ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2025 р. Справа№ 910/5056/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Кропивної Л.В.

Руденко М.А.

при секретарі судового засідання Муковоз В.І.,

за участю представників:

від ініціюючого кредитора - Коренчук Т.О.;

від боржника - Гурай - Райцун О.В.;

арбітражний керуючий - Потупало Н.І.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтале" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 у справі №910/5056/22 (Чеберяк П.П.) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтале", про відкриття провадження у справі про банкрутство.

встановив наступне.

24.06.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" (далі - Кредитор) подало заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Монтале" (далі - Боржник), в якій просило визнати грошові вимоги Кредитора до Боржника в сумі 24 810 грн 10 коп. сплаченого судового збору та в сумі 531 546 505 грн 65 коп. боргу, призначити розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого Ткачука Олександра Вікторовича, а також вжити заходи до забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони власнику майна Боржника (органу, уповноваженому управляти майном) та Боржнику ухвалювати рішення про ліквідацію, реорганізацію Боржника, а також відчужувати основні засоби.

Заява обґрунтована заборгованістю Боржника перед Кредитором на заявлену суму через невиконання Боржником своїх зобов`язань за договором від 02.10.2020 про відступлення права вимоги, право вимоги за яким Кредитор набув від попереднього кредитора згідно з відповідним договором про відступлення права вимоги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі №910/5056/22 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Фінансова компанія "Монтале"; визнано грошові вимоги ТОВ "Кредитна установа "Інвестиційна" до ТОВ "Фінансова компанія "Монтале" в розмірі 531 546 505,65 грн (499 322 231,68 грн - основна заборгованість, 32 224 273,97 грн - пеня); уведено мораторій на задоволення вимог кредиторів; уведено процедуру розпорядження майном; призначено розпорядником майна ТОВ "Фінансова компанія "Монтале" арбітражного керуючого Ткачука Олександра Вікторовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №113 від 04.02.2013).

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2022 апеляційну скаргу ТОВ "Фінансова компанія "Монтале" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі № 910/5056/22 - без змін.

Постановою Верховного Суду від 07.03.2023 касаційну скаргу ТОВ "Фінансова компанія "Монтале" задоволено частково, скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2022 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі № 910/5056/22; справу №910/5056/22 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2023 відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтале".

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.04.2023 у справі № 910/5056/22 скасовано, справу направлено до Господарського суду міста Києва на стадію вирішення питання щодо відкриття провадження по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 відкрито провадження у справі № 910/5056/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтале" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 3/5, оф. 215; ідентифікаційний номер 43249891); визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтале" в розмірі 531 629 815,65 грн. (398 000 000,00 грн. - основний борг, 15 218 630,13 грн. - 3 % річних, 86 103 601,55 грн. - інфляційні нарахування, 32 224 273,97 грн. - пеня, 24 810,00 грн. - судовий збір, 58 500,00 грн. - авансування грошової винагороди арбітражному керуючому); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; ухвалено офіційно оприлюднити повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтале" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 3/5, оф. 215; ідентифікаційний номер 43249891) у встановленому законодавством порядку; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Потупало Наталію Ігорівну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1167 від 02.07.2013); встановлено оплату послуг арбітражному керуючому Потупало Наталії Ігорівні в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів заявника; заборонено боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави; встановлено розпоряднику майна боржника строк до 13.11.2024 для подачі до Господарського суду м. Києва відомостей про результати розгляду вимог кредиторів (письмові нормативно-обґрунтовані пояснення щодо складеного реєстру по кожному з кредиторів, витяги з державних реєстрів заборон щодо майна боржника, а також, при наявності, письмові заперечення боржника щодо вимог кредиторів), реєстру вимог кредиторів, а також доказів повідомлення кредиторів про дату проведення попереднього засідання суду; встановлено розпоряднику майна боржника строк до 25.11.2024 для проведення інвентаризації майна боржника; попереднє засідання суду призначено на 25.11.24 о 11:00 год.

Вказана ухвала мотивована наявністю підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, оскільки ним не доведено суду належними та допустимими доказами про існування між сторонами спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, боржник звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу суду та відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Монтале".

