ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/696/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Саєнко А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИЗЕЛЬ ТРАНЗИТ» (02149, Україна, місто Київ, вулиця Руденко Лариси, будинок, 6а, ідентифікаційний код особи 43819716)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНГВАРТРАНС» (62418, Україна, Харківський р-н, Харківська обл., селище міського типу Пісочин(з), вулиця Автомобільна, будинок, 8, ідентифікаційний код особи 22610456)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача не з`явився

відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ДИЗЕЛЬ ТРАНЗИТ» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНГВАРТРАНС» та просить суд:

1. Прийняти дану позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНГВАРТРАНС» (, юридична адреса: 62418, Харківська обл., Харківський р-н, смт. Пісочин, вул. Автомомбільна, 8) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИЗЕЛЬ ТРАНЗИТ» суму заборгованість Договором № UA209 від 19.10.2021 року в сумі 137 437,96 грн., яка складається з: 126 127,91 грн. основна сума боргу, 11 310,05 грн. 3% річних.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНГВАРТРАНС» (, юридична адреса: 62418, Харківська обл., Харківський р-н, смт. Пісочин, вул. Автомомбільна, 8) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИЗЕЛЬ ТРАНЗИТ» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. та витрати на правничу допомогу.

4. У випадку відсутності Позивача або його представника розглянути позов без їх участі.

Ухвалою від 04.03.2025 було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи та призначено судове засідання на 24.03.2025 о 11:45. Засідання відкладалося з 24.03.2025 по 21.04.2025.

У призначене на 21.04.2025 судове засідання учасники справи своїх представників не направили.

Відповідач у призначене судове засідання не з`явився, правом на участь представника в засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, про час та місце проведення судових засідань повідомлявся судом шляхом направлення ухвал за адресою, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (62418, Україна, Харківський р-н, Харківська обл., селище міського типу Пісочин(з), вулиця Автомобільна, будинок, 8).

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду про призначення засідання у справі була надіслана відповідачу, але не була відповідачем отримана у зв`язку з відсутністю адресата (поштове відправлення 586).

Згідно з пунктом 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених ст. 202 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на викладене, суд вважає, що учасникам справи було створено належні умови для підготовки до розгляду справи, надання заяв по суті справи та доказів в обґрунтування своїх вимог або заперечень, тому є підстави для розгляду справи за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази та викладені доводи, судом встановлено наступне.

19 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДИЗЕЛЬ ТРАНЗИТ» (Виконавець) яке діє на підставі статусу і у відповідності до Договору комісії № LT-28/10/2020 від 28.10.2020 року, укладеним з Закритим акціонерним товариством Петрол Трейд Юроп УАБ (UAB Petrol Trade Europe, надалі по тексту Комітент) з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНГВАРТРАНС» (Замовник) з іншої сторони, разом Сторони, був укладений Договір № UA209 (надалі Договір).

Відповідно до п. 1.11.2. Договору, комісіонер у відповідності до договору Комісії № LT-28/10/2020 від 28.10.2020 року від свого імені та за рахунок Комітента зобов`язується укладати договори на надання послуг по заправці автотранспорту Відповідача дизельним паливом та отримання додаткових послуг на основі наданих Підприємством пластикових карток «ВСЮДИХІД ОНЛАЙН»/»ПЕТРОЛ КОМПАНІ» («ВЕЗДЕХОД ОНЛАЙН»/«ПЕТРОЛ КОМПАНИ») за межами митної території України, а Відповідач зобов`язаний здійснити Комісіонеру оплату за надані послуги.

Позивач вказував, що на виконання п. 2.1 Договору, ТОВ "ДИЗЕЛЬ ТРАНЗИТ" передало, а ТОВ «ІНГВАРТРАНС» прийняло в користування пластикові картки, за якими Відповідачу надавалися послуги по заправці автотранспорту.

