові норми, застосовані апеляційним судом до спірних правовідносин та правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги на рішення Господарського суду Рівненської області від 21.02.2025.

Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" від 14 травня 2015 року.

Згідно з визначенням термінів, що наведено у частині першій статті 1 цього Закону:

багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна (пункт 1);

співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку (пункт 5);

спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія (пункт 6);

допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення, пункт 2).

Позивачі є співвласниками нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, тому є співвласниками всього спільного майна багатоквартирного будинку.

Колегія суддів відзначає, що те, що нежитлове приміщення не належить до категорії допоміжних приміщень (не призначене для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців), є ізольованим, а інші мешканці багатоквартирного будинку не є його співвласниками, не виключає наявність у позивачів статусу співвласників багатоквартирного будинку, що породжує виникнення відповідних прав та обов`язків стосовно утримання спільного майна.

Згідно зі статтею 385 Цивільного кодексу України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" від 29.11.2001 №2866-III (далі - Закон України "Про ОСББ").

01 липня 2015 року набрав чинності Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", яким також внесено зміни до Закону України «Про ОСББ».

Частиною першою статті 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" (тут і далі в редакції, чинній на момент проведення загальних зборів 11.05.2021) встановлено, що співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

Статтею 1 Закону України «Про ОСББ» (тут і далі в редакції, чинній на момент проведення загальних зборів 11.05.2021) встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання (частина перша статті 10 Закону України «Про ОСББ»).

Відповідно до частин другої, восьмої статті 10 Закону України «Про ОСББ» вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку.

Частина 1 ст. 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають відповідним нормам права (п. 5.6 постанови Верховного Суду від 02.02.2022 у справі №910/18962/20).

Порушенням є такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке. Порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави, відтак, встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті. Вказані норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес (п. 119 постанови Верховного Суду від 10.09.2020 у справі №904/3368/18).

Верховний Суд наголошував, що вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки недоведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов, у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні (п. 120 постанови Верховного Суду від 10.09.2020 у справі №904/3368/18).

В рішенні зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АДРЕСА_56» від 11.05.2021, оформленого протоколом 27.05.2021 (а.с. 11-12 т.1) зазначено:

Загальна кількість співвласників/квартир багатоквартирного будинку ОСББ «АДРЕСА_56 - 279 осіб.

Загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку - 15 947,7 м2.

В зборах взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 4 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 245,2 м2.

У письмовому опитуванні взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 206 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку загальною площею 11790,2 м2.

Разом у голосуванні взяли участь 210 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку загальною площею 12035,40 м2.

Щодо третього питання порядку денного: «Затвердження щомісячного внеску для власників/співвласників нежитлових приміщень на управління будинком (утримання будинку та прибудинкової території, а саме встановити розмір внеску з 01.06.2021) - 7,00 грн/м2 для власників/співвласників нежитлових приміщень.

Затвердження щомісячної оренди за використання допоміжного приміщення спільного майна-підвалу, для власників /співвласників нежитлових приміщень: 10,00 грн/м2 проголосовано: «за» - 187 співвласниками, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 10645,90 м.2, що складає 66,8% голосів співвласників; «проти» - 18 співвласників, загальна площа квартир та/або приміщень, яких становить 1162,10 м.2, що складає 7,3% голосів співвласників. Рішення прийнято.

Позивачі, оскаржуючи вищевказане рішення зборів співвласників ОСББ «АДРЕСА_56» від 11.05.2021, оформлене протоколом від 27.05.2021 посилаються на те, що порушено процедуру скликання та проведення зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "АДРЕСА_56", а саме вони не були повідомленні відповідно до вимог п.3.8 Статуту ОСББ «АДРЕСА_57» затвердженого протоколом загальних зборів співвласників №1 від 19.04.2018; порушено положення п.3.14 Статуту ОСББ «АДРЕСА_57» оскільки за рішення з питання третього порядку денного проголосовано менше як дві третини загальної кількості усіх співвласників.

Щодо доводів позивачів з приводу порушення порядку повідомлення їх як співвласників ОСББ про проведення зборів, як підстави для визнання недійсним пункту третього рішення зборів співвласників ОСББ «АДРЕСА_57», оформлене протоколом зборів співвласників від 27.05.2021., колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною третьою статті 10 Закону України «Про ОСББ» загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників.