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на наявність обставин, які достеменно свідчать про наявність спору про право, а саме:

оскарження ТОВ "Монтале" в межах справи №910/18376/20 (918/641/22) низки правочинів, внаслідок вчинення яких саме Кредитор набув право вимоги до Боржника;

відсутність відображення в бухгалтерському обліку, як ТОВ "Монтале", так і ТОВ "Апогей" (тобто контрагента боржника за договором від 02.10.2020) господарських операції за Договором про відступлення права вимоги від 02.10.2020);

відсутність листування в рамках Договору про відступлення права вимоги від 02.10.2020 та Договорів № 1-22/22 від 22.02.2021 та № 1-18/03 від 18.03.2021;

відсутність належних доказів отримання Боржником відомостей стосовно особи Кредитора та факту укладення оспорюваного Боржником договору про відступлення права вимоги від 02.10.2020.

Також, апелянт вказує про ненадання судом першої інстанції оцінки доводам ТОВ "Монтале" щодо нікчемності договору, на підставі якого кредитором заявлено грошові вимоги, а також щодо недійсності правочинів, за якими ТОВ "Кредитна установа "Інвестиційна" набула права вимоги до ТОВ "Монтале".

Представник апелянта - боржника у справі в судовому засіданні підтримав вимоги за апеляційною скаргою.

Представник ініціюючого кредитора та арбітражний керуючий в судовому засіданні заперечили проти вимог апеляційної скарги та просили залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду - скасуванню, з наступних підстав.

Боржник зареєстрований за адресою: 01010, м. Київ, вул. Московська, 15, оф. 22 з присвоєнням ідентифікаційного коду 43249891.

24.01.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Оферта", як Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Апогей", як Новим кредитором було укладено Попередній договір про відступлення права вимоги №1/240120, з подальшими змінами внесеними Додатковими угодами № 1 та № 2 від 02.10.2020, відповідно до пункту 3.1. якого (у редакції Додаткової угоди № 1 від 02.10.2020), Сторони зобов`язуються не пізніше 31.10.2020, укласти Основний договір на умовах, встановлених цим Договором.

За Основним договором, який буде укладений між Первісним кредитором та Новим кредитором, або фінансовою компанією, визначеною Новим кредитором, Первісний кредитор обов`язується передати (відступити) на користь Нового кредитора наявні у нього Права вимоги, а Новий кредитор прийме (набуде) такі Права вимоги, що входять до Пулу активів, детальний опис якого міститься в Протоколі електронних торгів (який є невід`ємною частиною цього Договору) і зобов`язується сплатити Первісному кредитору грошову суму, визначену в пункті 4.1.1. цього Договору, крім тієї частини прав вимоги, які прямо зазначені в п.3.2. цього Договору.

У пункті 1.2. Попереднього договору про відступлення права вимоги №1/240120 від 24.01.2020 визначено, що Права вимоги - частина прав вимоги, які виникнуть у Первісного кредитора в майбутньому та які будуть передані Новому кредитору згідно з основним договором, який сторони укладуть відповідно до пункту 3.1. цього Договору, наявність та дійсність яких підтверджується відповідними договорами, що входять в Пул активів, детальний опис яких міститься в Протоколі електронних торгів № debtx_8908 (далі - Протокол електронних торгів), який є частиною цього Договору, крім тих прав вимоги, перехід яких не відбувається та не відбудеться за цим Договором або Основним договором згідно з пунктом 3.2. цього Договору.

Пунктом 4.1. Попереднього договору про відступлення права вимоги №1/240120 від 24.01.2020 Сторони погодили, що після укладання цього Договору, Новий кредитор зобов`язаний сплатити Первісному кредитору грошову суду у розмірі 202 000 000 грн 00 коп. без ПДВ (далі - Ціна відступлення), в якості передоплати протягом 5 робочих днів з дня (дати) підписання цього Договору. Зазначена Ціна відступлення зараховується у якості оплати за Права вимоги по Основному договору.

28.01.2020 ТОВ "Апогей" сплатив ТОВ "Фінансова оферта" ціну відступлення Права вимоги за Попереднім договором про відступлення права вимоги №1/240120 від 24.01.2020 у розмірі 202 000 000 грн 00 коп., що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою.

02.10.2020 між ТОВ "Апогей", як Первісним кредитором, та Боржником, як Новим кредитором було укладено Договір про відступлення права вимоги, відповідно до пунктів 3.1.-3.3. якого, в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, Первісний кредитор передав (відступив) на користь Нового кредитора, а Новий кредитор набув права вимоги до Первісного кредитора за Попереднім договором щодо укладання Основного договору. В результаті укладання даного Договору Новий кредитор набуває всі права, що належить Первісному кредитору за Попереднім договором. Перехід права від Первісного кредитора до Нового кредитора за цим Договором відбувається в моменту його підписання.

