ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.05.2025м. СумиСправа № 920/1309/24

Господарський суд Сумської області у складі:

судді Резніченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Бублик Т.Д.,

розглянув у порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом: Приватного сільськогосподарського підприємства "Комишанське"

до відповідача: Приватного сільськогосподарського підприємства "Ташань"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

1. ОСОБА_1 ,

2. ОСОБА_2

про усунення перешкод у користуванні майном

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув.

від відповідача: не прибув.

треті особи 1,2: не прибули

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд:

- усунути Приватному сільськогосподарському підприємству "Комишанське" перешкоди у здійсненні права користування земельною ділянкою, шляхом заборони Приватному сільськогосподарському підприємству "Ташань" вчиняти будь-які дії, що перешкоджають Приватному сільськогосподарському підприємству "Комишанське" здійснювати користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:1566, площею 3,9288 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області, до моменту припинення дії укладеного 22.04.2024 року договору оренди земельної ділянки (номер запису про право 54728379);

- усунути Приватному сільськогосподарському підприємству "Комишанське" перешкоди у здійсненні права користування земельною ділянкою, шляхом заборони Приватному сільськогосподарському підприємству "Ташань" вчиняти будь-які дії, що перешкоджають Приватному сільськогосподарському підприємству "Комишанське" здійснювати користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:1567, площею 0,263 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області, до моменту припинення дії укладеного 22.04.2024 року договору оренди земельної ділянки (номер запису про право 54728545);

- усунути Приватному сільськогосподарському підприємству "Комишанське" перешкоди у здійсненні права користування земельною ділянкою, шляхом заборони Приватному сільськогосподарському підприємству "Ташань" вчиняти будь-які дії, що перешкоджають Приватному сільськогосподарському підприємству "Комишанське" здійснювати користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0943, площею 0,4513 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області, до моменту припинення дії укладеного 24.04.2024 року договору оренди земельної ділянки (номер запису про право 54777631);

- усунути Приватному сільськогосподарському підприємству "Комишанське" перешкоди у здійсненні права користування земельною ділянкою, шляхом заборони Приватному сільськогосподарському підприємству "Ташань" вчиняти будь-які дії, що перешкоджають Приватному сільськогосподарському підприємству "Комишанське" здійснювати користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0942, площею 2,993 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області, до моменту припинення дії укладеного 24.04.2024 року договору оренди земельної ділянки (номер запису про право 54777597).

Відповідач заперечує проти позову у повному обсязі.

Позиція позивача.

Позивач 22.04.2024 уклав із третьою особою - ОСОБА_3 - договір оренди земельних ділянок із кадастровими номерами: :01:001:1566; :01:001:1567 строком на 49 років до 22.04.2073. Також 24.04.2024 позивач уклав із третьою особою - ОСОБА_2 - договір оренди земельних ділянок із кадастровими номерами: :01:001:0942; :01:001:0943 строком на 49 років до 24.04.2073.

Право оренди позивача зареєстроване у Державному реєстрі речових прав.

Позивач зазначає, що з весни 2024 року відповідач засіяв зазначені земельні ділянки кукурудзою, на листи позивача щодо використання земельних ділянок відповідач не відповів.

Позивач був змушений звернутися до Охтирської окружної прокуратури з повідомленням про кримінальне правопорушення.

Позивач обґрунтовує свої вимоги ст. 27 Закону України «Про оренду землі», ст. 152 ЗК України.

Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнає та зазначає, що земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:1566 та :01:001:1567 знаходились у нього в оренді на підставі договорів від 25.01.2015, укладених на 10 років (а.с. 83-89, 94-100).

14.11.2022, як зазначає відповідач, нібито була підписана угода про дострокове розірвання зазначених договорів оренди (а.с. 90, 101), та 15.11.2022 орендодавець подав державному реєстратору заяву про припинення договорів оренди, на підставі якої державний реєстратор прийняв рішення про припинення права оренди (а.с. 96-97, 102-103).

