ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2025 р. Справа№ 911/22/24 (910/13920/21 (910/6606/24))

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Остапенка О.М.

Сотнікова С.В.

за участю секретаря судового засідання Сороки П.М.

та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засідання від 23.04.2025,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент"

на рішення Господарського суду Київської області від 16.01.2025

у справі №911/22/24 (910/13920/21 (910/6606/24)) (суддя Наріжний С.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент"

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж"

та відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональні Ресурси"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2 - розпорядника майна ТОВ "Регіональні Ресурси" арбітражного керуючого Беркута М.С.

про визнання недійсною заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог (за наслідками нікчемності правочинів)

у відокремленому провадженні в межах справи №911/22/24

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал Коіл"

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональні Ресурси"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 16.01.2025 у справі № 911/22/24 (910/13920/21 (910/6606/24)) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вищезазначеним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:

"Прийняти апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" та відкрити апеляційне провадження у справі.

Призначити у справі №911/22/24 (910/13920/21 (910/6606/24)) комплексну судову почеркознавчу та технічну експертизу документів;

На вирішення судових експертів поставити наступні питання:

- чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 на:

Договорі про відступлення права вимоги від 15.09.2020, укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональні Ресурси";

Акті прийому-передачі права вимоги від 15.09.2020 за Договором про відступлення права вимоги від 15.09.2020, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональні Ресурси";

Повідомленні про відступлення права вимоги від 16.11.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж" тією особою, від імені якої вони підписані, чи іншою особою?

- чи відповідає час виконання друкованого тексту датам, вказаним на:

Договорі про відступлення права вимоги від 15.09.2020, укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональні Ресурси";

Акті прийому-передачі права вимоги від 15.09.2020 за Договором про відступлення права вимоги від 15.09.2020, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональні Ресурси";

Повідомленні про відступлення права вимоги від 16.11.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж", а якщо ні, то в який проміжок часу були надруковані вищевказані документи?

Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональні Ресурси" (, місцезнаходження: 07501, Київська обл., Броварський р-н (попередньо Баришівський р-н), селище міського типу Баришівка, вулиця Софіївська 34, будинок 1):

- Оригінал Договору про відступлення права вимоги від 15.09.2020, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональні Ресурси";

- Оригінал Акту прийому-передачі права вимоги від 15.09.2020 за Договором про відступлення права вимоги від 15.09.2020, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж" та Товариством з обмеженою відповідальністю

"Регіональні Ресурси".

- Оригінал Повідомлення про відступлення права вимоги від 16.11.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж".

Проведення судової почеркознавчої та технічної експертизи документів доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертих Міністерства юстиції України

(, адреса: 03057, місто Київ, вул. Бродських Сім`ї, будинок 6).

Судові витрати, пов`язані з проведенням судової почеркознавчої та технічної експертизи документів ТОВ "Укрбуд Девелопмент" зобов`язується оплатити.

Зупинити провадження у справі №911/22/24 (910/13920/21 (910/6606/24)) на час проведення судової почеркознавчої та технічної експертизи документів.

Викликати свідка громадянина ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Енергодарським МВ УМВС України у Запорізькій області 11.09.1995, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , телефон: НОМЕР_3 ) для надання пояснень та відповідей на питання у справі №911/22/24 (910/13920/21 (910/6606/24));

Задовольнити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" на рішення Господарського суду Київської області від 16.01.2025 у справі №№911/22/24 (910/13920/21 (910/6606/24)). Скасувати рішення Господарського суду Київської області від 16.01.2025 у справі №911/22/24 (910/13920/21 (910/6606/24)) та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" повністю, а саме: визнати недійсною заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 01.07.2022 у розмірі 50 272 887,21 грн. (п`ятдесят мільйонів двісті сімдесят дві тисячі вісімсот вісімдесят сім гривень 21 копійка) між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональні Ресурси", на підставі Договору про надання безвідсоткової поворотної допомоги від 12.04.2017 №88, укладеного між ТОВ "Укрбуд Девелопмент" та ТОВ "Регіональні Ресурси", Договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 05.07.2016 №73-Ф, укладеного між ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" та ТОВ "Укрбуд Девелопмент" та Договору про відступлення права вимоги від 15.09.2020, укладеного між ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" та ТОВ "Регіональні Ресурси", за наслідками нікчемності останнього, у зв`язку з не підписанням такого Договору від 15.09.2020 зі сторони ТОВ "БК "Укрбудмонтаж". Судові витрати покласти на Відповідачів.".

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" передано колегії суддів у складі: головуючий суддя: Доманська М.Л.; судді: Сотніков С.В. та Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/22/24 (910/13920/21 (910/6606/24)) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональні Ресурси" про визнання недійсною заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог (за наслідками нікчемності правочинів); відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення без руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" на рішення Господарського суду Київської області від 16.01.2025 у справі №911/22/24 (910/13920/21 (910/6606/24)) до надходження матеріалів справи №911/22/24 (910/13920/21 (910/6606/24)) до Північного апеляційного господарського суду.

26.02.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №911/22/24 (910/13920/21 (910/6606/24)) у 1-му томі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" на рішення Господарського суду Київської області від 16.01.2025 у справі №911/22/24 (910/13920/21 (910/6606/24)). Розгляд апеляційної скарги призначено на 23.04.2025 о 12 год. 00 хв. Запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзиви на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 02.04.2025. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі із доказами надсилання (надання) копій цих документів іншим учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 09.04.2025.

