РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.04.2025Справа № 910/436/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участі секретаря судового засідання Петькун Д.О., розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" (01054, вул. Хмельницького Богдана, буд.58, А, м. Київ, )

про визнання недійсним рішення загальних зборів в частині, статуту в частині та зборів представників від об`єднання в частині

представники сторін: згідно протоколу судового засідання;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" про визнання недійсним рішення загальних зборів в частині, статуту в частині та зборів представників від об`єднання в частині.

27.01.2025 в системі "Електронний суд" позивачем сформовано клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2025 суддя Ягічева Н.І. відкрила провадження у справі, призначила підготовче засідання на 25.02.2025 та витребувала докази.

11.02.2025 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та заява на виконання вимог ухвали суду від 27.01.2025. Поданий відзив мотивований тим, що позивач не зазначає, яким чином і які саме було порушено його права, з 04.02.2025 не існує рішення загальних зборів представників про преміювання працівників ОСББ у тій редакції, яку оскаржує позивач. Питання віднесення до виключної компетенції загальних зборів співвласників визначення розміру матеріального та іншого заохочення працівників ОСББ чинним законодавством не регулюється. За прийняття спірної редакції статуту ОСББ проголосувало 68,2% або більше як дві третини від загального числа співвласників, отже, інтереси позивача не співпадають з більшістю співвласників. Крім того, позивач пред`явив позов понад 3,5 років після проведення загальних зборів.

14.02.2025 в системі "Електронний суд" відповідачем сформовано клопотання про відкладення розгляду справи.

14.02.2025 в системі "Електронний суд" відповідачем сформовано клопотання про залучення третіх осіб, яке судом не задоволено.

24.02.2025 в системі "Електронний суд" позивачем сформовано заяву про зміну предмету позову, закриття провадження в частині вимог та відповідь на відзив, які прийняті судом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2025 відкладено розгляд справи на 18.03.2025.

11.03.2025 в системі "Електронний суд" відповідачем сформовано заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою від 18.03.2025 закрито підготовче засідання та призначено справу по суті на 15.04.2025.

31.03.2025 В системі «Електронний суд» позивачем подано заяву про розподіл судових витрат.

11.04.2025 в системі "Електронний суд" відповідачем сформовано клопотання про відкладення розгляду справи, пояснення по справі.

В судовому засіданні 15.04.2025 оголошено перерву до 29.04.2025.

В системі «Електронний суд» 28.04.2025 позивачем подано додаткові пояснення щодо окремого питання, заперечення щодо витрат про надання професійної правничої допомоги.

Через відділ діловодства суду 29.04.2025 відповідачем подано докази на підтвердження його витрат на правову допомогу.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні 29.04.2025 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.02.2025 року №412234486 щодо об`єкта нерухомого майна (реєстраційний №00), ОСОБА_1 (надалі - позивач) є власником квартири АДРЕСА_2 .

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" (надалі - відповідач) створено власниками жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 та зареєстроване Шевченківською районною в м. Києві державною адміністрацією 07.05.2015 року.

Відповідач діє відповідно до статуту ОСББ "Фундуклєєвський" (нова редакція), затвердженого протоколом від 26.05.2021р. загальних зборів об`єднання багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" від 29.08.2017р.

Вказаний Статут оприлюднено на сайті відповідача за посиланням http://fundukleev.kiev.ua/wp-соntent/uploads/2021/06/Статут-Фундуклєєвський.рdf/.

Відповідно до рішення загальних зборів від 26.05.2021р. співвласників відповідача за посиланням http://fundukleev.kiev.ua/wp-content/uploads/2021/06/Рішення загальних зборів-26-травня-202l-p.pdf по п.п.1.1 п.1 порядку денному, вирішено «затвердити нову редакцію Статуту ОСББ «Фундуклєєвський»».

Згідно п.6.1. Розділу 6 вказаного Статуту «Збори представників від Об`єднання» «За рішенням загальних зборів співвласників обираються збори представників від об`єднання , яким загальними зборами співвласників надаються відповідні повноваження щодо оперативного вирішення нагальних питань шляхом скликання зборів представників».

Відповідно до Розділу 6 вказаного Статуту «Збори представників від Об`єднання», а саме п. 6.12. до питань, з яких приймають рішення збори представників від об`єднання на підставі делегованих повноважень (делегованої компетенції) у період між загальними зборами співвласників, відносяться в т.ч. відповідно до п.п.7 визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління, працівників Об`єднання.