Первісний кредитор передає Новому кредитору права вимоги за Попереднім договором в момент підписання цього Договору. Перехід прав вимоги за Попереднім договором не вимагає підписання ніяких інших документів, угод та актів приймання-передачі (пункт 5.1. Договору про відступлення права вимоги від 02.10.2020).

Згідно з пунктами 4.1.-4.2. Договору про відступлення права вимоги від 02.10.2020 вартість прав, що відступаються Первісним кредитором на користь Нового кредитора, складає 400 000 000 грн 00 грн. без ПДВ.

Вартість прав сплачується Новим кредитором Первісному кредитору наступним чином: 4.2.1. - 202 000 000 грн 00 коп. без ПДВ - протягом 90 днів з дня укладання Основного договору між ТОВ "Фінансова Оферта" та Новим кредитором; 4.2.2. - 198 000 000, 00 грн. - протягом 180 днів з дня укладання Основного договору між ТОВ "Фінансова Оферта" та Новим кредитором.

Відповідно до пунктів 7.1.-7.4. Договору про відступлення права вимоги від 02.10.2020 у випадку порушення Договору, сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та (або) чинним законодавством. Порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору.

За прострочення виконання грошових зобов`язань Новий кредитор сплачує Первісному кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення. За прострочення виконання грошового зобов`язання Новий кредитор зобов`язаний сплатити Первісному кредитору суму бору з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що у відповідності до статті 625 ЦК України є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов`язань, що може стягуватись поряд з пенею. Грошові зобов`язання Нового кредитора вважаються простроченими в частині грошового зобов`язання, передбаченого пунктом 4.2.1. даного Договору - починаючи з 91 дня від дня укладання Основного договору між ТОВ "Фінансова Оферта" та Новим кредитором, а в частині грошового зобов`язання, передбаченого пунктом 4.2.2. даного Договору - починаючи з 181 дня від дня укладання Основного договору між ТОВ "Фінансова Оферта" та Новим кредитором.

02.10.2020 між ТОВ "Фінансова Оферта" та ТОВ "Апогей" була укладена Додаткова угода № 2 до Попереднього договору про відступлення права вимоги № 1/240120 від 24.01.2020, в якій Сторони дійшли згоди про передання Новим кредитором своїх прав за Попереднім договором Боржнику зокрема, щодо укладення Основного договору та зарахування сплаченої Первісному кредитору у відповідності до пункту 4.1. Попереднього договору, грошової суми в рахунок оплати за Права вимоги по Основному договору.

23.10.2020 між ТОВ "Фінансова Оферта", як Первісним кредитом та ТОВ "ФК "Монтале", як Новим кредитором був укладений Договір про відступлення права вимоги та майнових прав (Основний договір), посвідчений приватним нотаріусом КМНО Лігуном А.І. за реєстровим № 11612, в якому зазначено, що він укладений на виконання Попереднього договору про відступлення права вимоги № 1/240120 від 24.01.2020. Укладенням цього Договору Сторони підтверджують належне виконання ними Попереднього договору та відсутність будь-яких претензій щодо його виконання

Відповідно до пункту 3.1. Договору про відступлення права вимоги та майнових прав від 23.10.2020, в порядку та на умовах, передбачених даним Договором, Первісний кредитор передав (відступив) на користь Нового кредитора, а Новий кредитор набув права вимоги Первісного кредитора, що входять в пул активів, детальний опис якого міститься в Протоколі електронних торгів № debtx_8908 від 03.01.2020 (далі - Протокол електронних торгів), який є частиною цього Договору, а також в Додатках № 1, 2, 3 до цього Договору.

Згідно з пунктами 4.1.-4.2. Договору про відступлення права вимоги та майнових прав від 23.10.2020, вартість прав, що відступаються Первісним кредитором на користь Нового кредитора, складає 202 000 000 грн 00 коп. без ПДВ. Вартість прав за цим Договором є сплаченою у повному обсязі шляхом зарахування грошової суми у розмірі 202 000 000 грн 00 коп. без ПДВ, у відповідності до пункту 4.1. Попереднього договору Первісному кредитору.

