ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
СУДОВИЙ НАКАЗ
"13" травня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1833/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Петрова В.С., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія про видачу судового наказу щодо стягнення з Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради заборгованості за спожиту електричну енергію в загальному розмірі 112589,50 грн. у порядку ст. 147-156 ГПК України, -
09.05.2025 р. до Господарського суду Одеської області через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія (заявник) про видачу судового наказу про стягнення з Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради (боржник) заборгованості за спожиту в грудні 2024 року електричну енергію на суму 107772,23 грн. за договором про закупівлю електричної енергії у постачальника № 04-107200Z-ВЦ від 22.10.2024 р., а також нарахованих за прострочення оплати спожитої електричної енергії 3% річних у розмірі 1045,24 грн. та збитків від інфляції в розмірі 3772,03 грн.
Згідно зі ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.
Серед документів, які додаються заявником відповідно до ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу, зокрема, визначено копію договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Згідно з п. 2.4 договору від 22.10.2024 р. строк постачання електричної енергії з 01 листопада 2024 року по 31 грудня 2024 року.
Положенням п. 5.2 договору від 22.10.2024 р. визначено, що ціна (тариф) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується одна ціна електричної енергії.
Згідно з п. 5.4 договору від 22.10.2024 р. розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.
У відповідності з п. 9 додатку 2 до договору Комерційна пропозиція ПВЦ-Індивідуальна комерційна пропозиція, термін дії дійсної комерційної пропозиції: з 01.11.2024 р. по 31.12.2024 р.
Згідно з п. 10 додатку 2 до договору Комерційна пропозиція ПВЦ-Індивідуальна комерційна пропозиція договір набирає чинності з його дати підписання сторонами та укладається на строк до 31.12.2024 р., а в частині розрахунків договір діє до повного їх виконання.
Пунктом 4.3 ПРРЕЕ визначено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленим Кодексом комерційного обліку.
Згідно з п. 5 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р., оператор системи надає послуги комерційного обліку споживачам. За п.п. 8.6.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, що затверджений постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018 р., зчитування показів з лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) відповідно до цього Кодексу та умов договору п. 4.12 ПРРЕЕ передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку.
Наразі заявник зазначає, що на даний час на підставі п. 10 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своє ліцензованої діяльності, а саме АТ ДТЕК Одеські Електромережі.
Наразі позивач зауважує, що на підставі вищезазначених даних, ТОВ ООЕК було виставлено, а боржником отримано рахунок за спожиту електричну енергію № 04-107200Z-ВЦ/1 від 02.01.2025 р. на загальну вартість 107772,23 грн. (у т.ч. ПДВ). Відповідно до п. 4 додатку № 2 до договору Комерційна пропозиція ПВЦ-Індивідуальна комерційна пропозиція встановлено, що споживач здійснює оплату протягом 5 робочих днів від дати отримання рахунку, грошовими коштами на спеціальний рахунок ТОВ ООЕК.
Також на підтвердження наведених в заяві обставин заявником надано засвідчені копії договору № 04-107200Z-ВЦ про закупівлю електричної енергії у постачальника від 22.10.2025 р.; додатку № 1 до договору про закупівлю електричної енергії у постачальника № 04-107200Z-ВЦ від 22.10.2024 р.; заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу; додатку № 2 до договору про закупівлю електричної енергії у постачальника № 04-107200Z-ВЦ - Комерційна пропозиція ПВЦ-Індивідуальна комерційна пропозиція; акту прийняття передавання товарної продукції від 31.12.2022 р.; рахунку № 04-107200Z-ВЦ/1 від 02.01.202 р.
Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в т.ч. електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія про видачу судового наказу щодо стягнення з Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради основного боргу в сумі 112589,50 грн., суд не встановив передбачених ст. 152 ГПК України підстав для відмови у видачі судового наказу.
Щодо вимог заявника про стягнення 3% річних в сумі 1045,24 грн. та інфляційних втрат в розмірі 3772,03 грн. за прострочення оплати за надані послуги, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).
Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних входять до складу грошового зобов`язання.
Таким чином, заявником заявлено вимоги про стягнення із Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради заборгованості за договором про закупівлю електричної енергії у постачальника № 04-107200Z-ВЦ від 22.10.2024 р
При цьому господарський суд зазначає, що нараховані заявником 3% річних та інфляційні втрати є грошовою заборгованістю, можливість нарахування яких прямо визначено умовами ст. 625 Цивільного кодексу України, а відтак вони нараховані за порушення грошового зобов`язання, яке мало місце в період дії договору, в межах строку його дії та в межах строку позовної давності, їх розмір не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи викладене, а також положення ст. ст. 11, 509, 525, 530, 549, 615, 626, 627, 629, 662, 663 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 193, 230, 231 Господарського кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за надані послуги в загальному розмірі 112589,50 грн., з яких: основний борг в сумі 107772,26 грн., інфляційні втрати в розмірі 3772,03 грн., 3% річних в сумі 1045,24 грн.
В свою чергу боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу подати заяву про його скасування до суду, який його видав (ч. 1 ст. 157 ГПК України).
Керуючись ст.ст. 147-148,154,155 Господарського процесуального кодексу України, суд -
2. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
3. Повідомити заявника та боржника про те, що у відповідності до п.7 ч.1 ст.155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
4. Повідомити боржника, що:
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.157 ГПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
Згідно з ч.1 ст.159 ГПК України, у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Дата набрання судовим наказом законної сили: ______________________________.
Наказ дійсний для пред`явлення до виконання у строки, визначені ст.12 Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016р.
Дата видачі судового наказу стягувачу: _____________________________________.
Суддя Петров Володимир Степанович