Так, 23 грудня 2024 р. відбулись збори представників від об`єднання, відповідно до яких по питанню 3 порядку денного «Про преміювання працівників керуючої дирекції», прийнято рішення преміювати працівників керуючої дирекції об`єднання за посиланням http://fundukleev.kiev.ua/wp-content/uploads/2024/12/2024-12-23- збори представників-рішення- pdf.

Позивач просить суд з урахуванням заяви про зміну предмету позову: 1)Визнати недійсним Рішення загальних зборів ОСББ «Фундуклєєвський» від 26.05.2021р. в частині п.п.1 п.1, яке оформлено Протоколом загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" від 26.05.2021р. в частині затвердження п.п.7 п.6.12. Розділу 6 «Збори представників від Об`єднання» Статуту ОСББ «Фундуклєєвський» в редакції від 26.05.2021р. щодо питання визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління;

2) Визнати недійсним п.п.7 п.6.12. Розділу 6 «Збори представників від Об`єднання» Статуту ОСББ «Фундуклєєвський» в редакції від 26.05.2021р. , затверджений Протоколом загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" від 26.05.2021р. щодо питання визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорювані рішення суперечать приписам Закону.

Поданий відзив мотивований тим, що позивач не зазначає, яким чином і які саме було порушено його права, з 04.02.2025 не існує рішення загальних зборів представників про преміювання працівників ОСББ у тій редакції, яку оскаржує позивач. Питання віднесення до виключної компетенції загальних зборів співвласників визначення розміру матеріального та іншого заохочення працівників ОСББ чинним законодавством не регулюється. За прийняття спірної редакції статуту ОСББ проголосувало 68,2% або більше як дві третини від загального числа співвласників, отже, інтереси позивача не співпадають з більшістю співвласників. Крім того, позивач пред`явив позов понад 3,5 років після проведення загальних зборів.

Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 385 Цивільного кодексу України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна (стаття 1 Закону).

Відповідно до статті 4 Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України.

В одному багатоквартирному будинку може бути створено тільки одне об`єднання.

Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Об`єднання є юридичною особою, що створюється відповідно до закону.

Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.

Майно об`єднання утворюється з: майна, переданого йому співвласниками у власність; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" співвласником багатоквартирного будинку є власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

За приписами частини другої статті 4 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Частиною першою статті 7 Закону передбачено, що статут об`єднання складається відповідно до типового статуту, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства.

Типовий статут об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23.09.2015 №238.

Типовий статут містить загальні положення, які мають бути відображені у ньому, форма складення та зміст статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не є вичерпним, щодо положень, викладених у ньому, а може бути конкретизований та доповнений. Проте, не повинен суперечити загальним вимогам.

Разом з цим, якщо положення статуту ОСББ як акта, який визначає правовий статус цієї юридичної особи, суперечать законодавству та/або порушують права та охоронювані законом інтереси співвласників багатоквартирного будинку (в даному випадку позивача), за наявності відповідного спору окремі положення статуту можуть бути визнані недійсними шляхом подання позову щодо недійсності статуту (його окремих пунктів).

Водночас, суд вказує, що підставами для визнання акту, в тому числі статуту, недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав (затвердив) цей акт, а також порушення у зв`язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача (Постанова Верховного Суду від 10.06.2020 у справі № 922/2200/19).

У судовому рішенні про визнання недійсними окремих положень установчих документів має бути зазначено, яким саме приписам закону суперечать ці положення та які права позивача ними порушуються або оспорюються.

Відповідно до ч.ч.1,2 статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» органами управління об`єднання є загальні збори об`єднання, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори.

Відповідно до ч.10 ст.10 вказаного Закону за рішенням загальних зборів можуть бути обрані представники від об`єднання, яким зборами надаються відповідні повноваження щодо оперативного вирішення нагальних питань шляхом скликання зборів представників. Статутом визначаються порядок скликання та голосування, перелік питань, які можуть вирішуватися зборами представників.

Відповідно до абзацу 1 ч.1. ст. 14. Співвласник має право брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання.

Відповідно до Розділу 6 вказаного Статуту «Збори представників від Об`єднання», а саме п. 6.12. до питань, з яких приймають рішення збори представників від об`єднання на підставі делегованих повноважень (делегованої компетенції) у період між загальними зборами співвласників, відносяться в т.ч. відповідно до п.п.7 визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління, працівників Об`єднання.

Абзацом 9 Частиною 9 статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначені питання, які безумовно відносяться до виключної компетенції загальних зборів співвласників, зокрема, питання визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління.

Виключна компетенція - повноваження органу або посадової особи, які не можуть бути передані ними іншим органам або особам.