У зв`язку з неналежним виконанням Боржником зобов`язань за Договором про відступлення права вимоги від 02.10.2020, відповідно до умов якого Боржник повинен був сплатити на користь ТОВ "Апогей" 400 000 000 грн 00 коп. (з яких - 202 000 000 грн 00 коп. повинні бути сплачені до 22.01.2021 включно, 198 000 000 грн 00 коп. до 22.04.2021 включно) - у Боржника перед ТОВ "Апогей" виникла заборгованість за цим Договором, яка в подальшому була відступлена ТОВ "Апогей" на користь інших кредиторів.

22.02.2021 між ТОВ "Апогей", як Первісним кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк", як Новим кредитором було укладено Договір №1-22/02 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за Договором про відступлення права вимоги від 02.10.2020.

Відповідно до пунктів 2.1.-2.2. Договору № 1-22/02 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань від 22.02.2021, відповідно до умов цього Договору Первісний кредитор передає (відступає) в повному обсязі Новому кредитору своє Право вимоги до Боржника за Договором про відступлення права вимоги від 02.10.2020, Новий кредитор набуває Право вимоги та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги Ціну договору у порядку та строки, встановлені цим Договором. Право вимоги до Боржника, що передається (відступається) за цим Договором, становить в загальному розмірі 400 000 000,00 грн., які Боржник повинен сплатити на користь Первісного кредитора відповідно до умов Договору про відступлення прав вимоги від 02.10.2020.

Згідно з пунктом 1.1.4. цього Договору, право вимоги - право грошової вимоги до Боржника за Договором про відступлення права вимоги від 02.10.2020 по сплаті Заборгованості за Договором про відступлення права вимоги від 02.10.2020, строк платежу за якими настав чи виникне в майбутньому, а також інші права вимоги, що виникли або виникнуть за Договором про відступлення права вимоги від 02.10.2020.

Сторони домовились, що Права вимоги включають всі права вимоги за Договором про відступлення права вимоги від 02.10.2020, а також всі похідні вимоги з цього договору або такі, що випливають з нього, в тому числі, але не виключно: вимоги з нарахування та стягнення процентів, неустойки, штрафів, індексу інфляції, трьох відсотків річних та/або збитків, тощо.

18.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк", як Первісним Кредитором та Кредитором (ініціюючим кредитором) як Новим кредитором було укладений Договір №1-18/03 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за Договором про відступлення права вимоги від 02.10.2020.

Відповідно до пунктів 2.1.-2.2. Договору № 1-18/03 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань від 22.02.2021, Первісний кредитор передає (відступає) в повному обсязі Новому кредитору своє Право вимоги до Боржника за Договором про відступлення права вимоги від 02.10.2020, а Новий кредитор набуває Право вимоги та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги Ціну договору у порядку та строки, встановлені цим Договором. Право вимоги до Боржника, що передається (відступається) за цим Договором, становить 398 000 000 грн 00 коп., які Боржник повинен сплатити на користь Первісного кредитора відповідно до умов Договору про відступлення прав вимоги від 02.10.2020.

Згідно з пунктом 1.1.4. Договору №1-18/03 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань від 18.03.2021, право вимоги - право грошової вимоги до Боржника за Договором про відступлення права вимоги від 02.10.2020 по сплаті Заборгованості за Договором про відступлення права вимоги від 02.10.2020, строк платежу за якими настав чи виникне в майбутньому, а також інші права вимоги, що виникли або виникнуть за Договором про відступлення права вимоги від 02.10.2020. Сторони домовились, що Права вимоги включають всі права вимоги за Договором про відступлення права вимоги від 02.10.2020, а також всі похідні вимоги з цього договору або такі, що випливають з нього, в тому числі, але не виключно: вимоги з нарахування та стягнення процентів, неустойки, штрафів, індексу інфляції, трьох відсотків річних та/або збитків, тощо. Право вимоги належить Первісному кредитору на підставі Договору №1-22/02 від 22.02.2021 року про відступлення права вимоги грошових зобов`язань укладеного між ним та ТОВ "Апогей".

Предметом даного судового розгляду стали вимоги Кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника, а предметом спору - підстави для відкриття цієї справи через їх заперечення Боржником внаслідок стверджуваного ним "спору про право" між сторонами, оскільки Боржник заперечує право вимоги Кредитора, набуте ним внаслідок вчинення низки правочинів з його відступлення, зміст якого складає грошова вимога, що випливає із зобов`язання Боржника оплатити вартість тих прав (щодо Пулу активів, до якого входили кредитні договори, договори забезпечення, в тому числі договори іпотеки) щодо відступлення/набуття яких був укладений Попередній договір та на виконання якого укладений Основний договір.