04.04.2025 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональні Ресурси" надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач 2 просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскаржуване судове рішення залишити без змін, з огляду на наступне. Як вбачається з висновку експерта від 23.07.2024 № СЕ-19/111-24/37251-ПЧЮ, експерту було надано оригінали досліджуваних документів, умовно-вільні зразки підпису ОСОБА_1., вільні зразки підпису ОСОБА_1., тому доводи апелянта в цій частині не відповідають дійсності. Як зазначає відповідач - 2, судами касаційної інстанції неодноразово надано висновки про допустимість висновків судових експертиз, отриманих в рамках кримінального провадження. Відповідач - 2 зазначає, що відповідно до п.1.13 розділу 1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №53, достатність та якість наданих для проведення експертиз зразків почерку та підпису особи визначаються експертом у кожній конкретній ситуації; критерієм достатності обсягу порівняльного матеріалу вважається надання такої його кількості, за якою можливо виявити індивідуальність, варіаційність та стійкість ознак в досліджуваному обєкті і зразках підпису певного виконавця. Враховуючи, що претензій до фаховості експерта не було, а також враховуючи про обізнаність експерта з вимогами кримінального кодексу України, та відсутність від експерта додаткових запитів щодо неповноти наданих для досліджень матеріалів, на думку відповідача - 2 слід дійти висновку про необгрунтованість доводів Апелянта в частині його незгоди з висновком експерта. Суд першої інстанції вірно звернув увагу, що Позивач не оспорює факту наявності на первинних документах печатки ТОВ «БК «Укрбудмонтаж», її автентичності, не надає доказів, що вона вибула з його відання незаконним шляхом. Твердження Апелянта на необов`язковість такого реквізиту юридичної особи, як відбиток печатки товариства на первинних бухгалтерських документах, не спростовують висновків суду про участь цієї юридичної особи в спірних правовідносинах сторін, зокрема, на підставі вже проставленої печатки ТОВ «БК Укрбудмонтаж» на відповідних документах. На думку відповідача - 2, проведення комплексної судової експертизи спрямовано виключно на затягування справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів, що спростовують твердження Позивача.

10.04.2025 через систему «Електронний Суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" надійшли додаткові пояснення щодо відзиву на апеляційну скаргу, у яких скаржник зазначає, що висновок експерта є недопустимим та неналежним доказом, оскільки відповідне експертне дослідження було здійснено із численними порушеннями відповідних норм законодавства України, про що детально описано Позивачем в апеляційній скарзі. Крім того, висновок експерта не досліджувався, як доказ та не враховувався судом у межах кримінального провадження від 14.11.2022 № 0000267, про що свідчить відсутність відповідного вироку.

10.04.2025 через систему «Електронний Суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" надійшло клопотання про виклик свідка - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Енергодарським МВ УМВС України у Запорізькій області 11.09.1995, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , телефон: НОМЕР_3 ) для відібрання експериментальних зразків підписів, ідентифікації особи для вирішення питання їх приєднання і дослідження у межах комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи документів.

23.04.2025 через систему «Електронний Суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в обґрунтування якого скаржник зазначає, що єдиний представник ТОВ Укрбуд Девелопмент" - адвокат Теплюк Владислав Сергійович не має можливості взяти участь у судовому засіданні 23.04.2025 о 12:00 з розгляду апеляційної скарги у справі № 911/22/24 (910/13920/21 (910/6606/24)), у зв`язку з необхідністю термінового візиту до лікаря.

У судове засідання 23.04.2025 з`явився представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональні Ресурси". Представники інших учасників справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні колегія суддів відхилила клопотання представника скаржника про відкладення розгляду справи, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, явка представників учасників провадження у справі у судове засідання обов`язковою не визнавалася; відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні; матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховано, що відповідно до приписів ст. 56 ГПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Таким чином, юридична особа не обмежена колом осіб, які можуть представляти її інтереси в суді.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховано, що представник скаржника доказів на підтвердження запису до лікаря не подав.

Представником скаржника подані до суду письмові пояснення із врахуванням доводів, викладених у відзиві Відповідача - 2 на апеляційну скаргу. У клопотанні про відкладення розгляду апеляційної скарги скаржником не наведено поважних причин для відкладення розгляду апеляційної скраги, не зазначено про намір надати додаткові пояснення, нові докази, крім тих, що вже містяться в матеріалах справи.

В даному випадку апеляційна скарга може бути розглянута у судовому засіданні без участі сторін, представники яких не з`явились у судове засідання, їх неявка не перешкоджає вирішенню апеляційної скарги у даному судовому засіданні.

За положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Наведена правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.03.2024 у справі № 916/1577/19, від 09.04.2024 у справі № 873/225/23.

Колегією суддів ставилося на обговорення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" про призначення у справі №911/22/24 (910/13920/21 (910/6606/24)) комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи документів та клопотань Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" про виклик свідка - ОСОБА_1 для надання пояснень та відповідей на питання у справі 911/22/24 (910/13920/21 (910/6606/24)) та для відібрання експериментальних зразків підписів, ідентифікації особи для вирішення питання їх приєднання і дослідження у межах комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи документів.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональні Ресурси" заперечував щодо задоволення вказаних клопотань.

Для повноти та об`єктивності вирішення вказаних клопотань, судовою колегією досліджено доводи апеляційної скарги, обставини справи, заслухано представника Відповідача - 2 по суті апеляційної скарги.

Виходячи із предмета та підстав позову, здійснивши аналіз наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши правовідносини, що склалися між сторонами, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що слід відмовити у задоволенні клопотань Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" про призначення у справі №911/22/24 (910/13920/21 (910/6606/24)) комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи документів та слід відмовити у задоволенні клопотань Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" про виклик свідка - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Енергодарським МВ УМВС України у Запорізькій області 11.09.1995, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , телефон: НОМЕР_3 ) для надання пояснень та відповідей на питання у справі 911/22/24 (910/13920/21 (910/6606/24)) та для відібрання експериментальних зразків підписів, ідентифікації особи для вирішення питання їх приєднання і дослідження у межах комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи документів, з огляду на наступне.