На підтвердження чого позивач посилався на акти прийому передачі Паливних карт 19.10.2021 року, 20.10.2021 року, 26.10.2021 року, 03.11.2021 року, 08.11.2021 року, 11.11.2021 року, 01.12.2021 року, 01.12.2021 року до Договору та актами про передачу наданих послуг для автотранспорту підприємства ТОВ «ІНГВАРТРАНС» № UA209 (10) від 31.10.2021 року, № UA209(11) від 30.11.2021 року, № UA209 (12) від 31.12.2021 року, № UA209 (1) від 31.01.2022 року та № UA209 (2) від 28.02.2022 року.

Відповідно п. 2.1.3. Договору Комісіонер зобов`язується щомісяця проводити з Підприємством звірку взаєморозрахунків. Рахунки-фактури на оплату виставляються щотижня в електронній формі. Реєстри висилаються Підприємству щотижня електронною поштою. Позивачем надсилались Акти про передачу наданих послуг для автотранспорту підприємства ТОВ «ІНГВАРТРАНС», але частина з них не були підписані зі сторони Відповідача. Позивач наголошував, що не підписання актів зі сторони Відповідача не звільняє від відповідальності та обов`язку щодо оплати за надані послуги. На виконання умов договору, Позивач свої зобов`язання виконав, зокрема надав послуги по заправці паливом відповідача, направив на електронну пошту рахунки на оплату та щомісяця проводив звірку взаєморозрахунків.

Відповідно до п. 2.3.1, 2.3.2. Договору, Підприємство зобов`язується приймати від комісіонера по акту пластикові карти «ВСЮДИХІД ОНЛАЙН»/»ПЕТРОЛ КОМПАНІ» («ВЕЗДЕХОД ОНЛАЙН»/«ПЕТРОЛ КОМПАНИ») і підписувати звірки взаємних розрахунків з наданням акту взаєморозрахунків з підписом і печаткою уповноваженої на це особи. Згідно п. 2.3.3. Відповідач зобов`язуєтеся приймати від Позивача акти прийому-передач наданих послуг і звірки взаємних розрахунків, які є підтвердженням факту заправки Підприємством дизельного палива по пластиковим карткам «ВСЮДИХІД ОНЛАЙН»/»ПЕТРОЛ КОМПАНІ» («ВЕЗДЕХОД ОНЛАЙН»/«ПЕТРОЛ КОМПАНИ») за межами митної території України.

При одержанні Підприємством від Комісіонера рахунку-фактури і реєстрів до нього, а також акту звірки взаєморозрахунків та за відсутності висунутих заперечень Підприємства в письмовій формі протягом 7 днів з моменту їх одержання, факт заправлення Підприємства дизельним паливом за пластиковою карткою вважається підтвердженим. Відповідно, після закінчення 7 днів з моменту їх одержання, зазначені документи вважаються прийнятими Підприємством без претензій до Комісіонера та є належними доказами, що підтверджують факт заправлення і узгодженням всіх істотних умов (ціна, кількість, вид, якість) щодо відпуску дизельного палива.

Відповідно до п. 2.3.5. Договору Підприємство зобов`язано здійснювати оплату послуг з заправлення автотранспорту та додаткових послуг на умовах, передбачених цим Договором та Протоколом погодження.

Згідно п. 3.1. Договору ціна послуг з заправлення автотранспорту, що діє між сторонами для розрахунку за цим Договором, визначається на основі діючої ціни на автозаправній станції з умовами, передбаченими в Протоколах, що є невід`ємною частиною цього Договору. Ціна дизельного палива та послуг з заправлення автотранспорту на АЗС фіксується в платіжній квитанції. Фактом надання послуг Підприємству є чеки «ВСЮДИХІД ОНЛАЙН»/» ПЕТРОЛ КОМПАНІ». При заправленні дизельним паливом на автозаправній станції при обслуговуванні за пластиковими картками «ВСЮДИХІД ОНЛАЙН»/»ПЕТРОЛ КОМПАНІ», за допомогою автоматичних терміналів, фактом підтвердження заправлення (доказом) є інформація у вигляді реєстру, що поступила на сервер Комісіонера. У випадку відсутності ціни в платіжній квитанції (чеку), ціна АЗС визначається згідно з прейскурантом цін автозаправних станцій, що перебувають на офіційному сайті Комітента. Прийняттям ціни Підприємством вважається факт заправлення автотранспорту, що направляється. Підприємством на АЗС. Відпуск дизельного палива на АЗС поза територією держави, резидентом якої не є Підприємство, здійснюється у валюті російський рубль та для розрахунків між сторонами переводиться в умовні одиниці (євро) на день виставлення рахунку фактури, а надалі у валюту Договору за комерційним курсом міжбанківського валютного ринку України на попередній день надання рахунку-фактури.