У зв`язку із цим Суд звертається до нормативного регулювання підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство та визначених законом критеріїв, за якими вимоги кредитора відносяться до таких, що свідчать про наявність спору про право, що підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство регламентовано статтею 39 Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

Системний аналіз статей 1, 8, 34, 39 КУзПБ свідчить про те, що правовими підставами для відкриття провадження у справі про банкрутство є:

наявність грошового зобов`язання боржника перед кредитором, строк виконання якого сплив на дату звернення кредитора до суду;

відсутність між кредитором та боржником спору про право стосовно заявлених вимог;

до підготовчого засідання суду вимоги кредитора (кредиторів) боржником у повному обсязі не задоволені.

Оскільки стадія відкриття провадження у справі про банкрутство має своїми наслідками не лише заходи процесуального характеру, а й організаційного та майнового, обов`язком ініціюючого кредитора є надання суду достатніх належних доказів існування непогашеного грошового зобов`язання боржника перед кредитором з метою виключення у майбутньому розумних сумнівів інших кредиторів боржника в обґрунтованості відкриття провадження у справі про банкрутство (див. постанову Верховного Суду від 18.02.2021 у справі №904/3251/20).

Тож, важливим питанням при відкритті провадження у справі про банкрутство є питання документальної обґрунтованості кредиторських вимог ініціюючого кредитора, за заявою якого відкривається провадження у справі.

При ініціюванні справи про банкрутство наявність боргу підтверджується в порядку, визначеному положеннями статей 74, 76-77 ГПК України, та доказами у такому обсязі, який є необхідним з урахуванням правової природи правовідносин між боржником та кредитором.

Доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути, зокрема, але не виключно: судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Такими доказами можуть бути, зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи, та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником взятих на себе зобов`язань.

За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі (частина п`ята статті 39 КУзПБ).

У постанові від 15.10.2020 у справі № 922/1174/20 Верховний Суд зазначив, що спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Суд також зауважив, що поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Тому, вирішуючи питання чи свідчить вимога кредитора (кредиторів) про наявність спору про право, слід враховувати, що спір про право виникає з матеріальних правовідносин і характеризується наявністю розбіжностей (суперечностей) між суб`єктами правовідносин з приводу їх прав та обов`язків та неможливістю їх здійснення без усунення перешкод в судовому порядку. Спір про право може мати місце також у випадку, коли на шляху здійснення особою права виникають перешкоди, які можуть бути усунуті за допомогою суду.

Таким чином, спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

Здійснюючи розгляд спорів про право, суд встановлює наявність чи відсутність певних обставин (юридичних фактів). За відсутності цих елементів не може бути спору про право.

Юридичні факти - це певні життєві обставини, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Якщо у підготовчому засіданні буде з`ясовано, що між ініціюючим кредитором та боржником існують суперечки з приводу їх прав та обов`язків, що вочевидь ставить під сумнів вимогу кредитора, і їх вирішення можливе виключно шляхом встановлення об`єктивної істини, що, у свою чергу, покладає на суд обов`язок вжити всіх визначених законом заходів до всебічного, повного та об`єктивного з`ясування дійсних прав і обов`язків сторін, у тому числі із застосуванням інституту доказів і доказування, що притаманно саме для справ позовного провадження, господарський суд відмовляє у відкриті провадження у справі про банкрутство.

Законодавство не містить переліку будь-яких критеріїв для висновку про існування спору про право, тому в кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасників провадження на предмет існування такого спору.

Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 16.08.2022 у справі №910/10741/21 сформував правову позицію, яка полягає в тому, що методами встановлення фактів наявності спору про право є дослідження господарським судом відзиву боржника, заслуховування пояснень боржника або дослідження Єдиного реєстру судових рішень, відомості з якого є відкритими та загальнодоступними на предмет наявності на розгляді іншого суду справ за участю боржника і кредитора.