В силу приписів ч.3 ст.6 Закону України "Про ОСББ", скликання установчих зборів здійснюється ініціативною групою, яка складається не менш як з трьох власників квартир або нежилих приміщень.

Частиною 4 ст.6 Закону України "Про ОСББ" встановлено, що повідомлення про проведення установчих зборів направляється ініціативною групою не менше ніж за 14 днів до дати проведення установчих зборів. Повідомлення направляється в письмовій формі і вручається кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом). У повідомленні про проведення установчих зборів зазначається, з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного.

Згідно п.3.8 Статуту ОСББ «АДРЕСА_56» затвердженого протоколом загальних зборів співвласників №1 від 19.04.2018, повідомлення про дату та місце проведення зборів співвласників має бути вручено не пізніше ніж 14 днів до дати проведення зборів у письмовій формі кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в цьому багатоквартирному будинку, а також має бути розміщено у загальнодоступному місці при вході до кожного під`їзду багатоквартирного будинку.

Таким чином, під час організації та скликання зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "АДРЕСА_56" 11.05.2021 року слід було керуватися положеннями ст. 6 Закону України "Про ОСББ", а також чинної на момент скликання редакції п.3.8 Статуту ОСББ.

Доказів повідомлення членів ОСББ, зокрема доказів направлення повідомлень про проведення зборів засобами поштового зв`язку або вручення під розписку співвласникам квартир, а також розміщення повідомлення у загальнодоступному місці, матеріали справи не містять.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції відзначає, що позов може бути задоволений лише у випадку встановлення факту порушення, не визнання або оспорення відповідачем (відповідачами) прав, свобод чи інтересів позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Таким чином, вирішуючи спір, суд повинен установити наявність порушених прав позивача внаслідок порушення процедури скликання та проведення зборів, тобто не тільки недотримання норм закону під час скликання і проведення зборів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є, в тому числі, визнання рішення недійсним.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі №686/8227/17.

Можливість оскарження співвласником багатоквартирного будинку до суду рішення загальних зборів підтверджується і судовою практикою.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку можуть бути:

порушення під час прийняття рішення процедури, передбаченої в ст. 6, 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та статуті ОСББ;

порушення у разі прийняття рішення прав співвласника, що визначені в ст. 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»;

інші підстави, які порушують норми законодавства про створення ОСББ та здійснення його діяльності, що діяли на момент проведення установчих зборів.

Однак, не всі порушення законодавства, допущені при скликанні та проведенні загальних зборів господарського товариства, можуть бути підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Самостійними підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів є, зокрема:

прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму;

прийняття загальними зборами рішень з питань, невключених до порядку денного загальних зборів товариства;

відсутність протоколу загальних зборів.

Разом з цим позбавлення учасника товариства можливості взяти участь у загальних зборах може бути підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників господарського товариства.

Подібні висновки Верховного Суду містяться у постановах від 22 травня 2019 року у справі №911/1798/18, від 06 березня 2019 року у справі №910/16715/17, від 22 січня 2020 року у справі №915/99/19, від 16 жовтня 2019 року у справі №912/430/19, від 31 липня 2019 року у справі №910/7633/18, від 16 липня 2019 року у справі №914/484/18, від 21 грудня 2021 року у справі №902/1256/20, від 17 листопада 2022 року у справі №917/1523/21.

Аналіз зазначених висновків Верховного Суду щодо підстав недійсності рішень загальних зборів учасників господарського товариства свідчить про те, що порушення, допущені при скликанні і проведенні загальних зборів учасників господарського товариства, можна поділити на (1) такі, які мають своїм наслідком обов`язкове визнання прийнятих на цих зборах рішень недійсними, та (2) такі, які хоч і допускаються, однак не завжди призводять до недійсності рішень загальних зборів.

Разом з цим, Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що хоча права учасника товариства брати участь в управлінні справами товариства, бути обізнаним про скликання загальних зборів, брати участь у загальних зборах та у голосуванні з питань порядку денного, і гарантоване законом, проте обставина неповідомлення учасника господарського товариства про скликання загальних зборів не завжди може бути підставою для визнання недійсними рішень, прийнятих на таких зборах, що підтверджується сталою практикою Верховного Суду, сформованою у корпоративних відносинах у спорах про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників господарського товариства.