Строк, протягом якого Підприємство оплачує вартість наданих послуг з заправлення автотранспорту дизельним паливом вказується в протоколі узгодження умов розрахунків (п. 3.2. Договору). Згідно п. 1 Протоколу № 1 узгодження умов розрахунків при обслуговуванні по пластиковим карткам до Договору № UA209 від 19.10.2021 року встановлений наступний строк оплати послуг з заправлення автотранспорту дизельним паливом і додаткових послуг: передоплата. Вартість послуг з заправлення автотранспорту для розрахунків за цим Договором визначається на підставі чинної ціни на автозаправних станціях на день виставлення рахунку фактури з врахуванням п. З даного Договору та п. З цього Протоколу.

Згідно Акту про передачу наданих послуг для автотранспорту підприємства ТОВ «ІНГВАРТРАНС» № UA209(10) від 31.10.2021 року, звітний період з 01.10.2021 року по 31.10.2021 року та реєстру заправок автотранспорту підприємства ТОВ «ІНГВАРТРАНС» послуги із заправки автотранспорту складають: Послуги із заправки автотранспорту дизельним пальним, надані по ПК «ВЕЗДЕХОД» складає 820 літрів, загальною вартістю 14583,26 грн.; За цей період оплат не надходило та сальдо станом на 31.10.2021 року складає 14 583,26 грн.

Згідно Акту про передачу наданих послуг для автотранспорту підприємства ТОВ «ІНГВАРТРАНС» № UA209(l 1) від 30.11.2021 року, звітний період з 01.11.2021 року по 30.11.2021 року та реєстру заправок автотранспорту підприємства ТОВ «ІНГВАРТРАНС» послуги із заправки автотранспорту складають: Послуги із заправки автотранспорту дизельним пальним, надані по ПК «ВЕЗДЕХОД» складає 14 290,580 літрів, загальною вартістю 254 447,91 грн.; За цей період надійшло сплат на суму 159 053,61 грн. та сальдо станом на 30.11.2021 року складає 109 977,56 грн.

Згідно Акту про передачу наданих послуг для автотранспорту підприємства ТОВ «ІНГВАРТРАНС» № UA209(12) від 31.12.2021 року, звітний період з 01.12.2021 року по 31.12.2021 року та реєстру заправок автотранспорту підприємства ТОВ «ІНГВАРТРАНС» послуги із заправки автотранспорту складають: Послуги із заправки автотранспорту дизельним пальним, надані по ПК «ВЕЗДЕХОД» складає 12 080,740 літрів, загальною вартістю 225 739,11 грн. За цей період надійшло сплат на суму 320 157,41 грн. та сальдо станом на 31.12.2021 року складає 15 559,26 грн.

Згідно Акту про передачу наданих послуг для автотранспорту підприємства ТОВ «ІНГВАРТРАНС» № UA209(l) від 31.01.2022 року, звітний період з 01.01.2022 року по 31.01.2022 року та реєстру заправок автотранспорту підприємства ТОВ «ІНГВАРТРАНС» послуги із заправки автотранспорту складають: Послуги із заправки автотранспорту дизельним пальним, надані по ПК «ВЕЗДЕХОД» складає 4 875,160 літрів, загальною вартістю 96 621,32 грн. За цей період надійшло сплат на суму 15559,26 грн. та сальдо станом на 31.01.2022 року складає 96 621,32 грн.