Також земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0942 та :01:001:0943 знаходились у нього в оренді на підставі договорів оренди від 21.02.2017, укладених на 15 років (а.с. 105-109, 114-118).

07.07.2022, як зазначає відповідач, нібито була підписана угода про розірвання договорів оренди (а.с. 110, 119) та 07.07.2022 орендодавець подав державному реєстратору заяву про припинення договорів оренди, на підставі якої державний реєстратор прийняв рішення про припинення права оренди (а.с. 111-112, 120-121).

Відповідач вважає угоди про розірвання договорів оренди землі від 14.11.2022 та 07.07.2022 неукладеними, так як відповідачем такі угоди не підписувались, печатка, якою засвідчено підпис директора відповідача, є підробною. По факту підроблення документів відповідач звернувся до органів поліції.

Таким чином, на думку відповідача, на момент укладення договорів оренди від 22.04.2024 та від 24.04.2024 земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:1566; :01:001:1567; :01:001:0942 та :01:001:0943 знаходились у користуванні відповідача, а тому зазначені договори оренди є недійсними.

Рух справи та процесуальні дії суду.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 04.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначене на 04.12.2024.

Згідно з ухвалою суду від 04.12.2024 було залучено до участі в розгляді справи третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оголошено перерву в підготовчому засіданні до 30.12.2024.

23.12.2024 від відповідача до суду надійшов відзив на позов (вх №7290).

26.12.2024 позивачем подано до суду відповідь на відзив (вх №4144).

Розгляд справи 30.12.2024 не відбувся, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та оголошенням повітряної тривоги.

Ухвалою суду від 30.12.2024 підготовче засідання відкладене на 22.01.2025.

20.01.2025 від відповідача до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (вх №219).

У судовому засіданні 22.01.2025 оголошено перерву до 03.02.2025.

Розгляд справи 03.02.2025 не відбувся, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та оголошенням повітряної тривоги.

Ухвалою суду від 03.02.2025 підготовче засідання відкладене на 17.02.2025.

Ухвалою суду від 17.02.2025 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, закрите підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 17.03.2025.

Розгляд справи 17.03.2025 не відбувся, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, оголошенням повітряної тривоги.

Ухвалою суду від 17.03.2025 розгляд справи по суті відкладено на 14.04.2025.

Розгляд справи 14.04.2025 не відбувся, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, оголошенням повітряної тривоги.

Ухвалою суду від 14.04.2025 розгляд справи по суті відкладено на 05.05.2025.

Від представника позивача надійшла заява від 05.05.2025 (вх. №2470 від 05.05.2025) про розгляд справи без його участі.

Представники сторін в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Факт укладення договорів оренди між позивачем і третіми особами щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:1566; :01:001:1567; :01:001:0942 та :01:001:0943 та реєстрація речового права оренди позивача підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

Станом на день розгляду справи у суді договори оренди земельних ділянок не визнані недійсними судом.

Позивач, обґрунтовуючи порушення відповідачем його прав як орендаря зазначає про створення таких перешкоду користуванні земельними ділянками, як посів відповідачем весною 2024 на земельних ділянках, орендованих позивачем, кукурудзи.

На підтвердження факту створення відповідачем перешкод у користуванні орендованими земельними ділянками позивач зазначає такі докази:

- 19.04.2024 позивач надіслав відповідачу лист №58, у якому повідомив, що згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, є користувачем земельних ділянок кадастрові номери: :01:001:1566, :01:001:1567, :01:001:0942, :01:001:0943 та вказав про відсутність законних підстав використовувати вищезазначені земельні ділянки в господарській діяльності.