Суд апеляційної інстанції зазначає про те, що ця обставина (неповідомлення співвласників ОСББ про скликання загальних зборів) у разі оскарження співвласником рішень зборів сама по собі не є самостійною підставою для визнання недійсними рішень зборів ОСББ, однак з урахуванням конкретних обставин справи може бути достатньою підставою для визнання їх недійсними.

Ця обставина може бути підставою для визнання недійсними рішень зборів у разі, якщо співвласник ОСББ, який звертається до суду з позовом про визнання недійсним рішення зборів, довів не лише факт його неповідомлення, а також довів належними та допустимими доказами, зокрема, але не виключно:

існування інших підстав для визнання недійсним рішення загальних зборів та /або

факт того, що він не брав участі у таких зборах, не мав можливості взяти участь у цих зборах, а прийняті на таких зборах рішення суперечать вимогам законодавства та / або Статуту господарського товариства, прийняті з порушенням порядку голосування, стосуються безпосередньо його прав та інтересів та порушують їх.

Разом з тим, колегія суддів відзначає, що з матеріалів справи вбачається, що позивачі здійснили лише посилання на те, що вони не були повідомлені про проведення 11.05.2021 загальних зборів ОСББ, на яких були прийняті рішення, зокрема пункт третій, який є предметом розгляду у даній справі. Тобто, позивачами не було дотримано вимоги статті 13 ГПК України в частині доведення обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог, оскільки Позивачами не надано жодного доказу, яким би підтверджувались такі обставини, що, у свою чергу, позбавляє суд можливості достовірно встановити обставини неналежного повідомлення Позивачів про проведення 11.05.2021 загальних зборів ОСББ.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачами не доведено неналежного повідомлення їх про проведення 11.05.2021 загальних зборів ОСББ, на яких були прийняті рішення, зокрема пункт третій, який є предметом розгляду у даній справі.

Крім того, колегія суддів відзначає, що у кожному конкретному випадку судам слід досліджувати дійсні підстави та мотиви звернення до суду учасника товариства з позовом про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників, зокрема і у випадку, якщо учасник товариства звернувся до суду з таким позовом через тривалий час після стверджуваного порушення його прав.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, про необхідність дослідження інших підстав позову щодо відсутності достатньої кількості голосів співвласників ОСББ для прийняття оспорюваного рішення, а також порушення прав позивачів внаслідок прийняття оспорюваного рішення.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2)витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

За частиною другою статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком.

Співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів та прийняття відповідних рішень здійснюються згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків (ч.1 ст.10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначає Закон України «Про ОСББ».

Відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про ОСББ» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Згідно абз.7 ч.9 ст.10 Закону України «Про ОСББ» до виключної компетенції загальних зборів об`єднання відноситься, зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників (ч.14 ст. 10 Закону України «Про ОСББ»).

Відповідно до ч.15 ст.10 Закону України "Про ОСББ" якщо в результаті проведення загальних зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів "за" або "проти", встановленої частиною чотирнадцятою цієї статті, проводиться письмове опитування серед співвласників, які не голосували на загальних зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення загальних зборів. Якщо протягом цього строку необхідну кількість голосів "за" не набрано, рішення вважаються неприйнятими.

Пунктом 3.13 Статуту ОСББ "АДРЕСА_56" передбачено, що кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Якщо особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить більш як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень. що перебувають у його власності.

Згідно з пунктом 3.14 Статуту ОСББ "АДРЕСА_56" рішення щодо переліку та розміру внесків і платежів співвласників (на інші потреби, не пов`язані з утриманням будинку), порядок управління та користування господарських споруд, вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше як дві третини загальної кількості усіх співвласників.

Пунктом 3.15 Статуту ОСББ "АДРЕСА_56" встановлено, що якщо в результаті проведення загальних зборів для прийняття рішення не набрало кількості голосів "за" або "проти", проводиться письмове опитування серед співвласників, які не голосували на загальних зборах. Письмове опитування проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення загальних зборів. Якщо протягом цього строку необхідну кількість голосів "за" не набрано, рішення вважається не прийнятим.

