УХВАЛА

05 травня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/3014/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (є правонаступником Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кибальчука Олександра Миколайовича)

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2025 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СНЕТЧ"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА "УКРЗОВНІШФОРМ",

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТРАЛ БУД",

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ КОМПАНІ",

за участю третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - 1) Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кибальчука Олександра Миколайовича; 2) Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС МЕДІА ЛТД",

про визнання права власності на будівлю,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ Компані"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "СНЕТЧ";

2) Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА"УКРЗОВНІШФОРМ"

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "КАПІТАЛ ДЖІРІНГ";

4) Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕСІМКО"

про зобов`язання вчинити дії, визнання недійсним правочину та застосування наслідків його недійсності,

ВСТАНОВИВ:

28.04.2025 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2025 у справі № 910/3014/23, подана 24.04.2025 засобами поштового зв`язку.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без руху з огляду на таке.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Приписами частини 3 статті 311 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Таким чином, із огляду на зміст наведених вимог процесуального закону при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу, касаційна скарга має містити:

пункт 1) - формулювання висновку щодо застосування норми права із зазначенням цієї норми права з викладенням правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також покликання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких правовідносинах;

пункт 2) - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та мотивів такого обґрунтування відступлення;

пункт 3) - зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній.

У разі оскарження судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у частинах 1, 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

В якості підстави касаційного оскарження вищезазначених судових рішень скаржник зазначає, що право на касаційне оскарження ним використане на підставі пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Скаржнику слід зазначити норму права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній.

Згідно з частиною 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти, розміри ставок судового збору, порядок сплати та звільнення від сплати судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду розмір ставки судового збору складає 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а з позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 становив 2 684, 00 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2025 у справі № 910/3014/23 рішення Господарського суду м. Києва від 13.09.2024 року скасовано в частині вимог за первісним та за зустрічним позовом, і прийнято у цих частинах нове рішення, яким: 2.1. Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СНЕТЧ» задоволено частково.

2.2. Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «СНЕТЧ» () право власності на будівлю, літ. Б, загальною площею 1 007,9 кв.м., розташовану за адресою: м. Київ, вул. Якіра, буд. 13 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 91).2.3. Визнано протиправним та скасовано:

- рішення про державну реєстрацію індексний номер: 27422218 від 23.12.2015 15:52:36 щодо відкриття розділу та реєстрації об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 00 (громадський будинок, приміщення № 1-29 (трупа приміщень № 1), площею 520,6 кв.м., розташований за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, буд. 38-А), прийняте державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кибальчуком Олександром Миколайовичем та закрити розділ 00.

- рішення про державну реєстрацію індексний номер: 27424496 від 23.12.2015 16:13:37 щодо відкриття розділу та реєстрації об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 00 (громадський будинок, приміщення № 1-5 (група приміщень № 2), площею 110,7 кв.м., розташований за адресою: м. Київ, вул. Деревлянська, буд. 13-Б), прийняте державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кибальчуком Олександром Миколайовичем та закрити розділ 00.

- рішення про державну реєстрацію індексний номер: 27425646 від 23.12.2015 16:25:09 щодо відкриття розділу та реєстрації об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 00 (громадський будинок, приміщення № 1-17 (група приміщень № 3), площею 376,6 кв.м., розташований за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, буд. 38-Б), прийняте державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кибальчуком Олександром Миколайовичем та закрити розділ 00.

В решті вимог за первісним позовом відмовлено.

2.4. У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ КОМПАНІ» відмовлено у повному обсязі.

У цій справі скаржник є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, тому до неї позовних вимог не заявлено, однак враховуючи те, що скаржник у касаційній скарзі просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2025 у справі № 910/3014/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову в частині позовних вимог до останнього відмовити у повному обсязі, за звернення з касаційною скаргою необхідно сплатити судовий збір з урахуванням встановлених ставок судового збору для 1 вимоги майнового характеру та 10 вимог немайнового характеру, заявлених у 2023 році, в сумі 353 680,00 грн ((10 000 000,00 грн х 1,5%) + (2 684,00 грн х 10) х 200%).

Проте, в порушення зазначених вимог, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

У зв`язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення касаційної скарги скаржнику слід сплатити судовий збір у сумі 353 680,00 грн, який має бути перерахований за реквізитами, що зазначені на офіційному сайті Верховного Суду в розділі "Судовий збір" та надати належні докази сплати судового збору касаційному суду.

Відповідно до частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене касаційна скарга, подана без додержання відповідних вимог чинного процесуального законодавства, підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. Я. Чумак