Згідно Акту про передачу наданих послуг для автотранспорту підприємства ТОВ «ІНГВАРТРАНС» № UA209(2) від 28.02.2022 року, звітний період з 01.02.2022 року по 28.02.2022 року та реєстру заправок автотранспорту підприємства ТОВ «ІНГВАРТРАНС» послуги із заправки автотранспорту складають: Послуги із заправки автотранспорту дизельним пальним, надані по ПК «ВЕЗДЕХОД» складає 1 551,440 літрів, загальною вартістю 29 506,59 грн.; За цей період сплат не надходило та сальдо станом на 28.02.2022 року складає 126 127,91 грн.

На основну заборгованість в розмірі 126 127,91 грн позивачем було нараховано відповідачу 11310,05 грн 3% річних.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог і викладених сторонами доводів та заперечень, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, станом на день розгляду спору в суді його обставини оцінюються судом із огляду на правила Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У ст. 204 Цивільного кодексу України зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У свою чергу, відповідно до вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 Господарського кодексу України, майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи предмет укладеного між позивачем та відповідачем Договору та зміст їх договірних зобов`язань як сторін означеного правочину, суд дійшов висновку про те, що Договір № LT-28/10/2020 від 19.10.2021 за своєю правовою природою є договором надання послуг у розумінні ст. 901 Цивільного кодексу України.

За змістом ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На виконання п. 2.1 Договору, ТОВ "ДИЗЕЛЬ ТРАНЗИТ" передало, а ТОВ «ІНГВАРТРАНС» прийняло в користування пластикові картки, за якими Відповідачу надавалися послуги по заправці автотранспорту.

На підтвердження чого позивачем надано акти прийому передачі Паливних карт 19.10.2021 року, 20.10.2021 року, 26.10.2021 року, 03.11.2021 року, 08.11.2021 року, 11.11.2021 року, 01.12.2021 року, 01.12.2021 року до Договору та актами про передачу наданих послуг для автотранспорту підприємства ТОВ «ІНГВАРТРАНС» № UA209 (10) від 31.10.2021 року, № UA209(11) від 30.11.2021 року, № UA209 (12) від 31.12.2021 року, № UA209 (1) від 31.01.2022 року та № UA209 (2) від 28.02.2022 року.

Відповідно до п. 2.3.1, 2.3.2. Договору, Підприємство зобов`язується приймати від комісіонера по акту пластикові карти «ВСЮДИХІД ОНЛАЙН»/»ПЕТРОЛ КОМПАНІ» («ВЕЗДЕХОД ОНЛАЙН»/«ПЕТРОЛ КОМПАНИ») і підписувати звірки взаємних розрахунків з наданням акту взаєморозрахунків з підписом і печаткою уповноваженої на це особи. Згідно п. 2.3.3. Відповідач зобов`язуєтеся приймати від Позивача акти прийому-передач наданих послуг і звірки взаємних розрахунків, які є підтвердженням факту заправки Підприємством дизельного палива по пластиковим карткам «ВСЮДИХІД ОНЛАЙН»/»ПЕТРОЛ КОМПАНІ» («ВЕЗДЕХОД ОНЛАЙН»/«ПЕТРОЛ КОМПАНИ») за межами митної території України.

При одержанні Підприємством від Комісіонера рахунку-фактури і реєстрів до нього, а також акту звірки взаєморозрахунків та за відсутності висунутих заперечень Підприємства в письмовій формі протягом 7 днів з моменту їх одержання, факт заправлення Підприємства дизельним паливом за пластиковою карткою вважається підтвердженим. Відповідно, після закінчення 7 днів з моменту їх одержання, зазначені документи вважаються прийнятими Підприємством без претензій до Комісіонера та є належними доказами, що підтверджують факт заправлення і узгодженням всіх істотних умов (ціна, кількість, вид, якість) щодо відпуску дизельного палива.

Відповідно п. 2.1.3. Договору Комісіонер зобов`язується щомісяця проводити з Підприємством звірку взаєморозрахунків. Рахунки-фактури на оплату виставляються щотижня в електронній формі. Реєстри висилаються Підприємству щотижня електронною поштою. Позивачем надсилались Акти про передачу наданих послуг для автотранспорту підприємства ТОВ «ІНГВАРТРАНС», але частина з них не були підписані зі сторони Відповідача.

Відповідно до висновку Постанови КГС ВС від 05.10.2023 № 911/1981/20 неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема непідписання замовником актів приймання робіт/послуг без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (наданим послугам або виконаним роботам). Правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України взяті на себе зобов`язання не виконав, за отримані послуги своєчасно не розрахувався, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення 126127.91 грн основного боргу обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків.

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки позивача по нарахуванню 3% річних в розмірі 11310.05 грн, суд вважає їх обґрунтованими, а вимоги по їх стягненню такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИЗЕЛЬ ТРАНЗИТ» підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи зокрема відносяться витрати понесені учасником справи на отримання професійної правничої допомоги.

Згідно зі статтею 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (1); розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (2).

За статтею 129 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), що подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За приписами частини 3 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частинами 3 - 6 статті 126 ГПК України визначено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) (1); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) (2); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (3); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (4).

Виходячи з аналізу вказаних статей для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд повинен враховувати критерії складності справи, обсяг наданих адвокатом послуг, кваліфікації і досвіду адвоката, ціну позову, керуватися принципами розумності та справедливості.

У позовній заяві позивачем було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, зокрема 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження вимоги про стягнення витрат на правову допомогу позивачем надано договір на надання професійних правничих послуг адвоката від 15.02.2025, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дизель Транзит» (Клієнтом) та Адвокатським бюро «Савчак» (Адвокатським бюро), акт приймання-передачі професійних правничих послуг адвоката № 1 від 24.02.2025, розрахунок за надану правову допомогу згідно із Договором.

Відповідно до умов Договору на надання професійних правничих послуг адвоката від 15.02.2025 Адвокат надає послуги з підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості за договором № UA209 від 19.10.2021, укладеним між ТОВ «Дизель Транзит» та ТОВ «Глобал Транс СМ». Сума гонорару складає 10 000,00 грн. Строк сплати гонорару протягом 30 днів від дня винесення/проголошення рішення суду по справі про стягнення заборгованості за договором від 19.10.2021.

Договір сторонами не розірвано, недійсним в судовому порядку не визнано.

Відповідно до розрахунку за надану правову допомогу від 24.02.2025, складеного Адвокатським бюро, сума наданих правничих послуг становить 10 000,00 грн.

24.02.2025 між сторонами складено та підписано акт приймання-передачі професійних правничих послуг адвоката № 1, згідно з яким Адвокатським бюро надано Клієнту правничі послуги адвоката (підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості за договором від 19.10.2021) на суму 10 000,00 грн.

Таким чином, позивачем доведено та підтверджено належними доказами надання йому професійної правової допомоги на суму 10 000,00 грн.

Господарський суд, беручи до уваги ступінь складності справи, характер та обсяг наданих адвокатом послуг, та керуючись частиною 4 статті 129 ГПК України за відсутності мотивованих заперечень відповідача, вирішив покласти на останнього відшкодування документально підтверджених витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 165, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИЗЕЛЬ ТРАНЗИТ».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНГВАРТРАНС» (62418, Україна, Харківський р-н, Харківська обл., селище міського типу Пісочин(з), вулиця Автомобільна, будинок, 8, ідентифікаційний код особи 22610456) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИЗЕЛЬ ТРАНЗИТ» (02149, Україна, місто Київ, вулиця Руденко Лариси, будинок, 6а, ідентифікаційний код особи 43819716) заборгованість в розмірі 126 127,91 грн, три відсотки річних - 11 310,05 грн, витрати на правничу допомогу - 10 000,00 грн та 3 028,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "25" квітня 2025 р.

Суддя Л.С. Лаврова