Відповідно до пунктом 3.16 Статуту ОСББ "АДРЕСА_56" рішення приймається шляхом поіменного голосування. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення загальних зборів, і голоси подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результатів голосування ("за" чи "проти").

Позивачі в обґрунтування своїх вимог зазначали про те, що ними був проведений власний арифметичний розрахунок інформації зазначеної в питанні третьому листків опитування та встановлено, що за питання три оскаржуваного протоколу "за" проголосувало 117 співвласників загальною площею 4 645,00 м2, що становить 29,17% голосів співвласників, у той час як, у протоколі зазначено, що за питання три порядку денного проголосувало "за" - 187 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 10 645,90 м2, що складає 66,8% голосів співвласників, "проти" - 18 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 1 162,10 м2, що складає 7,3% голосів співвласників. Рішення прийнято. Тобто позивачі вказують на відсутність необхідної кількості голосів для ухвалення зборами відповідного рішення.

На підтвердження вказаних доводів та здійсненого розрахунку позивачами до матеріалів справи долучено листки опитування та інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.18-121, 132-153 т.1).

Проте, перевіривши надані докази, провівши власні розрахунки щодо відомостей зазначених у листах письмового опитування (а.с. 18-29 на звороті, 31-37 на звороті, 38 на звороті - 42 на звороті, 43 на звороті - 44, 45-46 на звороті, 47 на звороті - 52 на звороті, 55 на звороті - 84 на звороті, 85 на звороті - 93 на звороті, 95, 96, 97 на звороті, 98-116, 117 на звороті - 121 т.1), судова колегія відхиляє посилання позивачів як на підставу для задоволення позовної вимоги на допущені описки, виправлення, неточності та орфографічні помилки під час визначення прізвищ та ініціалів членів ОСББ, площ квартир у листах письмового опитування зокрема, щодо осіб: ОСОБА_3 кв. АДРЕСА_25 , ОСОБА_4 кв. АДРЕСА_26 , ОСОБА_5 кв. АДРЕСА_27 , ОСОБА_6 кв. АДРЕСА_28 , ОСОБА_7 кв. АДРЕСА_29 , ОСОБА_8 кв. АДРЕСА_30 , ОСОБА_9 кв. АДРЕСА_31 , ОСОБА_10 кв. АДРЕСА_32 , ОСОБА_11 кв. АДРЕСА_33 , ОСОБА_12 кв. АДРЕСА_34 , ОСОБА_13 кв. АДРЕСА_35 , ОСОБА_14 кв. АДРЕСА_36 , ОСОБА_15 кв. АДРЕСА_37 , ОСОБА_16 кв. АДРЕСА_38 , ОСОБА_17 кв. АДРЕСА_39 , ОСОБА_18 кв. АДРЕСА_40 , ОСОБА_19 кв. АДРЕСА_13 , ОСОБА_20 кв. АДРЕСА_41 , ОСОБА_21 кв. АДРЕСА_42 , ОСОБА_22 кв. АДРЕСА_43 , ОСОБА_23 кв. АДРЕСА_44 , ОСОБА_24 кв. АДРЕСА_45 , ОСОБА_25 кв. АДРЕСА_46 , ОСОБА_26 кв. АДРЕСА_47 , ОСОБА_27 кв. АДРЕСА_48 , ОСОБА_28 кв. АДРЕСА_49 , ОСОБА_29 кв. АДРЕСА_50 , ОСОБА_30 кв. АДРЕСА_51 , ОСОБА_31 кв. АДРЕСА_52 , ОСОБА_32 кв. АДРЕСА_53 оскільки відповідні описки, неточності та орфографічні помилки, не впливають на результати голосування та зафіксоване у протоколі та опитувальних листках волевиявлення самих співвласників з третього питання порядку денного зборів.

Поряд з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилаючись на неналежність голосування співвласниками квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 шляхом заповнення гугл-форми, позивачами не наведено якими нормами права передбачено неврахування результатів голосування співвласниками вказаним шляхом.