В апеляційній скарзі скаржник просив суд апеляційної інстанції призначити у справі №911/22/24 (910/13920/21 (910/6606/24)) комплексну судову почеркознавчу та технічну експертизу документів. На вирішення судових експертів поставити наступні питання: - чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 на: Договорі про відступлення права вимоги від 15.09.2020, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональні Ресурси" (); Акті прийому-передачі права вимоги від 15.09.2020 за Договором про відступлення права вимоги від 15.09.2020, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональні Ресурси" (); Повідомленні про відступлення права вимоги від 16.11.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж" () тією особою, від імені якої вони підписані, чи іншою особою? - чи відповідає час виконання друкованого тексту датам, вказаним на: · Договорі про відступлення права вимоги від 15.09.2020, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональні Ресурси" (); · Акті прийому-передачі права вимоги від 15.09.2020 за Договором про відступлення права вимоги від 15.09.2020, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональні Ресурси" (); Повідомленні про відступлення права вимоги від 16.11.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж" (), а якщо ні, то в який проміжок часу були надруковані вищевказані документи?

В обґрунтування заявленого клопотання скаржник зазначає, що висновок судового експерта від 23.07.2024 № СЕ-19/111-24/37251-ПЧЮ, який наявний в матеріалах справи, не є належним та допустимим доказом, оскільки, відповідне експертне почеркознавче дослідження здійснено з порушенням вимог законодавства, зокрема, наведених положень «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 за № 53/5, тому що для проведення дослідження не надано вільні та умовно-вільні зразки підписів даної особи, перед приєднанням яких до матеріалів справи не було пред`явлено їх особисто ОСОБА_1 як особі, яка підлягає ідентифікації, а відібрання експериментальних зразків підпису даної особи взагалі не було здійснено (виходячи зі змісту висновку судового експерта). Скаржник зазначає, що даний висновок експерта не досліджувався та не враховувався судом у межах кримінального провадження від 14.11.2022 № 0000267, про що свідчить відсутність відповідного вироку, який набрав законної сили, тому такий доказ не може вважатися допустимим, що Судом першої інстанції не було взято до уваги. Тому, на думку Позивача, даний висновок судового експерта не може бути єдиним вичерпним джерелом доказування факту достовірності підпису гр. ОСОБА_1 на відповідних документах, на підставі яких було безпідставно сформовано заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 01.07.2022.

Частиною першою статті 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Особливість висновку експерта полягає в тому, що предметом його дослідження є обставини, встановлення яких потребує наявності спеціальних знань (частина друга статті 98 Господарського процесуального кодексу України). Отже, висновок експерта дозволяє встановити певні специфічні обставини, які не можуть бути встановлені іншими доказами (засобами доказування).

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто, у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Суд апеляційної інстанції констатує, що суди, призначаючи судову експертизу, користуються своїм правом, якщо у справі є така необхідність, тобто для вирішення справи потрібні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Відповідно до статті 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Верховний Суд зазначав, що призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду, при цьому, питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи (постанови Верховного Суду від 11.04.2024 у справі №910/15160/19, від 27.04.2021 у справі № 927/685/20, від 12.05.2021 у справі № 922/1791/20).

Матеріали даної справи свідчать про те, що ухвалою Господарського суду Київської області від 28.10.2024, зокрема, відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «Укрбуд Девелопмент» від 01.10.2024 № 10752/24) про виклик свідка. Відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «Укрбуд Девелопмент» від 01.10.2024 № 7667) про призначення комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи документів.

Місцевий господарський суд виходив із того, що судом не встановлено наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 99 ГПК України, для призначення судової експертизи у даній справі. Заява свідка, яка додана Позивачем до позовної заяви, є самостійним доказом в розумінні ст. 73 ГПК України та підлягає оцінці судом в порядку ст. 86 ГПК України в сукупності з іншими доказами сторін по справі, тому наявності підстав для виклику свідка для допиту в порядку ст. 89 ГПК України судом не встановлено із врахуванням всієї сукупності наявних у справі доказів.

Колегія суддів зауважує, що судова експертиза призначається лише в разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто в разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для призначення у справі комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи документів, оскільки, суд самостійно може надати оцінку зібраним у справі доказам, дослідити обставини справи.

Колегія суддів також відзначає, що відповідно до частини першої статті 89 ГПК України свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Частинами першою - третьою статті 88 ГПК України визначено, що показання свідка викладається ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків.

Правовий аналіз наведених положень статей 88, 89 ГПК України свідчить, що передумовою виклику свідка для допиту є суперечливість обставин, викладених свідком у заяві, іншим доказам, або у разі наявності у суду сумнівів щодо їх змісту, достовірності чи повноти (аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 901/2027/13, від 26.05.2022 у справі № 908/2828/19).

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, встановила недоцільність та відсутність підстав, передбачених частиною першою статті 89 ГПК України, для здійснення відповідної процесуальної дії, тому відмовляє скаржнику у задоволенні вищевказаних клопотань Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" про виклик свідка - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Енергодарським МВ УМВС України у Запорізькій області 11.09.1995, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , телефон: НОМЕР_3 ) для надання пояснень та відповідей на питання у справі 911/22/24 (910/13920/21 (910/6606/24)) та для відібрання експериментальних зразків підписів, ідентифікації особи для вирішення питання їх приєднання і дослідження у межах комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи документів.