Спір про право може бути виражений як в процесуальній формі - підтверджуватися судовими актами, так і матеріально-правовій формі - підтверджуватися юридичними фактами. Судова палата у названій постанові погодилася із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 02.02.2021 у справі № 922/2503/20, яка полягає в тому, що заперечення боржника щодо вимог заявника у вигляді позову, предметом якого є оспорення боржником обставин, на яких ґрунтуються вимоги кредитора, який подано до суду до подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство, беззаперечно свідчить про наявність спору про право, у розумінні положень частини шостої статті 39 КУзПБ.

У постанові від 19.08.2020 у справі № 910/2522/20 Верховний Суд щодо застосування положень частини шостої статті 39 КУзПБ зауважив, що наявність заперечень боржника щодо кредиторських вимог ініціюючого кредитора, безспірність яких не підтверджується судовим рішенням, є свідченням наявності спору про право щодо таких вимог ініціюючого кредитора.

У вказаній постанові Верховний Суд наголосив, що суть підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство через те, що вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження, полягає в тому, що саме на час підготовчого засідання (тобто до відкриття провадження у справі) існує спір, який не був предметом судового розгляду, між ініціюючим кредитором та боржником щодо вимог, які є підставою для звернення кредитора з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Однак суд не може формально підходити до визначення наявності "спору про право", який зводиться лише до заперечень боржником існування тих чи інших правовідносин. У кожному конкретному випадку судом досліджуються заперечення боржника, зокрема, чи ґрунтуються вони на обставинах справи та підтверджуються відповідними доказами. Наявність спору про право має підтверджуватися належними доказами, а не базуватися виключно на припущеннях боржника (див. постанови Верховного Суду від 29.08.2024 у справі №910/2423/23, від 16.11.2023 у справі № 910/2423/23, від 02.08.2023 у справі № 910/4288/22, від 06.04.2023 у справі № 902/560/20, від 09.03.2023 у справі № 911/931/22, від 24.11.2021 № 910/16246/18, від 20.12.2021 у справі №911/3185/20, від 08.11.2023 у справі № 922/854/23).

У постанові Верховного Суду від 07.03.2023 у справі № 910/5056/22 також зазначено, що існування спору про право можуть вказувати, зокрема:

- характер та зміст заперечень боржника проти вимог про відкриття провадження у справі про банкрутство (заперечення факту виникнення та існування боргу у конкретних правовідносинах або факту виникнення цих правовідносин, або особи кредитора тощо);

- хронологія обставин та фактів, що передували виникненню спору - правовідносини та обставини, якщо вони мали місце до ініціювання справи про банкрутство боржника (листування між сторонами із запереченням боржником боргу, заявленого кредитором у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство), обставини та підстави виникнення цього боргу, набуття кредитором відповідних прав тощо.

Частиною першою статті 39 КУзПБ унормовано, що у підготовчому засіданні здійснюється перевірка господарським судом обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство. Водночас, зазначена норма КУзПБ не встановлюють обов`язку саме кредитора доводити те, що боржник у справі про банкрутство не має можливості виконати майнові зобов`язання, строк яких настав.

Доведення обставин можливості виконати майнові зобов`язання, строк яких настав, покладено саме на боржника (частина третя статті 39 КУзПБ). Водночас, положеннями статті 39 КУзПБ на господарський суд покладено обов`язок перевіряти можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав.

Отже, на ініціюючого кредитора покладено обов`язок документально довести наявність грошового зобов`язання боржника перед таким кредитором та зазначити обставини його невиконання, в той час, як боржник наділений правом такі обставини або спростувати, або підтвердити.

Боржник, заперечуючи проти наявності у нього грошового зобов`язання перед кредитором, вказує про те, що він довідався про перехід права вимоги до ТОВ "Кредитна установа "Інвестиційна" лише після подання ним заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

В свою чергу, кредитор зазначає, що повідомлення про заміну кредитора від 05.08.2021 було направлено боржнику, на підтвердження чого надано копію опису вкладення у цінний лист.

Однак ТОВ "Монтале" заперечувало отримання такого повідомлення, та вказувало, що оскільки інформація в системі Укрпошта щодо відправлень зберігається лише 6 місяців, встановити реальність такого повідомлення, його направлення, а тим більше, отримання його адресатом неможливо.