В контексті викладеного, колегія суддів враховує висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 31.01.2023 зі справи №922/2071/20 та від 16.09.2021 зі справи №910/4540/20, згідно з яким конституційним принципом є принцип верховенства права, який закріплений у статті 8 Конституції України: особи здійснюють свої права за принципом "дозволено все, що прямо не заборонено законом", а державні органи та їх посадові особи - за принципом "дозволено лише те, що прямо визначено законом". Україна визнає пріоритет загальнолюдських цінностей, дотримується загальновизнаних норм і принципів міжнародного права.

Разом з тим, колегія суддів провівши власні розрахунки щодо відомостей зазначених у гугл-формах (а.с.30, 38, 43, 44 на звороті, 47, 53, 85, 94, 94 на звороті, 95 на звороті, 96 на звороті, 97, 117 т.1) відзначає, що допущені описки, виправлення, неточності та орфографічні помилки під час визначення прізвищ та ініціалів членів ОСББ при заповненні гугл-форм не впливають на результати голосування та зафіксоване у протоколі та опитувальних листках волевиявлення самих співвласників з третього питання порядку денного зборів, оскільки власниками кв. АДРЕСА_1 ОСОБА_33 а.с.144 т.1; кв. АДРЕСА_2 ОСОБА_34 а.с.136 т.1; кв. АДРЕСА_3 співвласниками ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 а.с.147 на звороті т.1; кв. АДРЕСА_4 власницею ОСОБА_38 ; співвласниками кв. АДРЕСА_5 ОСОБА_39 , ОСОБА_40 а.с.140 на звороті т.1; власницею кв. АДРЕСА_6 ОСОБА_41 а.с.150 на звороті т.1; співвласницею кв. АДРЕСА_7 ОСОБА_42 а.с.133 т.1; власником кв. АДРЕСА_8 ОСОБА_43 а.с.140 на звороті т.1; власницею кв. АДРЕСА_9 ОСОБА_44 а.с. 136 на звороті т.1; співвласником кв. АДРЕСА_10 ОСОБА_45 а.с.143 на звороті т.1; співвласником кв. АДРЕСА_11 ОСОБА_46 а.с.147 на звороті т.1; власницею кв. АДРЕСА_12 ОСОБА_47 а.с.138 т.1; власником кв. АДРЕСА_54 ОСОБА_48 а.с.139 на звороті т.1., що підтверджується інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не оскаржуються результати голосування 11.05.2021 на зборах співвласників ОСББ "АДРЕСА_56", оформлені протоколом зборів співвласників від 27.05.2021. Доказів на спростування вказаного позивачами не надано.

Крім того, колегія суддів відзначає, що голос одного співвласника під час голосування шляхом заповнення опитувальних листків не вплинув на розрахунок голосу зі всієї площі квартири в силу вимог ч. 12 ст. 10 Закону України "Про ОСББ", в редакції від 11.05.2021 року, яка була чинною на момент проведення загальних зборів.

Твердження позивачів, що листи опитування містять ознаки підроблення, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки належним доказом, який би міг засвідчити належність іншого почерку особи на письмових документах, є саме висновок почеркознавчої експертизи.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 15.11.2024 по справі №933/602/23.

Проте, позивачами до матеріалів справи не надано висновку почеркознавчої експертизи та не заявлено клопотань про її проведення, з метою підтвердження обставин підроблення листів опитування.

Крім того, колегія суддів враховує, що Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 в справі №916/2556/19 дійшов висновку про те, що заперечувати справжність підписів у листках письмового опитування повинні особи, яким підписи (нібито) належать.

Зважаючи на те, що у матеріалах справи відсутні будь які належні та допустимі докази того, що листи опитування зазначені позивачами підроблені, в цій частині доводи скаржників до уваги не приймаються.