Суд враховує, що оскільки судом відмовлено у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи, відстуні підстави для задоволення клопотання про виклик ОСОБА_1 для відібрання експериментальних зразків підписів. Суд оцінив всі наявні у справі докази у їх сукупності, вважає їх достатніми для вирішення апеляційної скарги та спору у справі, підстави виклику свідка ОСОБА_1 для надання пояснень та відповідей на питання відсутні.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональні Ресурси" просив суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скраги, оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що з метою встановлення об`єктивної істини у справі Позивач обґрунтував необхідність виклику свідка ОСОБА_1 в порядку ст. 89 ГПК України для надання пояснень по суті предмету спору у межах справи №911/22/24 (910/13920/21 (910/6606/24)). На думку скаржника, Суд першої інстанції безпідставно відхилив дане клопотання, оскільки, ОСОБА_1 , як особа, яка обіймала посаду директора ТОВ "БК "Укрбудмонтаж", підтвердив власну готовність з`явитися до суду та надати відповіді на питання про те, чи підписував/укладав він Договір про відступлення права вимоги від 15.09.2020, Акт прийому-передачі права вимоги за Договором про відступлення права вимоги від 15.09.2020 та Повідомлення про відступлення права вимоги від 16.11.2020 та чи передавав він дане повідомлення, діючи як директор ТОВ "БК "Укрбудмонтаж", Товариству з обмеженою відповідальністю "Регіональні Ресурси", чи будь-яким посадовим, службових чи уповноваженим особам Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональні Ресурси" або будь-яким іншим особам. Позивач зазначає, що відповіді та відомості, які могли бути надані безспосередньо гр. ОСОБА_1 як свідком, який був директором ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" у період складення Договору від 15.09.2020, Акту до нього та Повідомлення про відступлення права вимоги від 16.11.2020, мають безпосереднє та пряме відношення до розгляду справи по суті заявленого предмета спору. Як зазначає скаржник, Суд першої інстанції неодноразово посилається в ухвалі від 28.10.2024 та оскаржуваному рішенні на наявний в матеріалах справи висновок судового експерта від 23.07.2024 № СЕ-19/111-24/37251-ПЧ за результатами проведеної почеркознавчої експертизи, який було надано у межах кримінального провадження від 14.11.2022 № 0000267, а не у межах справи №911/22/24 (910/13920/21 (910/6606/24)), яким нібито підтверджено достовірність підписів ОСОБА_1 на зазначених вище Договорі від 15.09.2020 та Акті від 15.09.2020. Даний висновок, на думку скаржника, не є належним та допустимим доказом, оскільки відповідне експертне почеркознавче дослідження здійснено з порушенням вимог законодавства, зокрема, наведених положень «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 за № 53/5, оскільки для проведення дослідження не надано вільні та умовно-вільні зразки підписів даної особи. Даний висновок експерта не досліджувався та не враховувався судом у межах кримінального провадження від 14.11.2022 № 0000267, про що свідчить відсутність відповідного вироку, який набрав би законної сили. Вказаний висновок судового експерта не може бути єдиним вичерпним джерелом доказування факту достовірності підпису гр. ОСОБА_1 на відповідних документах, на підставі яких було безпідставно сформовано заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 01.07.2022. Крім того, Судом першої інстанції не було взято до уваги значний обсяг наявних доказів та необхідності з`ясування на підставі їх дослідження усіх обставин справи, її складність, враховуючи необхідність виклику ОСОБА_1 як свідка для отримання пояснень, які стосуються предмета доказування та обставин справи, та необхідності проведення комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи документів у справі №911/22/24 (910/13920/21 (910/6606/24)), тому, на думку скаржника, судом безпідставно відмовлено у задоволенні також клопотання про перехід в загальне позовне провадження, чим порушено вимоги ч. 6 ст. 250 ГПК України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази у справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" слід залишити без задоволення. Рішення Господарського суду Київської області від 16.01.2025 у справі №911/22/24 (910/13920/21 (910/6606/24)) слід залишити без змін, з огляду на наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" звернулось до Господарського суду м. Києва з пововом Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж" (далі - Відповідач 1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональні Ресурси" (далі - Відповідач 2), у якому просив суд визнати недійсною заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 01.07.2022 у розмірі 50272887,21 грн між ТОВ "Укрбуд Девелопмент" та ТОВ "Регіональні Ресурси" на підставі Договору про надання безвідсоткової поворотної допомоги від 12.04.2017 № 88, укладеного між ТОВ "Укрбуд Девелопмент" та ТОВ "Регіональні Ресурси", Договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 05.07.2016 № 73-Ф, укладеного між ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" та ТОВ "Укрбуд Девелопмент" та Договору про відступлення права вимоги від 15.09.2020, укладеного між ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" та ТОВ "Регіональні Ресурси" за наслідками нікчемності останнього, у зв`язку з не підписанням такого Договору від 15.09.2020 зі сторони ТОВ "БК "Укрбудмонтаж".

Дана позовна заява визначена Позивачем як така, що підлягає розгляду в межах справи № 910/13920/21 про банкрутство ТОВ "БК "Укрбудмонтаж".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.06.2024 (суддя Яковенко А.В.) матеріали справи № 910/13920/21 (910/6606/24) передано до Господарського суду Київської області для розгляду в межах справи № 911/22/24 про банкрутство ТОВ "Регіональні Ресурси".

Після надходження матеріалів справи № 910/13920/21 (910/6606/24) до Господарського суду Київської області вказану справу відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду було передано судді Наріжному С.Ю. для розгляду в межах справи № 911/22/24; присвоєно єдиний унікальний номер справи № 911/22/24 (910/13920/21 (910/6606/24)).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.08.2024 відкрито провадження за вказаною позовною заявою для розгляду у відокремленому провадженні в межах справи № 911/22/24 про банкрутство ТОВ "Регіональні Ресурси"; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін; залучено розпорядника майна ТОВ "Регіональні Ресурси" арбітражного керуючого Беркута М.С. до участі у даній справі в якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача 2.

У відзиві на позовну заяву Відповідач 2 заперечив щодо позову, враховуючи наступне. Північним апеляційним господарським судом у справах № 910/14968/22 (постанова від 03.06.2024) та № 911/22/24 (постанова від 07.08.2024) встановлено обставини відсутності у ТОВ "Регіональні Ресурси" заборгованості перед ТОВ "Укрбуд Девелопмент" за Договором про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 88 від 12.04.2017, зокрема, у зв`язку із зарахуванням зустрічних однорідних вимог на підставі оспорюваної у даній справі заяви ТОВ "Регіональні Ресурси" від 01.07.2022 про зарахування зустрічних однорідних вимог. Крім того, ТОВ "Регіональні Ресурси" зверталось до суду з позовом до ТОВ "Укрбуд Девелопмент" про визнання припиненими правовідносин за договором про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги. Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.07.2023 у справі № 910/14968/22 (910/7059/23) визнано припиненими зобов`язання ТОВ "Регіональні Ресурси" перед ТОВ "Укрбуд Девелопмент" за Договором про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 12.04.2017 № 88. Відносно доводів Позивача про нікчемність Договору про відступлення права вимоги від 15.09.2020, у зв`язку з його непідписанням ОСОБА_1 , про що останній стверджує в заяві свідка від 23.05.2024, Відповідач - 2 зазначив, що вказані доводи спростовуються висновком експерта від 23.07.2024 № СЕ-19/111-24/37251-ПЧ за результатами судової почеркознавчої експертизи, проведеної у кримінальному провадженні від 14.11.2022 № 030000267, згідно якого відповідний підпис виконано саме ОСОБА_1. Таким чином Відповідач - 2 стверджує про відсутність підстав вважати Договір про відступлення права вимоги від 15.09.2020 нікчемним, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову у даній справі.

