ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2025 р. Справа№ 910/12100/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Євсікова О.О.

Корсака В.А.

секретар судового засідання Сергієнко-Колодій В.В.,

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/12100/23

за апеляційною скаргою Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2024 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2024

у справі № 910/12100/23 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом:

1) ОСОБА_1 ,

2) ОСОБА_2

до Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ"

про визнання недійсними рішення загальних зборів,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулись ОСОБА_1 (далі - позивач-1; ОСОБА_1 ) та ОСОБА_2 (надалі - позивач-2; ОСОБА_2 ) (разом - позивачі) до Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" (в подальшому - відповідач; Кооператив; АГК «Північ»; апелянт; скаржник; заявник) відповідно до якого позивачі просять визнати недійсним рішення загальних зборів членів Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" від ряду № 10, яке оформлене протоколом загальних зборів членів кооперативу від ряду № 10 від 19.02.2022 (скорочено - Протокол № 10).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.02.2024 у справі № 910/12100/23 позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено повністю; визнано недійсним рішення загальних зборів членів Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" від ряду № 10, яке оформлене протоколом загальних зборів членів кооперативу від ряду № 10 від 19.02.2022; стягнуто з Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору - 1 342,00 грн; стягнуто з Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору - 1 342,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Автогаражний кооператив по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2024 у справі № 910/12100/23 та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 14.03.2024 заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу по 18 333,50 грн. У задоволенні решти вимог заяв відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим додатковим рішенням, Автогаражний кооператив по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2024 у справі № 910/12100/23. Ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у задоволенні їх заяв про ухвалення додаткового рішення.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 апеляційну скаргу Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2024 у справі № 910/12100/23 - задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2024 у справі № 910/12100/23 скасовано та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" про визнання недійсними рішення загальних зборів - повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 Апеляційну скаргу Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2024 у справі № 910/12100/23 - задоволено. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2024 у справі № 910/12100/23 - скасовано. Відмовлено у задоволенні заяв від 02.02.2024 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції - повністю.

Через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/12100/23 щодо вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Заявник підкреслює, що заявлені ним до стягнення 72 000 грн. витрат, необхідних для надання правничої допомоги у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції є співмірними із: складністю справи та виконаною робою адвокатом (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання вказаних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (надання полуг).

В заяві відповідач також вказує, що враховуючи наданий останнім детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у зв`язку із розглядом вказаної справи у суді першої інстанції, то судові витрати в розмірі 40 000 грн. знайшли своє підтвердження, та, відповідно до положень п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України, мають бути стягнуті з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у задоволенні позовних вимог яких відмовлено повністю.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді від 10.03.2025 заява про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/12100/23 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Євсіков О.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2025 призначено судове засідання для ухвалення додаткового рішення у справі № 910/12100/23 за заявою представника Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" щодо вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції на 09.04.2025.

08.04.2025 до суду апеляційної інстанції від позивачів надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому останні просять:

- зменшити розмір витрат Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Північ» за розгляд справи у суді апеляційної інстанції з 72 000,00 грн. (сімдесят дві тисячі гривень нуль копійок) до 8 000,00 грн. (вісім тисяч гривень нуль копійок);

- у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді першої інстанції відмовити повністю;

- у випадку задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення у частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді першої інстанції - зменшити розмір витрат з 40 000,00 грн. (сорок тисяч гривень нуль копійок) до 6 500,00 грн. (шість тисяч п`ятсот гривень нуль копійок).

В клопотанні позивачами зазначається, що до заяви про ухвалення додаткового рішення не було долучено рахунок та доказів оплати таких послуг.

Також позивачі звертають увагу, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 72 000,00 грн. є способом надмірного збагачення АГК «Північ» разом з адвокатом і є по суті додатковим способом отримання доходу, а відтак розмір витрат на правничу допомогу відповідача за розгляд справи у суді апеляційної інстанції слід зменшити до 8 000,00 грн.

Крім того, в апеляційній скарзі АГК «Північ» повідомляло, що орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 20 000,00 грн., при цьому заява про збільшення розміру витрат на професійну правничу допомогу скаржником не надавалась.

Окремо позивачі акцентували, що стягнення витрат на правничу допомогу у повному обсязі, можуть призвести до скрутного фінансового становища ОСОБА_1 , адже з останнього вже стягнуто 128 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу на користь АГК «Північ». При цьому, за 2023 рік дохід ОСОБА_1 складав 81 000,00 грн., а за 2024 рік - 99 866,08 грн.

Додатково позивачі звернули увагу й на те, що АГК «Північ» у суді першої інстанції не подавало заяву про ухвалення додаткового рішення разом з доказами понесених витрат на професійну правничу допомогу, що у свою чергу позбавляє права відповідача на стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді першої інстанції.

В судовому засіданні 09.04.2025 представник відповідача подану заяву підтримав та просив стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із скасуванням рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення в розмірі 40 000 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції в розмірі 72 000 грн.

Представник позивачів в судовому засіданні 09.04.2025 заперечував проти задоволення заяви апелянта.