Поряд з цим, колегія суддів дослідивши докази, зокрема інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.132-151 т.1) відзначає, що позивачі помилково вказують, що за квартиру АДРЕСА_16 голосував ОСОБА_49 , згідно з інформацією з Державного реєстру розмір частки: 1/2, Власники: ОСОБА_50 , розмір частки: 1/2, Власники: ОСОБА_51 та у своєму розрахунку визначають площу голосування за вказаною квартирою "0", оскільки з листків голосування вбачається, що ОСОБА_49 голосував за квартиру АДРЕСА_17 і згідно з інформацією Державного реєстру він є власником 1/5 вказаної квартири; за квартиру АДРЕСА_18 голосувала ОСОБА_52 , а власником квартири згідно з інформацією Державного реєстру є ОСОБА_53 , при цьому з листків голосування вбачається, що ОСОБА_52 голосувала за квартиру АДРЕСА_19 і в інформації Державного реєстру відсутні відомості щодо власників вказаної квартири; за квартиру АДРЕСА_20 голосувала ОСОБА_54 , при цьому з листків голосування вбачається, що ОСОБА_54 голосувала за квартиру АДРЕСА_21 . Судова колегія також звертає увагу, що позивачами також не включено до розрахунку голоси: квартира АДРЕСА_22 , за яку голосувала ОСОБА_55 , яка згідно з інформацією Державного реєстру має розмір частки: 1; квартира АДРЕСА_55 , за яку голосував ОСОБА_56 , який згідно з інформацією Державного реєстру має розмір частки: 1/1; квартира АДРЕСА_23 за яку голосувала ОСОБА_57 , при цьому відомості щодо вказаної квартири відсутні в інформації Державного реєстру (а.с.33 на звороті, 49 на звороті, 112 т.1).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачами не доведено належними та допустимими доказами відсутність необхідної кількості голосів при голосуванні співвласниками по третьому питанню порядку денного загальних зборів ОСББ, оформлених протоколом від 27.05.2021, якими б достовірно було підтверджено, що за питання третє проголосувала інша кількість голосів ніж та, яка вказана у протоколі від 27.05.2021.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення зборів співвласників ОСББ «АДРЕСА_56, оформлене протоколом від 27.05.2021 з питання порядку денного, зокрема №3 «Затвердження щомісячного внеску для власників/співвласників нежитлових приміщень на управління будинком (утримання будинку та прибудинкової території, а саме встановити розмір внеску з 01.06.2021) - 7,00 грн/м2 для власників/співвласників нежитлових приміщень. Затвердження щомісячної оренди за використання допоміжного приміщення спільного майна-підвалу, для власників /співвласників нежитлових приміщень: 10,00 грн/м2.» підтримано голосами 187 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 10 645,90 кв.м., що складає 66,8% голосів, тобто вказане рішення ухвалено не менше як двома третинами загальної кількості усіх співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АДРЕСА_56».

Згідно зі ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

Тобто законодавство надає рішенням зборів співвласників можливість передбачати інший порядок розподілу витрат на управління багатоквартирним будинком.

Таким чином, враховуючи те, що за результатами дослідження усієї сукупності наявних в матеріалах справи доказів судом апеляційної інстанції не встановлено фактів порушень, які є безумовною підставою для визнання недійсними пункту третього рішення зборів співвласників ОСББ «АДРЕСА_56, оформлене протоколом від 27.05.2021, колегія суддів не вбачає підстав для визнання обґрунтованими заявлених у цій справі позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що визнання недійсними рішень ОСББ щодо затвердження розміру внесків в судовому порядку через значний проміжок часу після їх прийняття має негативні наслідки на діяльність ОСББ, адже створює ситуацію правової невизначеності для всіх співвласників і самого ОСББ. За таких умов суд повинен приділяти ще більше уваги дослідженню питань балансу інтересів співвласників ОСББ, з`ясуванню того, яке саме право співвласника було порушено оскаржуваним рішенням і можливості його відновлення саме через визнання недійсними рішень.

Суд має утримуватися від зайвого втручання в питання діяльності ОСББ, в тому числі і шляхом визнання недійсними рішень, у разі, якщо вони поза жодним сумнівом підтримані більшістю співвласників і за своїм змістом не мають ознак дискримінації або іншого порушення прав чи законних інтересів конкретного співвласника, який оскаржує такі рішення в судовому порядку.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 02.05.2024 у справі №910/10400/22, від 18.10.2023 у справі № 924/1225/21.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що рішення загальних зборів, прийняті за наявності достатньої кількості голосів співвласників, необхідних для їх прийняття, є результатом волевиявлення домінуючої більшості співвласників. У разі оскарження співвласником таких результатів суди мають враховувати принцип пропорційності - справедливої рівноваги (балансу) між інтересами співвласників багатоквартирного будинку, які реалізують свої права на участь в управлінні справами об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, були присутні на загальних зборах, інтересами позивача та досягненням основної мети діяльності об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Оскільки за результатами голосування на загальних зборах за питання третє проголосували 66,8 % співвласників ОСББ, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що задоволення позовних вимог порушить баланс інтересів усіх співвласників та самого ОСББ з огляду на прийняте рішення щодо затвердження щомісячного внеску для власників/співвласників нежитлових приміщень на управління будинком, та з урахуванням того, що ОСББ є неприбутковою організацією, яка на відміну від господарських товариств при проведенні зборів, у тому числі і шляхом письмового опитування, як правило не користується кваліфікованою правовою допомогою, через що можливими є незначні процедурні помилки в організації та проведенні зборів, які не повинні слугувати підставою для скасування рішень ОСББ з питань спільного управління майном.