У відповіді на відзив Позивач поставив під сумнів вказаний висновок судового експерта від 23.07.2024 № СЕ-19/111-24/37251-ПЧ, оскільки зазначений висновок є неналежним і недопустимим доказом, як такий, що складений з порушенням Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та проведення судових експертиз та експертних досліджень. Щодо посилань Відповідача - 2 на постанови Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 у справі № 910/14968/22 та від 07.08.2024 у справі № 911/22/24, Позивач зазначив, що дані постанови ґрунтуються на висновках Господарського суду міста Києва в рішенні у справі № 910/14968/22 (910/7059/23). Проте обставини щодо нікчемності Договору про відступлення права вимоги від 15.09.2020 не досліджувались судами у справах № 910/14968/22, № 911/22/24, № 910/14968/22 (910/7059/23). Крім того, постановою Верховного Суду від 27.11.2024 у справі № 910/14968/22 скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.08.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 в частині розгляду вимог ТОВ "Регіональні Ресурси" до ТОВ "Укрбуд Девелопмент" та направлено справу у даній частині на новий розгляд суду першої інстанції. Вказані обставини на думку Позивача додатково свідчать про неправомірність набуття ТОВ "Регіональні Ресурси" права вимоги до ТОВ "Укрбуд Девелопмент" та наявність підстав для задоволення позову у даній справі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.10.2024 відмовлено у задоволенні клопотань ТОВ "Укрбуд Девелопмент" від 01.10.2024 про виклик свідка; від 01.10.2024 про призначення комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи документів; від 23.09.2024 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Господарського суду Київської області від 16.01.2025 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Суд апеляційної інстанції з вказаним висновком суду першої інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 05.07.2016 між ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" (сторона-1) та ТОВ "Укрбуд Девелопмент" (сторона-2) укладено Договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 73-Ф (надалі - Договір № 73-Ф), відповідно до умов якого (п. 1.1.) сторона-1 надає стороні-2 безвідсоткову поворотну фінансову допомогу, а сторона-2 зобов`язується повернути її стороні-1 в повному обсязі у визначений цим договором строк.

Згідно з п. 2.1. Договору № 73-Ф сума фінансової допомоги за цим договором становить 500000000,00 грн.

Відповідно до п. 3.1. Договору № 73-Ф фінансова допомога надається стороною-1 стороні-2 строком до 04.07.2021.

Відповідно до п. 5.1. та 5.2. Договору № 73-Ф повернення фінансової допомоги здійснюється стороною-2 у безготівковому порядку шляхом перерахування на поточний рахунок сторони-1 грошових коштів в обсязі, визначеному в п. 2.1. договору та в строк, вказаний у п. 3.1. договору.

Фінансова допомога може повертатися частинами. Повернення фінансової допомоги може відбуватися шляхом заліку вимог або у інший спосіб, не заборонений чинним законодавством України.

Згідно з п. 1 Додаткової угоди від 07.07.2016 № 1 до Договору № 73-Ф викладено п. 2.1. Договору № 73-Ф у наступній редакції: "Сума фінансової допомоги за цим Договором надається окремими частинами із лімітом заборгованості до 500000000,00 грн".

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди від 07.07.2016 № 1 до Договору № 73-Ф викладено п. 3.1. Договору № 73-Ф у наступній редакції: "Фінансова допомога надається стороні-2 до вимоги її повернення, але на строк не більше 10 календарних місяців. Строк позовної давності становить десять років".

Згідно з твердженнями Позивача, в межах Договору № 73-Ф в період з 05.07.2016 по 26.12.2019 ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" було надано ТОВ "Укрбуд Девелопмент" фінансову допомогу на загальну суму ,00 грн. Разом з тим, ТОВ "Укрбуд Девелопмент" в період з 07.07.2016 по 27.12.2019 було повернуто фінансову допомогу на загальну суму 982046295,08 грн. Отже загальний розмір заборгованості ТОВ "Укрбуд Девелопмент" перед ТОВ "БК "Укрбудмонтаж", за даними Позивача, становив 120796704,92 грн.

12.04.2017 між ТОВ "Укрбуд Девелопмент" (сторона-1) та ТОВ "Регіональні Ресурси" (сторона-2) було укладено Договір про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 88 (надалі - Договір № 88), за умовами якого (п. 1.1.) сторона-1 надає стороні-2 безвідсоткову фінансову допомогу, а сторона-2 зобов`язується повернути її стороні-1 в повному обсязі у визначений договором строк.

Згідно з п. 2.1. Договору № 88 (з урахуванням Додаткової угоди від 19.04.2017 № 1), сума фінансової допомоги за цим договором становить 52660000,00 грн.

Відповідно до п.п. 3.1. Договору № 88 (з урахуванням Додаткової угоди від 30.06.2017 № 2), строк фінансової допомоги надається до 30.06.2022.

На виконання Договору № 88 ТОВ "Укрбуд Девелопмент" було перераховано на користь ТОВ "Регіональні Ресурси" фінансову допомогу в сумі 52660000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 12.04.2017 № 1877 на суму 550000,00 грн, від 19.04.2017 № 1971 на суму 25000000,00 грн та від 20.04.2017 № 1975 на суму 27110000,00 грн.

