ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" травня 2025 р. Справа № 911/1474/25

Суддя Бацуца В. М. розглянувши заяву та додані до неї матеріали

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Шериф-Пульт 023» (08340, вул. Мєшкова, буд. 20, с. Гнідин, Бориспільський район, Київська область)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про видачу судового наказу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ «Шериф-Пульт 023» звернулось в Господарський суд Київської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою до ФОП ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 41 596, 00 грн, з яких 5 600, 00 грн за надані послуги, 1 400, 00 грн штрафних санкцій передбачених п. 5.1.1.1 Договору, 16 800, 00 грн штрафних санкцій передбачених п. 5.1.1.3 Договору, 16 696, 00 грн відшкодування вартості обладнання, 1 100, 00 грн компенсації за здійснення організаційно-технічних заходів, визначених п. 4.2.7. Договору, що виникла внаслідок невиконання боржником свого обов`язку щодо оплати за надані послуги відповідно до Договору № 17959464/ОК про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони від 09.10.2024 р.

Розглянувши заяву заявника про видачу судового наказу у справі, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що вказана заява є такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

2. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

3. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

4. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 148 цього ж кодексу судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

2. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Статтею 152 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:

1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу;

2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

2-1) заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його;

3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу;

4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу;

5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою;

6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ;

7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 цієї частини;

8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

2. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

3. У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

4. Суддя з метою визначення підсудності не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

5. Якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, заявником не доведено та не додано жодних доказів, що підтверджують розірвання Договору № 17959464/ОК про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони від 09.10.2024 р., а також жодних доказів направлення повідомлення боржнику про розірвання Договору № 17959464/ОК про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони від 09.10.2024 р.

У зв`язку з чим неможливо встановити момент порушення боржником зобов`язання по поверненню вартості обладнання у розмірі 16 696, 00 грн та сплати штрафу за таке зобов`язання.

Відповідно до ст. 153 цього ж кодексу відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

2. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про відмову заявнику у видачі судового наказу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 147, 148, 152, 153, 233 235, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви б/н від 28.04.2025 р. (вх. № 5663 від 29.04.2025 р.) Товариства з обмеженою відповідальністю «Шериф-Пульт 023» про видачу судового наказу за вимогою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 41 596, 00 грн, з яких 5 600, 00 грн за надані послуги, 1 400, 00 грн штрафних санкцій передбачених п. 5.1.1.1 Договору, 16 800, 00 грн штрафних санкцій передбачених п. 5.1.1.3 Договору, 16 696, 00 грн відшкодування вартості обладнання, 1 100, 00 грн компенсації за здійснення організаційно-технічних заходів, визначених п. 4.2.7. Договору, що виникла внаслідок невиконання боржником свого обов`язку щодо оплати за надані послуги відповідно до Договору № 17959464/ОК про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони від 09.10.2024 р.

2. Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, а відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя В.М.Бацуца