Поряд з цим, судова колегія вважає безпідставними доводи позивачів про те, що питанням другим протоколу питання про збільшення щомісячного внеску для власників квартир не прийнято, а для власників нежитлових приміщень прийнято, що свідчить про суттєвий дисбаланс між пропорціями розміру внесків квартир і нежитлових приміщень, оскільки рішення на загальних зборах співвласників багатоквартирного будинку приймаються шляхом голосування, та відповідно до кількості голосів "за" чи "проти" вирішується питання щодо прийняття чи неприйняття відповідного рішення. Тобто прийняття чи не прийняття того чи іншого рішення є волевиявленням співвласників та не може бути свідченням порушення прав тих чи інших співвласників, щодо яких були прийняті такі рішення.

Колегія суддів враховує висновок Верховного Суду викладений у постанові від 04.06.2018 по справі №753/10763/17, що стаття 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» ставить у залежність розмір коштів, які сплачуються співвласником на утримання будинку та прибудинкової території до загальної площі приміщення, яке перебуває у нього у власності та не містить імперативної норми про встановлення однакового розміру внеску для власників квартир та нежитлових приміщень. Визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків та платежів співвласників відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників, що узгоджується з положенням частини дев`ятої статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Ключовим у даному висновку є те, що загальні збори співвласників наділені правом визначати порядок сплати та розміри внесків, а закон не містить імперативної норми про встановлення однакового розміру внеску для власників квартир та нежитлових приміщень.

Щодо доводів скаржників про дискримінаційний характер рішення слід зазначити, що статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження або за іншою ознакою.

За змістом статті 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» дискримінація - ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними; непряма дискримінація - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Разом із тим, згідно зі ст. 6 вказаного Закону, не вважаються дискримінацією дії, які не обмежують права та свободи інших осіб і не створюють перешкод для їх реалізації, а також не надають необґрунтованих переваг особам та/або групам осіб за їх певними ознаками, стосовно яких застосовуються позитивні дії, а саме: спеціальний захист з боку держави окремих категорій осіб, які потребують такого захисту; здійснення заходів, спрямованих на збереження ідентичності окремих груп осіб, якщо такі заходи є необхідними; надання пільг та компенсацій окремим категоріям осіб у випадках, передбачених законом; встановлення державних соціальних гарантій окремим категоріям громадян; особливі вимоги, передбачені законом, щодо реалізації окремих прав осіб.

В свою чергу, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків та платежів співвласників будинку відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників відповідно до положень ч.9 ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ч.2 ст.12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та згідно із встановленим законодавством порядком голосування на зборах об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Аналогічну позицію висвітлено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.12.2019 у справі № 910/6471/18.

З огляду на викладене, судова колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість вимог про визнання недійсним пункту третього рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку "АДРЕСА_56", оформлене протоколом зборів співвласників від 27.05.2021, оскільки, позивачами не підтверджено належними та допустимими доказами, неналежного повідомлення позивачів про час та місце проведення загальних зборів, відсутність необхідної кількості голосів для ухвалення оспорюваного рішення (питання третього) та які саме права та законні інтереси позивачів було порушено, а тому відсутні підстави для визнання недійсним пункту третього вказаного рішення загальних зборів.