15.09.2020 між ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" (первісний кредитор) та ТОВ "Регіональні Ресурси" (новий кредитор) було укладено Договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого (п. 1) Первісний кредитор відступає Новому кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги, яке належить Первісному кредитору в обсязі та на умовах, що існує на момент підписання цього Договору, і стає кредитором за дебіторською заборгованістю до Боржника, яким є ТОВ "Укрбуд Девелопмент" () в сумі 55000000,00 грн, що виникла на підставі Договору безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 73-Ф від 05.07.2016.

Відповідно до п. 3, 4 Договору про відступлення права вимоги право вимоги від Первісного кредитора до Нового кредитора переходить в момент підписання цього договору. До Нового кредитора переходять усі права, які забезпечують виконання зобов`язання Боржника.

Первісний кредитор зобов`язаний письмово повідомити Боржника про відступлення права вимоги (п. 6 Договору про відступлення права вимоги).

Підписантом вказаного Договору про відступлення права вимоги від 15.09.2020 від імені ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" значиться директор ОСОБА_1., підпис якого посвідчено печаткою юридичної особи - ТОВ "БК "Укрбудмонтаж".

15.09.2020 між ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" та ТОВ "Регіональні Ресурси" складено Акт прийому-передачі права вимоги за Договором про відступлення права вимоги від 15.09.2020, відповідно до якого Первісний кредитор на умовах Договору про відступлення права вимоги від 15.09.2020 передав, а Новий кредитор прийняв право вимоги в обсязі та на умовах, що існує на момент підписання цього Акту за дебіторською заборгованістю до Боржника, яким є ТОВ "Укрбуд Девелопмент" () в сумі 55000000,00 грн, що виникла на підставі Договору безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 05.07.2016 № 73-Ф.

Цим Актом сторони підтверджують, що не мають один до одного будь-яких претензій щодо відступлення права вимоги за Договором.

Підписантом вказаного Акту прийому-передачі права вимоги від 15.09.2020 від імені ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" значиться директор ОСОБА_1., підпис якого посвідчено печаткою юридичної особи - ТОВ "БК "Укрбудмонтаж".

Позивачем надано копію повідомлення про відступлення права вимоги від 16.11.2020 ТОВ "БК "Укрбудмонтаж", адресованого ТОВ "Укрбуд Девелопмент", згідно з яким Первісний кредитор повідомляє Боржника про відступлення права вимоги в сумі 55000000,00 грн, що виникла на підставі Договору безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 05.07.2016 № 73-Ф на користь ТОВ "Регіональні Ресурси".

Підписантом вказаного повідомлення про відступлення права вимоги від 16.11.2020 значиться директор ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" ОСОБА_1 , підпис якого посвідчено печаткою юридичної особи - ТОВ "БК "Укрбудмонтаж".

Згідно з ч. 1 ст. 87, ч. 1 ст. 88 ГПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка.

Відповідно до наданої Позивачем заяви свідка - ОСОБА_1 , посвідченої приватним нотаріусом КМНО Ткаленко О.І. 23.05.2024 за реєстровим № 377, ОСОБА_1 повідомляє, що:

- жодного Договору про відступлення права вимоги від 15.09.2020 та Акту прийому-передачі права вимоги за Договором про відступлення права вимоги від 15.09.2020 від імені та/або в інтересах, в т.ч. діючи як директор ТОВ "БК "Укрбудмонтаж", він не укладав та не підписував ані з ТОВ "Регіональні Ресурси", ані з будь-якими посадовими чи уповноваженими особами ТОВ "Регіональні Ресурси" або з будь-якими іншими особами;

- жодного повідомлення про відступлення права вимоги від 16.11.2020 на адресу ТОВ "Укрбуд Девелопмент" про відступлення права вимоги на користь ТОВ "Регіональні Ресурси" за Договором про відступлення права вимоги від 15.09.2020 за заборгованістю в сумі 55000000,00 грн, що виникла на підставі Договору безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 05.07.2016 № 73-Ф від імені та/або в інтересах, в т.ч. діючи як директор ТОВ "БК "Укрбудмонтаж", він не підписував та не передавав ані ТОВ "Регіональні Ресурси", ані будь-яким посадовим чи уповноваженим особам ТОВ "Регіональні Ресурси" або будь-яким іншим особам.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем - 2 до відзиву надано копію Висновку судового експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Захарченко Олени від 23.07.2024 № СЕ-19/111-24/37251-ПЧ за результатами судової почеркознавчої експертизи, проведеної у кримінальному провадженні від 14.11.2022 № 030000267 на підставі постанови про призначення судової почеркознавчої експертизи від 24.06.2024.

Зокрема, на вирішення судової почеркознавчої експертизи поставлені наступні запитання:

- "ким, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чи іншою особою виконано підпис в графі "Директор ОСОБА_1 " в договорі про відступлення права вимоги від 15.09.2020, укладеному між ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" та ТОВ "Регіональні Ресурси";

- ким, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чи іншою особою виконано підпис в графі "Директор ОСОБА_1 " в Акті прийому-передачі права вимоги за Договором про відступлення права вимоги від 15.09.2020, укладеному між ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" та ТОВ "Регіональні Ресурси"".

Згідно з висновком експерта від 23.07.2024 № СЕ-19/111-24/37251-ПЧ за результатом вказаної судової почеркознавчої експертизи (далі - Висновок експерта):

- досліджуваний підпис від імені ОСОБА_1 в графі "Директор ОСОБА_1" наданого договору про відступлення права вимоги від 15.09.2020, укладеного між ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" та ТОВ "Регіональні Ресурси", виконаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- досліджуваний підпис від імені ОСОБА_1 в графі "Директор ОСОБА_1 " наданого Акта прийому-передачі права вимоги за Договором про відступлення права вимоги від 15.09.2020, укладеним між ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" та ТОВ "Регіональні Ресурси", виконаний ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 98 ГПК України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 104 ГПК України).

Як зазначено вище, Позивач вважає вищевказаний Висновок експерта неналежним і недопустимим доказом, як такий, що складений з порушенням Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та проведення судових експертиз та експертних досліджень.