Верховний Суд, скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій у даній справі і направляючи справу на новий розгляд, зазначив, що суди першої та апеляційної інстанцій, зокрема:

- не дослідили докази та не встановили обставин щодо моменту отримання Боржником відомостей стосовно особи Кредитора та факту укладення оспорюваного Боржником договору про відступлення права вимоги від 02.10.2020;

- не дослідили докази та не встановили обставин, чи мало місце листування та/або заявлення Кредитором вимог до Боржника до подання у цій справі заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Під час нового розгляду справи даної справи Господарським судом міста Києва на виконання вказівок Верховного Суду, в судовому засіданні, яке відбулося 19.04.2023, було оглянуто докази направлення повідомлення, копія якого була долучена заявником до його заяви, а саме оригіналу поштової квитанції.

Однак в наданій поштовій квитанції невірно було зазначено як отримувача, так і його адресу, що було встановлено судом в судовому засіданні (отримувачем вказано ТОВ "Монтол", із адреси зазначено лише поштовий індекс, назва вулиці та будинок відсутні). Це підтверджується технічним записом судового засідання від 19.04.2023 у даній справі.

Отже, Суд погоджується із доводами скаржника про те, що кредитором не надано достовірних доказів того, що заявником направлялися боржнику повідомлення про відступлення права вимоги.

На виконання вказівок Верховного Суду стосовно необхідності з`ясування обставин того, чи мало місце листування та/або заявлення Кредитором вимог до Боржника до подання у цій справі заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, колегія суддів вказує, що докази листування в рамках Договору про відступлення права вимоги від 02.10.2020 та Договорів № 1-22/22 від 22.02.2021 та № 1-18/03 від 18.03.2021, за якими відступалося право вимоги, в матеріалах справи відсутні.

Так, відповідні докази не були подані учасниками справи ані до, ані після зазначеної постанови Верховного Суду, в якій міститься наведена вказівка.

В свою чергу, обов`язок доказування і подання доказів покладено на сторони відповідно до ч. 3 ст. 74 ГПК України.

Встановлення чи спростування факту повідомлення кредитором боржника має важливе значення, оскільки від цього залежить чи знало ТОВ "Монтале" про існування спірного договору і чи могло воно раніше звернутися в суд з відповідним позовом (до подання заяви про банкрутство).

Верховний Суд, скасовуючи судові рішення у даній справі, в пункті 7.7 постанови від 07.03.2023 зробив наступні висновки:

« 7.7. Водночас, сам по собі момент звернення із позовом (предметом якого є

оспорення боржником обставин, на яких ґрунтуються вимоги кредитора), зокрема, після подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство (за умови, що це звернення мало місце до дати проведення підготовчого засідання у справі про банкрутство), не має остаточно-визначального характеру, оскільки на існування цього спору можуть вказувати також інші фактори та докази, зокрема:

- характер та зміст заперечень боржника проти вимог про відкриття провадження у справі про банкрутство (заперечення факту виникнення та існування боргу у конкретних правовідносинах або факту виникнення цих правовідносин, або особи кредитора тощо);

- хронологія обставин та фактів, що передували виникненню спору - правовідносини та обставини, якщо вони мали місце до ініціювання справи про банкрутство боржника (листування між сторонами із запереченням боржником боргу, заявленого кредитором у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство), обставини та підстави виникнення цього боргу, набуття кредитором відповідних прав тощо».

ТОВ "Монтале" заперечує факт виникнення та існування боргу перед ТОВ "Кредитна установа "Інвестиційна" в розмірі 531 546 505,65 грн на підставі Договору про відступлення права вимоги від 02.10.2020, оскільки заперечує взагалі існування такого договору.

Боржник зазначає, що оскільки він довідався про перехід права вимоги до ТОВ "Кредитна установа "Інвестиційна" лише після подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, то одразу ним було подано позов про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 02.10.2020 (а також інших договорів, за якими відступалися права вимоги за цим договором).

При цьому, вимоги про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 02.10.2020 обґрунтовані, зокрема, й нікчемністю попереднього договору про відступлення права вимоги від 24.01.2020 №1/240120.

Колегія суддів вказує, що станом на дату прийняття даної постанови справа №910/18376/20 (918/641/22) після перегляду Верховним Судом судових рішень у ній передана на розгляд до Господарського суду міста Києва. Рішення у справі ще не прийнято.

Також, судом враховується, що у жовтні 2022 року розпорядник майна ТОВ "Апогей" арбітражний керуючий Григор`єв В.В. звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк" (далі - ТОВ "ФК "Артфінброк", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтале" (далі - ТОВ "Монтале") та Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" (далі - ТОВ "КУ "Інвестиційна"), про визнання недійсним договору № 1-22/02 від 22.02.2021 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за договором про відступлення права вимоги від 02.10.2020.