Поряд з цим, колегія суддів вважає безпідставним твердження відповідача про закриття провадження у справі з підстав того, що спір у даній справі не є корпоративним, оскільки згідно правого висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 01.02.2022 по справі №910/5179/20 спори про визнання недійсними рішень вищого органу управління суб`єкта некомерційного господарювання щодо вирішення питань, пов`язаних з управлінням такою особою, між суб`єктом некомерційного господарювання та одним з його засновників (членом) належать до господарської юрисдикції відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України виходячи з характеру правовідносин, які є предметом такого спору (щодо визнання недійсним рішення вищого органу управління такої юридичної особи, прийнятого в межах його виключної компетенції). Прийняття рішення установчими зборами щодо всіх питань, віднесених до їх компетенції та виключної компетенції загальних зборів ОСББ відповідно до статей 6, 10 Закону №2866-III, стосується створення та управління ОСББ як юридичною особою, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України визначає предметну юрисдикцію спору про визнання недійсним рішення установчих зборів ОСББ судам господарської юрисдикції. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що спори, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, є корпоративними в розумінні пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України, незалежно від того, чи є позивач акціонером (учасником) юридичної особи, і мають розглядатися за правилами ГПК України (постанови від 10 вересня 2019 року у справі №921/36/18 (пункт 4.19), від 01 квітня 2020 року у справі №813/1056/18 (пункт 40), від 15 квітня 2020 року у справі №804/14471/15 (пункт 39).

5. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення Господарського суду Рівненської області від 21.02.2025 у справі №918/946/24.

Таким чином, у апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Рівненської області від 21.02.2025 не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б дійти висновку про помилковість рішення суду першої інстанції.

Виходячи з положень статті 11 ГПК України, апеляційний суд виходить з того, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України», хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відтак, застосовуючи наведену практику європейського суду, апеляційний суд вважає що, враховуючи зміст статті 269 ГПК України, надавши оцінку основним доводам апеляційної скарги, а також не встановивши у рішенні суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, прийшла до висновку про відсутність таких доводів, які б були оцінені як переконливі і достатні для скасування рішення суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду дійшла висновку, що доводами апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовано, підстав скасування чи зміни рішення, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, рішення Господарського суду Рівненської області від 21.02.2025 у справі №918/946/24, без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК України.

6. Узагальнені доводи апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 06.03.2025 у справі №918/946/24 та заперечення інших учасників справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивачі посилаються на те, що вважають його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права. Позивачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначають, що надали належні докази понесених витрат на правничу допомогу у справі №918/946/24, що розглядалась Господарським судом Рівненської області. Серед доказів: договір №8/09 з Адвокатським бюро «Шендера та партнери», два рахунки на загальну суму 15 000 грн, платіжні інструкції про оплату в повному обсязі та акт приймання-передачі послуг. Попри наявність документального підтвердження витрат, суд першої інстанції відмовив у їх відшкодуванні. Апелянти вказують, що відповідно до ч. 4 ст. 128 ГПК України, у разі задоволення позову судові витрати мають бути покладені на відповідача, і наполягають на їх стягненні.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 06.03.2025 у справі №918/946/24.

Згідно приписів ч.3 ч.263 ГПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

7. Правові норми, застосовані апеляційним судом до спірних правовідносин та правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 06.03.2025 у справі №918/946/24.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 21.02.2025 у справі №918/946/24 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

26 лютого 2025 року представником ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокатом Шендера О.М. через систему «Електронний суд» подана заява про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № 918/946/24, яким вирішити питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Рівненської області від 06.03.2025 у справі №918/946/24 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами першою, другою статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами першою-третьою статті 129 ГПК України визначено підстави та порядок розподілу судового збору.

Відповідно до частини четвертої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи приписи частини четвертої статті 129 ГПК України, а саме, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі відмови в позові - на позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність поданої позивачами заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки такі витрати покладаються саме на них, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

5. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 06.03.2025 у справі №918/946/24.

Таким чином, у апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 06.03.2025 у справі №918/946/24 не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б дійти висновку про помилковість рішення суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду дійшла висновку, що доводами апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовано, підстав скасування чи зміни рішення, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 06.03.2025 у справі №918/946/24, без змін.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 21.02.2025 та додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 06.03.2025 у справі №918/946/24, без змін.

2. Справу №918/946/24 повернути Господарському суду Рівненської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "12" травня 2025 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Петухов М.Г.