Проте, дослідивши зазначений вище Висновок експерта, суд першої інстанції вірно відхилив, як необґрунтовані доводи Позивача про неналежність та недопустимість вказаного доказу, оскільки у вказаному Висновку експерта від 23.07.2024 № СЕ-19/111-24/37251-ПЧ судовим експертом зазначено методики проведення судової експертизи та інформаційні джерела, вказано перелік документів, які надано судовому експерту для проведення почеркознавчої експертизи, сукупність яких визнана судовим експертом достатньою для висновку.

У постанові Верховного Суду від 15.05.2025 у справі № 912/499/24 колегія суддів зазначила, що законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення обумовлюється, зокрема, порядком оцінки доказів і визначенням відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України їх якості з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору вірогідності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (стаття 78 Господарського процесуального кодексу України).

Разом із тим за приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, неналежні докази та недопустимі докази - це різні поняття. Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 910/13647/19.

Система доказування у господарському процесі засновується на розподілі тягаря доказування між сторонами у справі. Посилаючись на ту чи іншу обставину або спростовуючи їх у суді, сторона повинна доводити такі обставини доказами (статті 13, 74 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює потребу співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Отже, з введенням у дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується і з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.1 ст.32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Верховний Суд неодноразово наголошував, що алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим і залежить насамперед від позиції сторін спору, а також доводів і заперечень, якими вони обґрунтовують свою позицію. Предмет доказування формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 910/4994/18, постанови Верховного Суду від 10.07.2024 у справі № 914/1574/23, від 02.07.2024 у справі № 910/12295/23, від 14.05.2024 у справі № 910/4437/23).

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Отже, недопустимі докази - це докази, які отримані внаслідок порушення закону. Відповідно тягар доведення недопустимості доказу лежить на особі, яка наполягає на тому, що судом використано недопустимий доказ. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.03.2021 у справі № 922/2319/20, від 16.02.2021 у справі № 913/502/19, від 13.08.2020 у справі № 916/1168/17, від 16.03.2021 у справі № 905/1232/19

Враховуючи викладене, для правильного вирішення спору у даній справі перед судом першої інстанції постало питання оцінки наданих сторонами доказів, які є взаємосуперечливими, а саме:

- заяви свідка ОСОБА_1 , посвідченої приватним нотаріусом КМНО Ткаленко О.І. 23.05.2024 за реєстровим № 377, про те, що він не підписував від імені та/або в інтересах, в т.ч. діючи як директор ТОВ "БК "Укрбудмонтаж": Договір про відступлення права вимоги від 15.09.2020; Акт прийому-передачі права вимоги за Договором про відступлення права вимоги від 15.09.2020; повідомлення про відступлення права вимоги від 16.11.2020, адресоване ТОВ "Укрбуд Девелопмент";

- висновку судового експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Захарченко Олени від 23.07.2024 № СЕ-19/111-24/37251-ПЧ за результатами судової почеркознавчої експертизи.

Як вірно зауважив суд першої інстанції, Договір про відступлення права вимоги від 15.09.2020, Акт прийому-передачі права вимоги за Договором про відступлення права вимоги від 15.09.2020 та повідомлення про відступлення права вимоги від 16.11.2020, адресоване ТОВ "Укрбуд Девелопмент", поряд з підписом, прізвищем та ініціалами ОСОБА_1., містять також відтиски печатки ТОВ "БК "Укрбудмонтаж".

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що наявність печатки ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" на відповідних документах, за умови відсутності доказів протиправності використання печатки чи доказів її втрати та/або доказів звернення до правоохоронних органів у зв`язку з втратою чи викраденням печатки, є додатковим аргументом на користь того, що такі документи (Договір про відступлення права вимоги від 15.09.2020, Акт прийому-передачі права вимоги за Договором про відступлення права вимоги від 15.09.2020 та повідомлення про відступлення права вимоги від 16.11.2020) від імені ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" дійсно складались, скріплювались печаткою і підписувались уповноваженою особою товариства, директором якого на момент укладення Договору був ОСОБА_1., який і значиться підписантом вказаних документів.

Колегія суддів встановила, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів в підтвердження фактів протиправності використання печатки ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" чи доказів її втрати, або іншого її вибуття з відання цієї юридичної особи. Доказів звернення ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" до правоохоронних органів, у зв`язку із втратою чи викраденням печатки матеріали також справи не місять.

У постанові Верховного Суду від 17.12.2024 у справі № 911/700/24 зазначено, що печатка відноситься до даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних правовідносин.

Наявність на документі печатки, якщо належними та допустимими доказами не доведено протиправності її використання, є свідченням участі особи в укладенні правочину, видачі документу, на якому міститься відтиск печатки. Подібні висновку містяться у постановах Верховного Суду від 23.07.2019 у справі № 918/780/18, від 03.02.2020 у справі № 909/1073/17, від 07.11.2019 у справі № 754/15193/16-ц, від 29.01.2020 у справі № 916/922/19.

З урахуванням зазначеного вище, беручи до уваги повну відповідальність ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" за законність використання печатки, а також з огляду на відсутність в матеріалах справи доказового підтвердження факту втрати чи викрадення печатки ТОВ "БК "Укрбудмонтаж", та, як наслідок, її використання поза волею цієї юридичної особи, суд першої інстанції цілком вірно визнав, що відтиск печатки на спірних документах є свідченням участі особи у здійсненні господарських операцій за цими документами.

Доводи Позивача щодо порушення вимог законодавства, зокрема, наведених положень «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 за № 53/5, не знайшли свого підтвердження під час розгляду апеляційної скарги. Так, як свідчить Висновок експерта від 23.07.2024 № СЕ-19/111-24/37251-ПЧ, експерту було надано на дослідження оригінали документів, що містять умовно-вільні та вільні зразки підписів ОСОБА_1 (аркуш 2 Висновку).