За змістом статті 244 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши докази, які долучені до матеріалів заяви про прийняття додаткового судового рішення, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення означеної вище заяви, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої - третьої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при поданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

При цьому витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

З цих підстав судовою колегією визнаються невмотивованими заперечення позивачів про те, що не долученння відповідачем до заяви рахунку та доказів оплати послуг свідчить про неможливість здійснення розподілу витрат на правничу допомогу за результатами розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Визначення договору про надання правничої допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правничої допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг та на нього поширює своє регулювання Глава 63 Цивільного кодексу України. Так, згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 ЦК України передбачає загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Водночас, згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Ціна договору, тобто розмір адвокатського гонорару, може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата, кожний з яких відрізняється порядком обчислення. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 922/1948/19, від 12.08.2020 у справі № 916/2598/19, від 30.07.2019 у справі № 911/1394/18).

На підставі долучених до матеріалів справи документів, апеляційним господарським судом встановлено, що на підтвердження судових витрат представником відповідача надано копії: договору про надання правової допомоги № 29/07/2022 від 29.07.2022, додатку № 1 до договору № 29/07/2022 від 29.07.2022, договору про надання правової допомоги № 06/12/2023 від 06.12.2023, додатку № 1 до договору № 06/12/2023 від 06.12.2023, акт прийому-передачі наданих послуг від 29.11.2023 на суму 37 000 грн. та акт прийому-передачі наданих послуг від 01.02.2024 на суму 3 000 грн. - складені за результатами розгляду справи в суді 1-ої інстанції, акт прийому-передачі наданих послуг від 03.03.2025 на суму 72 000 грн. - складений за результатами розгляду справи в суді 2-ої інстанції.

За умовами зазначених договорів про надання правової допомоги АГК «Північ» (клієнт; замовник) доручає, а Адвокатське об`єднання «Президіум» (виконавець; адвокатське об`єднання) зобов`язується надавати за винагороду клієнту чи вказаним ним особам правову допомогу в порядку, обсязі та на умовах, визначних договорами.

Умовами додатків № 1 до договорів про надання правової допомоги, передбачено ставки за правничу допомогу, зокрема: за складання процесуальних документів по справі (позов, відзив, заперечення на відповідь на відзив, клопотання, заяви, апеляційні скарги, касаційні скарги тощо) - 1 000 грн. / год.; участь у судовому засіданні - 3 000 грн.

Згідно вказаних вище актів прийому-передачі наданих послуг, замовник не має претензій до виконавця.

В свою чергу, заперечуючи проти покладення на позивачів судових витрат, останні посилаються на необґрунтованість заяви відповідача та одночасно клопочуть про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційний господарський суд зазначає, що частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Зокрема відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Колегія суддів, серед іншого, враховує, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

У цьому контексті судова колегія, в частині понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу на підготовку адвокатом апеляційних скарг на рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2024 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2024 у справі № 910/12100/23 (п.п. 1, 2 акта від 03.03.2025), вартістю 18 000,00 грн., з яких 10 000 грн. (10 годин) - на основне рішення та 8 000 грн. (8 годин) - на додаткове рішення, вказує, що викладені відповідачем у апеляційних скаргах обставини та твердження в межах оскаржуваних рішень у цій справі, майже повністю дублюють зміст відзиву на позов (а.с. 87 т. 1), заперечення на відповідь на відзив (а.с. 232 т. 1) та клопотання про відмову в ухваленні додаткового рішення (а.с. 82 т. 3), наданих в суді першої інстанції.

З огляду на це судова колегія вважає, що час, витрачений представником відповідача на підготовку апеляційних скарг на рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2024 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2024 у справі № 910/12100/23 не повною мірою відповідає обсягу наданих виконавцем послуг та є надмірним, враховуючи, зокрема, складність справи та фактичні обставини, на яких вона ґрунтується.

Так, колегія суддів висновується, що достатнім часом з надання послуг, визначених в п.п. 1, 2 акта від 03.03.2025, є 3 години.

З огляду на наведене судом апеляційної інстанції визнаються частково обґрунтованими аргументи позивачів у цій частині.

Щодо понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу за участь адвокатського об`єднання у судових засіданнях апеляційного господарського суду в розмірі 42 000,00 грн (при перегляді основного та додаткового рішень), то судова колегія звертає увагу, що у справі проводилось всього 14 (чотирнадцять) судових засідань, а саме: 19.06.2024, 12.08.2024, 11.09.2024, 16.10.2024, 02.12.2024, 27.01.2023, 03.03.2025 (разом з додатковим рішенням).

В той же час, 06.05.2024 судових засідань у справі не проводилось, хоча такі включені до переліку (п.п. 3, 4 акта від 03.03.2025) послуг на суму 6 000,00 грн.

Крім того, за участь в судових засіданнях 02.12.2024 виконавцем двічі зазначено такі послуги (п.п. 13, 14, 15, 16 акта від 03.03.2025), тобто продубльовано послуги та донараховано 6 000 грн.

На дане, слушно звернули увагу й позивачі.