Постановою Верховного Суду від 05.10.2023 рішення Господарського суду Рівненської області від 11.04.2023 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.07.2023 у справі № 910/18376/20(918/875/22) скасовано; справу №910/18376/20(918/875/22) передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Рішення у справі ще не прийнято.

Тобто, у судовому порядку оспорюється не лише договір, за яким заявник набув право вимоги до боржника, а й договір, на підставі якого ТОВ "Фінансова компанія "Артфінброк" набуло право вимоги до боржника і у подальшому відступило до заявника у цій справі.

Окремо, стосовно посилань апелянта на нікчемність попереднього договору про відступлення права вимоги від 24.01.2020 №1/240120, колегія суддів вказує, що наведені доводи, які покладені, зокрема, й в обґрунтування підстав позову про оскарження Договору про відступлення права вимоги від 02.10.2020 у справі №910/18376/20 (918/641/22), свідчать про наявність спору про право.

Разом з тим, такі обставини підлягають доведенню саме в межах відповідного спору, проте не при вирішенні питання щодо відкриття або відмови у відкриття провадження у справі про банкрутство.

Апелянт стверджує про відсутність фактичних правовідносин між ТОВ "Апогей" та ТОВ "Монтале" за договором про відступлення права вимоги від 02.10.2020, про що, за його доводами, свідчать наступні факти та обставини:

1) За даними власного бухгалтерського обліку ТОВ "Монтале", зокрема, по рахунку 63, серед контрагентів боржника відсутній кредитор ТОВ "Апогей" чи ТОВ "КУ "Інвестиційна". Більше того, за даними бухгалтерського обліку відсутня кредиторська заборгованість в розмірі 400 млн. грн, а обліковується кредиторська заборгованість перед ТОВ "Фінансова Оферта" за договором 11612 від 23.10.2020 лише в розмірі 202 000 000,00 грн.

Вказана сума боргу також відображена у фінансовій звітності ТОВ "Монтале" за 2020 рік, яка подавалася до Національного банку України як фінансовою установою. Так, як вбачається з фінансової звітності позивача, яка подавалася в податкові органи та Національний банк України ні за 2020 рік, ні в подальших періодах не відображається дебіторська заборгованість перед ТОВ "Апогей" в розмірі 400 000 000,00 грн, яка, нібито, виникла на підставі цього Договору, а обліковується лише кредиторська заборгованість в розмірі 202 000 000,00 грн. (копія звітності до НБУ та в ДПІ є в матеріалах справи).

2) За даними бухгалтерського обліку ТОВ "Апогей" (тобто контрагента ТОВ "Монтале" за договором від 02.10.2020), дебіторська заборгованість за Договором про відступлення права вимоги від 02.10.2020 в розмірі 400 млн. грн також жодним чином відображена не була. Вказане підтверджується Звітом, складеним за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності неплатоспроможного підприємства ТОВ "Апогей", в тому числі про вплив на платоспроможність підприємства укладення Договору № 01-22/02 від 22.02.2021р. та Договору № 02-22/02 від 22.02.2021р. з ТОВ "Фінансова компанія "Артфінброк".

Вказаний Звіт був підготовлений на замовлення арбітражного керуючого - розпорядника майна ТОВ "Апогей" Григор`єва В.В. в рамках справи №910/18376/20 про банкрутство ТОВ "Апогей".

Отже, наведені у сукупності обставини, свідчать про те, що між ініціюючим кредитором та боржником існують суперечності щодо грошового зобов`язання, яке за доводами кредитора, виникло на підставі Попереднього договору про відступлення права вимоги № 1/240120 з подальшими змінами, внесеними Додатковими угодами № 1 та № 2 від 02.10.2020.

Зазначені обставини свідчать про наявність спору про право, а тому висновок суду першої інстанції про відкриття провадження у справі визнається колегією суддів передчасним.

Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому відповідно підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції на стадію вирішення питання щодо відкриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтале" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 у справі №910/5056/22 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 у справі №910/5056/22 скасувати.

3. Справу направити до Господарського суду міста Києва на стадію вирішення питання щодо відкриття провадження по справі.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена: 29.04.2025 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді Л.В. Кропивна

М.А. Руденко