Також, Листом від 19.04.2024 Відповідача повідомлено про необхідність дотримання вимог закону, а саме: -не проводити на вказаних земельних ділянках господарської діяльності; -не чинити перешкод ПСП «Комишанське» у використанні земельних ділянок; -у разі наявності пропозицій щодо обміну земельних ділянок (виділення площі (обміну) в іншому місці, на полі) ПСП «Комишанське» розгляне їх; -не вчиняти дій, які б перешкоджали доїзду до вказаних земельних ділянок та запропоновано, у разі наявності заперечень щодо викладеного у даному листі, письмово повідомити Позивача протягом десятиденного терміну з моменту отримання Листа від 19.04.2024 року. Відповіді на вищезазначений лист Відповідачем не було надано.

- 27.09.2024 позивач направив запит № 123 в якому просив повідомити Відповідача чи використовує він земельні ділянки, чи засіював земельні ділянки, чи здійснювались підготовчі роботи на даних земельних ділянках. Станом на момент подачі позову, Позивач від Відповідача відповіді не отримував.

- 01.07.2024 в ЄРДР за заявою позивача було зареєстровано кримінальне провадження за ознаками ч. 1 ст. 1971 КК України (а.с. 23, 28).

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

У частині першій статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині 2 цієї статті визначено способи захисту цивільних справ та інтересів судом.

Суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (частина друга статті 15 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації встановленого права.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Подібні за змістом висновки викладені в постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 922/1500/18, від 15.08.2019 у справі № 1340/4630/18, від 28.11.2019 у справі № 918/150/19, від 26.01.2022 у справі № 921/787/20 від 14.06.2022 у справі № 904/3870/21, від 13.09.2022 у справі № 918/1222/21.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.10.2019 у справі № 910/6642/18 зроблено висновок про стадійність захисту права, зокрема вказано на те, що під час вирішення господарського спору суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорення відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Отже, відсутність порушеного права у позивача зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У частині першій статті 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із частиною другою статті 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, позивач, звертаючись до суду з позовною заявою, на виконання у тому числі приписів статті 74 ГПК України, зобов`язаний довести наявність порушення його прав та законних інтересів, а суд, у свою чергу, перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для захисту прав позивача.

Господарський суд відповідно до статті 86 ГПК України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Із наведеного слідує, що на позивача покладається обов`язок довести, яким чином порушується його право або законний інтерес, а суд лише після підтвердження таких доводів може надавати оцінку усім обставинам спірних відносин, оскільки відсутність порушених прав чи інтересів є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Крім того, суди мають надавати оцінку щодо можливості поновлення права/захисту інтересу в обраний позивачем спосіб.

Як вже зазначалось судом, позивачем на підтвердження факту порушення його права як орендаря у користуванні земельними ділянками та відповідно створення перешкод відповідачем було подано лише два листи на адресу відповідача з повідомленням про укладення договорів оренди землі (земельних ділянок, що є предметом спору) та проханням повідомити, чи використовує відповідач спірні земельні ділянки.

Суд вважає, що зазначені докази не підтверджують факт використання спірних земельних ділянок відповідачем та створення перешкод позивачу у їх використанні.

Інших доказів (позовні заяви, акти про самовільне зайняття спірних земельних ділянок, фото та відеофіксація таких дій та ін.) позивачем не подано.

Також не може бути достатнім доказом факт внесення до ЄРДР заяви позивача про кримінальне правопорушення, так як відповідно до ст. 62 КК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Такими чином, у зв`язку із недоведенням позивачем факту порушення відповідачем прав позивача як орендаря щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:1566, :01:001:1567, :01:001:0942, :01:001:0943, відсутні підстави для задоволення позову.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно із ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав,- на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору в розмірі 9689 грн 60 коп. покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. У позові Приватного сільськогосподарського підприємства "Комишанське" до Приватного сільськогосподарського підприємства "Ташань", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору 1. ОСОБА_1 , 2. ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном - відмовити повністю.

2. Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 9689 грн 60 коп. покласти на позивача.

3. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12.05.2025.

Суддя О.Ю. Резніченко