При цьому, щодо понесених відповідачем витрат в розмірі 30 000,00 грн. (за перелічені вище судові засідання при перегляді основного та додаткового рішень) за представництво виконавцем інтересів замовника в Північному апеляційному господарському суді, то за висновками судової колегії такі витрати є обґрунтованими.

На підставі викладеного вище, дослідивши надані відповідачем докази, встановивши фактичний обсяг наданих адвокатом послуг, з урахуванням критеріїв пропорційності та реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, апеляційний господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання відповідача та стягнення на його користь 45 000,00 грн. (72 000 - 8 000 - 7 000 - 12 000) витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

При цьому, апеляційний господарський суд звертає увагу, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 907/425/16, від 20.02.2024 у справі № 922/2200/23, постановах Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 17.05.2023 у справі № 522/5582/16-ц, від 17.08.2022 у справі № 745/342/19, від 24.03.2021 у справі № 462/2077/17.

Таким чином, судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 45 000 грн. стягуються з позивачів на користь відповідача в рівних частинах.

В свою чергу, враховуючи вищезазначене колегія суддів вважає частково обґрунтованими заперечення позивачів щодо складності справи, викладені в розрізі питання неспівмірності витрат на правничу допомогу відповідача.

Додатково судовою колегією вказується, що за ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, слід констатувати, що в апеляційних скаргах відповідач заявляв орієнтовну суму витрат на правничу допомогу в межах 20 000 грн. та про подання доказів фактично понесених ним витрат в порядку, передбаченому ГПК України.

Так, в наведеному колегія суддів звертає увагу, що згідно ч. 3 ст. 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

За ч. 6 ст. 129 ГПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Відтак, оскільки апелянт загальну кількість судових засідань передбачити на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку не міг, судовою колегією відхиляються, як невмотивовані, твердження позивачів про те, що неподання заявником заяви про збільшення розміру витрат на професійну правничу допомогу унеможливлює відшкодування судових витрат в частині такого перевищення (фактичної суми судових витрат).

Стосовно аргументів позивачів в тій частині, що стягнення витрат на правничу допомогу у повному обсязі можуть призвести до скрутного фінансового становища ОСОБА_1 , адже з останнього вже стягнуто 128 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу на користь АГК «Північ», втім за 2023 рік дохід ОСОБА_1 складав 81 000,00 грн., а за 2024 рік - 99 866,08 грн., то колегія суддів вказує, що за ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ст. 4 ГПК України).

Таким чином, з огляду на рівність позивачів та відповідача перед законом і судом в питаннях, які виникають під час розгляду справи, з урахуванням гарантованого відшкодування стороні судових витрат, на користь якої ухвалене судове рішення в порядку та за правилами, передбаченими ГПК України, судом апеляційної інстанції критично оцінюються відповідні доводи позивачів щодо неможливості відшкодування відповідачу судових витрат через розміри доходів ОСОБА_1 в 2023-2024 роках.

В частині відшкодування відповідачу витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді першої інстанції в сумі 40 000 грн., колегія суддів вказує, що згідно статті 282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції має містити новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За змістом статті 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною 2 цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Таким чином, наведені процесуальні норми вказують на те, що, при поданні доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, мають бути дотримані наступні дві умови:

- докази повинні бути подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду;

- до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила заяву про те, що такі докази будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів.

У постановах Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 911/2130/21, від 29.06.2022 у справі № 161/5317/18 зазначено, що неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат.

Водночас, у суді першої інстанції відповідач до закінчення судових дебатів (або до прийняття судового рішення) докази, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат не подав, як і не подав таких доказів після закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Крім того, звертаючись із відповідною заявою про ухвалення додаткового рішення, після ухвалення постанови судом апеляційної інстанції, відповідач не просив поновити пропущений процесуальний строк для подання заяви та доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат у суді першої інстанції.

За вказаного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача в частині стягнення з позивачів витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді першої інстанції в сумі 40 000 грн.

Водночас, заперечення позивачів знайшли своє підтвердження в рамках спростування заяви відповідача у означених межах.

Отже, беручи до уваги все вищенаведене, колегією суддів зазначається, що судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції стягуються з позивачів на користь відповідача в розмірі 45 000,00 грн. в рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 129, 244 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/12100/23 щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції - задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" (ідентифікаційний код - 25661903; адреса: 02232, м. Київ, вул. Закревського, буд. 93) судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції - 22 500,00 грн. (двадцять дві тисячі п`ятсот гривень).

3. Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" (ідентифікаційний код - 25661903; адреса: 02232, м. Київ, вул. Закревського, буд. 93) судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції - 22 500,00 грн. (двадцять дві тисячі п`ятсот гривень).

4. В іншій частині заяви про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази на виконання додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду.

6. Справу № 910/12100/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст додаткової постанови складено 28.04.2025 (з урахуванням часу перебування судді Євсікова О.О. та Корсака В.А. у відпустці).

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді О.О. Євсіков

В.А. Корсак