Отже, п.п.7 п.6.12. Розділу 6 «Збори представників від Об`єднання» Статуту відповідача в редакції, затвердженою загальними зборами від 26.05.2021р. щодо питання визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління, які відповідно до закону відносяться до виключної компетенції загальних зборів співвласників, суперечить чинним нормам законодавства, а тому підлягає визнанню недійсним і відповідний Статут в цій частині і відповідне Рішення загальних зборів ОСББ «Фундуклєєвський» від 26.05.2021р., яке оформлено Протоколом загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" від 26.05.2021р. в частині затвердження п.п.7 п.6.12. Розділу 6 «Збори представників від Об`єднання» Статуту ОСББ «Фундуклєєвський» в редакції від 26.05.2021р. саме щодо питання визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління.

Заперечення відповідача щодо відсутності порушеного права позивача не приймаються судом до уваги, оскільки, фактично збори представників на підставі вказаного положення Статуту перебрало на себе повноваження загальних зборів співвласників щодо визначення та затвердження розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління.

На думку позивача, враховуючи те, що відповідач прийняв 04.02.2025р. зборами представників рішення (на підставі протоколу від 04.02.2025р.) та вніс зміни у п.3.1.рішення зборів представників від об`єднання від 23.12.2024р., то на сьогодні відсутній предмет спору в частині вимоги: визнати недійсними рішення зборів представників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" від 23.12.2024 року, в частині передбаченій пунктом 3 «Про преміювання працівників керуючої дирекції».

Приписами пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 42 ГПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що провадження у справі в частині позовної вимоги підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності, суд зауважує наступне.

Статтею 256 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Строк, протягом якого особа може звернутись до суду за захистом свого порушеного права, встановлюється Цивільним кодексом України.

Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 Цивільного кодексу України).

02.04.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", згідно якого Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, яким передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Тобто строк позовної давності за вимогою про стягнення з відповідача пені в силу пункту 12 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України було продовжено на строк дії карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 з 12.03.2020 по всій території України було введено карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та відповідний карантин був продовженим до 30.06.2023 (згідно постанови Кабінетом Міністрів №383 від 25.04.2023).

Окрім того, строк позовної давності за позовними вимогами також було продовжено згідно п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у відповідності до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

При цьому, відповідно до пункту 19 "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Відтак, з 24 лютого 2022 року перебіг позовної давності щодо строку звернення позивачем до суду з позовом зупинено на строк дії воєнного стану в Україні, який на час розгляду даного спору не закінчився.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про те, що позивачем не було пропущено строк позовної давності для звернення з даним позовом до суду.

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

При цьому суд зазначає, що іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем не подано доказів в підтвердження заперечень проти задоволення позовних вимог.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2,3 ст 129, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

ОСОБА_1 є ветераном війни-учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 26.06.2023, а відтак є звільненим від сплати судового збору у встановленому порядку.

Відтак, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору за подання даного позову до Господарського суду міста Києва, в той час як у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині однієї вимоги закрито провадження, в іншій частині задоволено позовні вимоги, то судовий збір в частині закриття провадження по справі не підлягає покладенню на відповідача,а в частині задоволених позовних вимог відлягає покладенню на відповідача.

Оскільки, в частині провадження закрито в решті позовні вимоги задоволено, витрати відповідача на правничу допомогу залишаються за ним.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі в частині вимог про визнання недійсними рішення зборів представників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" від 23.12.2024 року, в частині передбаченій пунктом 3 «Про преміювання працівників керуючої дирекції».

2. В іншій частині позовні вимоги задовольнити.

3. Визнати недійсним Рішення загальних зборів ОСББ «Фундуклєєвський» від 26.05.2021р. в частині п.п.1 п.1, яке оформлено Протоколом загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" від 26.05.2021р. в частині затвердження п.п.7 п.6.12. Розділу 6 «Збори представників від Об`єднання» Статуту ОСББ «Фундуклєєвський» в редакції від 26.05.2021р. щодо питання визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління.

4. Визнати недійсним п.п.7 п.6.12. Розділу 6 «Збори представників від Об`єднання» Статуту ОСББ «Фундуклєєвський» в редакції від 26.05.2021р. затверджений Протоколом загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" від 26.05.2021р. щодо питання визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління.

5. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" (01054, вул. Хмельницького Богдана, буд.58, А, м. Київ, ) в дохід Державного бюджету України 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн 00 коп. судового збору.

6. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне судове рішення складено 08.05.2025.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА