ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" квітня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/56/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Чуйко О.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Мельничук Д.В. (приймала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції);

від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, пр. Берестейський, 14, ) в особі Південної філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація морського порту Південний) (65481, Одеська область, м. Південне, вул. Берегова, 11, ) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКОНАД ТЕХНОЛОДЖИ (65045, м. Одеса, вул. Базарна, 61, ) про стягнення 18 495,00грн

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Південної філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація морського порту Південний) звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОНАД ТЕХНОЛОДЖИ» про стягнення 18 495,00рн.

В обґрунтування позову Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Південної філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація морського порту Південний) посилається на неналежне виконання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОНАД ТЕХНОЛОДЖИ» умов укладеного між сторонами договору поставки №99-В-ПВФ-21 від 02.04.2021 щодо своєчасної реєстрації податкової накладної.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.05.2025 відкрито провадження у справі №916/56/25, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду по суті на 11.02.2025 о 12:00.

В судовому засіданні від 11.02.2025 було оголошено перерву на 20.03.2025 о 11:10 про що зазначено в протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.02.2025 викликано учасників справи у судове засідання.

В судовому засіданні від 20.03.2025 було оголошено перерву на 10.04.2025 о 11:20 про що зазначено в протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.03.2025 викликано учасників справи у судове засідання.

В судовому засіданні від 10.04.2025 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі №916/3380/24.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Як вказує позивач, 02.04.2021 між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України», в особі Південної філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрації морського порту Південний) (позивач, Покупець), та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОНАД ТЕХНОЛОДЖИ» (відповідач, Постачальник) укладений договір про поставку товару № 99-В-ПВФ-21 (далі договір) відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується поставити Покупцю товар за кодом ДК 021:20-3 Основні органічні хімічні речовини, а Покупець - прийняти та оплатити такий товар в порядку та на умовах, визначених цим договором (п.1.1. договору).

Пунктом 3.1. договору визначено, що ціна цього договору становить 110 970,00грн (сто десять тисяч дев`ятсот сімдесят грн., 00 коп.), з урахуванням ПДВ у розмірі 18 495,00грн (вісімнадцять тисяч чотириста дев`яносто п`ять грн., 00 коп.).

Відповідно до п. 4.1. договору оплата за товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку Покупця протягом 15 (п`ятнадцяти) банківських днів з дати поставки конкретної партії товару та підписання видаткової накладної на товар та на підставі отриманого Покупцем оригіналу належним чином оформленого рахунку від Постачальника.

Пунктом 7.3.5. договору передбачено, що Постачальник зобов`язаний надати Покупцю належним чином оформлену податкову накладну/розрахунок коригування до такої податкової накладної, складену(і) в електронній формі та зареєстровану(і) в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) в порядку та строки, визначені законодавством України.

Пунктом 8.2.3. договору передбачено, що у разі реєстрації Постачальником податкової накладної/розрахунку, коригування до такої податкової накладної в ЄРПН у строки, що перевищують строки, визначені пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, або складеної та зареєстрованої з порушенням вимог статті 201 розділу VПодаткового кодексу України, у зв`язку з чим Покупець втрачає право на нарахування податкового кредиту за відповідною сумою податку, Постачальник за першою вимогою Покупця протягом 7 (семи) календарних днів з дати отримання такої вимоги сплачує Покупцю штраф у розмірі такого податкового кредиту.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору відповідачем здійснено поставку Сорбенту-біодеструктору «Еконадін» у кількості 4500л на загальну суму 110 970,00грн, з урахуванням ПДВ, та оформлено видаткову накладну від 17.05.2021 №РН-0000061. Позивачем, в свою чергу, здійснено повну оплату поставленого товару на підставі рахунку-фактури від 13.05.2021 №СФ-0000085, що підтверджується платіжним дорученням від 02.06.2021 №5577 та карткою взаєморозрахунків по відповідачу.Постачальником складено податкову накладну від 17.05.2021 №4, однак, в подальшому реєстрація в ЄРПН вказаної податкової накладної була зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, що вбачається з Квитанції про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як зазначає позивач, з метою врегулювання даного питання Адміністрація зверталася до відповідача з листом від 13.09.2022 №1150/27-04-05/Вих, однак, вказаний лист повернений на адресу Адміністрації за закінченням терміну зберігання, про що наявна відмітка АТ «Укрпошта». Надалі, інформація щодо вжиття заходів для реєстрації податкової накладної, зокрема, щодо виконання зауважень, вказаних у Квитанції про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, або оскарження зазначеного рішення ДПС про зупинення реєстрації та розблокування податкової накладної від 17.05.2021 №4, до Адміністрації від Постачальника не надходила. Станом на сьогоднішній день, податкова накладна від 17.05.2021 №4 не є зареєстрованою в ЄРПН, у зв`язку із чим Адміністрація остаточно позбавлена можливості віднести суму податку у загальному розмірі 18 495,00грн до податкового кредиту.

Позивач вказує, що з метою досудового врегулювання спору, позивач, 25.07.2024 направив на юридичну та електронну адреси відповідача, які зазначені у договорі, вимогу №2277/27-01-05/Вих щодо оплати штрафу у розмірі втраченого податкового кредиту, однак, вказаний лист повернений на адресу позивача за закінченням терміну зберігання, про що наявна відмітка АТ «Укрпошта». Надалі, дізнавшись про зміну юридичної адреси відповідача з: м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 28, на: м. Одеса, вул. Базарна, 61, позивач 18.10.2024 направив вимогу № 3055/27-01-05/Вих щодо оплати штрафу у розмірі втраченого податкового кредиту на зазначену юридичну адресу та повторно на електронні адреси відповідача, однак, зазначений лист був також повернений на адресу позивача із відміткою АТ «Укрпошта» «за вказаною адресою не знаходиться».Відповідач не сплатив позивачу штраф у розмірі втраченого податкового кредиту, не надав відповіді на вимогу та жодним іншим чином не відреагувало на неї.

Позивач наполягає на тому, що з відповідача підлягають до стягнення збитки у розмірі 18 495,00грн, що підтверджується наступним: відповідач не здійснив реєстрацію податкової накладної від 17.05.2021 №4 (відповідно до видаткової накладної від 17.05.2021 №РН-0000061), що свідчить про противоправну поведінку (бездіяльність) відповідача, що призвело до порушення умов договору та вимог податкового законодавства України; внаслідок неправомірної поведінки відповідача позивач зазнав збитків у розмірі 18 495,00грн, які були понесені позивачем внаслідок неможливості включення зазначеної суми ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму; наявність вини відповідача обґрунтовується та підтверджується обставинами, викладеними у позовній заяві, зокрема, відсутністю реєстрації відповідачем податкової накладної від 17.05.2021 №4 на суму 18 495,00грн відповідно до видаткової накладної від 17.05.2021 № РН-0000061 на суму 110 970,00грн (у тому числі ПДВ - 18 495,00грн). Також відповідачем не здійснено жодних дій задля складення та реєстрації відповідної податкової накладної. Таким чином, відповідач в порушення вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України не зареєстрував податкову накладну, у зв`язку з чим позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 18 495,00грн. З огляду на викладене вбачається наявність причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкову накладу, що відповідає первинному документу, та неможливість включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, що фактично є збитками позивача. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення, у зв`язку з чим позовні вимоги Адміністрації є правомірними та обґрунтованими.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача збитки у розмірі 18 495,00грн.

Відповідач в засідання суду не з`явився, відзиву на позов не надав, своїм правом на захист не скористався у зв`язку з чим справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а як встановлено у ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За ч.1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як видно з матеріалів справи, 02.04.2021 між позивачем та відповідачем був укладений договір про поставку товару №99-В-ПВФ-21 відповідно до умов якого відповідач зобов`язався поставити позивачу товар за кодом ДК 021:20-3 Основні органічні хімічні речовини, а позивач - прийняти та оплатити такий товар в порядку та на умовах, визначених цим договором.

На виконання умов договору відповідачем здійснено поставку Сорбенту-біодеструктору «Еконадін» у кількості 4500л на загальну суму 110 970,00грн, з урахуванням ПДВ, та оформлено видаткову накладну від 17.05.2021 №РН-0000061.

Позивачем, в свою чергу, здійснено повну оплату поставленого товару на підставі рахунку-фактури від 13.05.2021 №СФ-0000085, що підтверджується платіжним дорученням від 02.06.2021 №5577 та карткою взаєморозрахунків по відповідачу та відповідачем складено податкову накладну від 17.05.2021 №4.

Пунктом 7.3.5. договору передбачено, що Постачальник зобов`язаний надати Покупцю належним чином оформлену податкову накладну/розрахунок коригування до такої податкової накладної, складену(і) в електронній формі та зареєстровану(і) в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) в порядку та строки, визначені законодавством України.

Пунктом 8.2.3. договору передбачено, що у разі реєстрації Постачальником податкової накладної/розрахунку, коригування до такої податкової накладної в ЄРПН у строки, що перевищують строки, визначені пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, або складеної та зареєстрованої з порушенням вимог статті 201 розділу V Податкового кодексу України, у зв`язку з чим Покупець втрачає право на нарахування податкового кредиту за відповідною сумою податку, Постачальник за першою вимогою Покупця протягом 7 (семи) календарних днів з дати отримання такої вимоги сплачує Покупцю штраф у розмірі такого податкового кредиту.

Відповідач, в порушення п. 2.1.10 договору та вимог Податкового кодексу України, не зареєстрував в ЄРПН податкову накладну від 17.05.2021 №4, складену на дату виникнення податкових зобов`язань за поставку товару за договором, у зв`язку із чим позивач був позбавлений можливості віднести суму податку у розмірі 18 495,00грн до податкового кредиту.

Позивач звертався до відповідача з листом від 13.09.2022 №1150/27-04-05/Вих, однак, вказаний лист повернений на адресу Адміністрації за закінченням терміну зберігання, про що наявна відмітка АТ «Укрпошта». Надалі, інформація щодо вжиття заходів для реєстрації податкової накладної, зокрема, щодо виконання зауважень, вказаних у Квитанції про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, або оскарження зазначеного рішення ДПС про зупинення реєстрації та розблокування податкової накладної від 17.05.2021 №4, до Адміністрації від Постачальника не надходила. Станом на сьогоднішній день, податкова накладна від 17.05.2021 №4 не є зареєстрованою в ЄРПН, у зв`язку із чим Адміністрація остаточно позбавлена можливості віднести суму податку у загальному розмірі 18 495,00грн до податкового кредиту.

Позивач, з метою досудового врегулювання спору, 25.07.2024 направив на юридичну та електронну адреси відповідача, які зазначені у договорі, вимогу №2277/27-01-05/Вих щодо оплати штрафу у розмірі втраченого податкового кредиту, однак, вказаний лист повернений на адресу позивача за закінченням терміну зберігання, про що наявна відмітка АТ «Укрпошта». Надалі, дізнавшись про зміну юридичної адреси відповідача з: м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 28, на: м. Одеса, вул. Базарна, 61, позивач 18.10.2024 направив вимогу № 3055/27-01-05/Вих щодо оплати штрафу у розмірі втраченого податкового кредиту на зазначену юридичну адресу та повторно на електронні адреси відповідача, однак, зазначений лист був також повернений на адресу позивача із відміткою АТ «Укрпошта» «за вказаною адресою не знаходиться». Відповідач не сплатив позивачу штраф у розмірі втраченого податкового кредиту, не надав відповіді на вимогу та жодним іншим чином не відреагувало на неї.

Відповідно до пункту 14.1.181 статті 14 Податкового кодексу України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, податковий кредит - сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За змістом підпункту "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі ввезення їх на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

За змістом пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою; податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. У разі порушення продавцем/покупцем товарів/послуг порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно до ст. 193 Господарського кодексу України, яка цілком кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Таким чином, відповідач з порушенням вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України не зареєстрував податкову накладну від 17.05.2021 №4, у зв`язку з чим позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 18 495,00грн.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.08.2018 по справі №917/877/17 дійшов висновку, що в результаті позбавлення права позивача включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання, свідчить про наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкову накладну та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи.

У постанові від 01.03.2023 по справі №925/556/21 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що з 1 січня 2015 року ПК України не встановлює для платника ПДВ механізм, який би дозволяв йому включити ПДВ за відповідною операцією до складу податкового кредиту за відсутності зареєстрованої його контрагентом у ЄРПН податкової накладної, якщо контрагент за законом мав її зареєструвати. Такий платник ПДВ також не має у податкових відносинах права самостійно спонукати контрагента до здійснення реєстрації, а також не може спонукати контрагента оскаржити незаконні рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, якщо вони були перешкодою у реєстрації податкової накладної у ЄРПН. Водночас саме від того, чи здійснить контрагент всі необхідні дії для реєстрації податкової накладної в ЄРПН, а у випадку незаконної перешкоди з боку контролюючого органу для реєстрації - від того, чи зможе контрагент успішно усунути ці перешкоди, фактично залежить виникнення права такого платника податку на податковий кредит з ПДВ. Збільшення податкового кредиту є майновим інтересом покупця товарів / послуг, який з 1 січня 2015 року за загальним правилом реалізовується після виконання продавцем в публічно-правових відносинах з державою обов`язку скласти та зареєструвати в ЄРПН податкову накладну, адже із цим пов`язується виникнення у покупця права на віднесення відповідних сум ПДВ до податкового кредиту. Водночас покупець не є стороною публічно-правових відносин між продавцем і контролюючим органом щодо реєстрації податкових накладних. До моменту виникнення права на включення суми ПДВ за операцію з придбання товарів / послуг до складу податкового кредиту взаємодія держави і покупця зводиться лише до можливості покупця подати на продавця скаргу, що в силу пункту 201.10 статті 201 ПК України зумовлює лише обов`язок контролюючого органу провести документальну перевірку продавця, спонукати виконати який покупець не може. Як наслідок, такий покупець також не може вимагати від держави відшкодування збитків, спричинених невиконанням контролюючим органом обов`язку з проведення перевірки, оскільки цей обов`язок контролюючий орган має не перед покупцем і його невиконання не вважається таким, що порушує якесь конкретне право платника податків. (пункти 8.23, 8.24, 8.26).

З огляду на викладене у цьому випадку є прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

Станом на день розгляду справи відповідачем не надано доказів, що спростовують позовні вимоги.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача збитків у сумі 18 495,00грн підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Південної філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація морського порту Південний) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКОНАД ТЕХНОЛОДЖИ про стягнення 18 495,00грн збитків завданих внаслідок порушення зобов`язання щодо реєстрації податкових накладних, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3 028,00грн покласти на відповідача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129 , ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, пр. Берестейський, 14, ) в особі Південної філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація морського порту Південний) (65481, Одеська область, м. Південне, вул. Берегова, 11, ) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКОНАД ТЕХНОЛОДЖИ (65045, м. Одеса, вул. Базарна, 61, ) про стягнення 18 495,00рн задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКОНАД ТЕХНОЛОДЖИ (65045, м. Одеса, вул. Базарна, 61, ) на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, пр. Берестейський, 14, ) в особі Південної філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація морського порту Південний) (65481, Одеська область, м. Південне, вул. Берегова, 11, ) 18 495,00грн збитків, завданих внаслідок порушення зобов`язання щодо реєстрації податкових накладних, 3 028,00грн судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повне рішення складено 28 квітня 2025 р. у зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 14.04.2025 по 25.04.2025.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Степанова