За вказаних обставин, судова колегія не вбачає підстав відхилити вказані докази. Крім іншого, матеріали справи містять докази того, що вказаний доказ наданий у справу із дотриманням вимог чинного законодавства щодо правомірності отримання вказаного доказу.

Так, матеріали справи містять Дозвіл на розголошення відомостей досудового дослідування у кримінальному провадженні від 14.11.2022 № 0000267.

За наслідком дослідження поданих сторонами доказів в їх сукупності, за вказаним вище стандартом доказування "вірогідність доказів", суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що докази на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 , як директор ТОВ "БК "Укрбудмонтаж", підписав Договір про відступлення права вимоги від 15.09.2020, Акт прийому-передачі права вимоги за Договором про відступлення права вимоги від 15.09.2020 та повідомлення про відступлення права вимоги від 16.11.2020, є більш вірогідними, ніж протилежний доказ, наданий Позивачем (заява свідка).

Згідно з ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для висновку про нікчемність чи недійсність Договору про відступлення права вимоги від 15.09.2020, укладеного між ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" та ТОВ "Регіональні Ресурси", з підстав, визначених Позивачем в позовній заяві.

Як зазначено вище, предметом спору за позовом у даній справі є питання визнання недійсною заяви ТОВ "Регіональні Ресурси" від 01.07.2022 про зарахування зустрічних однорідних вимог до ТОВ "Укрбуд Девелопмент", шляхом: припинення зобов`язання ТОВ "Регіональні Ресурси" перед ТОВ "Укрбуд Девелопмент" за Договором про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 12.04.2017 № 88 в розмірі 50272887,21 грн, в рахунок зустрічних вимог ТОВ "Регіональні Ресурси" до ТОВ "Укрбуд Девелопмент" за Договором безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 05.07.2016 № 73-Ф в сумі 55000000,00 грн з підстав того, що Договір про відступлення права вимоги від 15.09.2020, Акт прийому-передачі права вимоги за Договором про відступлення права вимоги від 15.09.2020 та повідомлення ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" про відступлення права вимоги від 16.11.2020 не були укладені, оскільки не були належним чином підписані зі сторони ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" в особі уповноваженої на те особи - ОСОБА_1 , а, отже, є нікчемними в силу положень законодавства України; як наслідок, на думку позивача, Договір про відступлення права вимоги від 15.09.2020 не породжує для сторін юридичних наслідків, окрім тих, що пов`язані з його недійсністю, зокрема, визнання недійсною заяви ТОВ "Регіональні Ресурси" про зарахування зустрічних однорідних вимог від 01.07.2022. Вказане спростовується матеріалами справи та доказами у справі у їх сукупності із врахуванням принципу «вірогідності доказів», як про це зазначено вище.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Судом першої інстанції вірно не встановлено порушення ТОВ "Регіональні Ресурси" вимог ст. 598, 601 ЦК України при вчиненні правочину - подання заяви від 01.07.2022 про зарахування зустрічних однорідних вимог до ТОВ "Укрбуд Девелопмент".

Доводи Позивача про недійсність даного правочину з посиланням на постанову Верховного Суду від 27.11.2024 у справі № 910/14968/22 (стосовно розгляду грошових вимог ТОВ "Регіональні Ресурси" у справі про банкрутство ТОВ "Укрбуд Девелопмент"), вірно відхилені судом першої інстанції, як необґрунтовані, оскільки направлення Верховним Судом справи № 910/14968/22 для нового розгляду до суду першої інстанції пов`язане з необхідністю встановлення кола доказів на підтвердження заявлених вимог та їх оцінки, і не стосується заявлених Позивачем підстав позову у даній справі, а саме, нікчемності Договору про відступлення права вимоги від 15.09.2020 та, як наслідок, недійсності Заяви від 01.07.2022 про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову ТОВ "Укрбуд Девелопмент" до ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" та ТОВ "Регіональні Ресурси" про визнання недійсною заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог (за наслідками нікчемності правочинів).

Доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі, зводяться до незгоди з мотивами, з яких судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні клопотання про призначення експертизи.

Посилання скаржника на те, що суд першої інстанції встановив обставини, що мають суттєве значення на підставі недопустимого доказу - висновку експертизи від 23.07.2024 № СЕ-19/111-24/37251-ПЧЮ, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з передбачених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи забороні використання деяких з них для підтвердження конкретних обставин справи. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22.12.2022 у справі № 903/34/22.

Недопустимі докази - це докази, які отримані внаслідок порушення закону. Тягар доведення недопустимості доказу покладено на особу, яка наполягає на тому, що судом використано недопустимий доказ. Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20.09.2022 у справі № 910/3493/21, від 16.03.2021 у справі № 905/1232/19, від 02.03.2021 у справі № 922/2319/20, від 16.02.2021 у справі № 913/502/19, від 13.08.2020 у справі № 916/1168/17.

У апеляційній скарзі скаржник доводить, що висновок експерта, який був врахований судом першої інстанції, є недопустимим доказом, оскільки, як зазначалось судом вище, відповідне експертне почеркознавче дослідження здійснено з порушенням вимог законодавства, зокрема, наведених положень «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 за № 53/5, тому що для проведення дослідження не надано вільні та умовно-вільні зразки підписів даної особи, перед приєднанням яких до матеріалів справи не було пред`явлено їх особисто ОСОБА_1 як особі, яка підлягає ідентифікації, а відібрання експериментальних зразків підпису даної особи взагалі не було здійснено (виходячи зі змісту висновку судового експерта). Даний висновок експерта не досліджувався та не враховувався судом у межах кримінального провадження від 14.11.2022 № 0000267, про що свідчить відсутність відповідного вироку, який набрав законної сили.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, у матеріалах справи наявний письмовий дозвіл на розголошення відомостей, що містяться в матеріалах кримінального провадження від 14.11.2022 № 0000267, з якого вбачається, що постановою про надання дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування від 06.08.2024 начальником відділення розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві капітаном поліції Загладько А.В. надано дозвіл представнику потерпілого юридичної особи - ТОВ "Регіональні Ресурси" на розголошення відомостей досудового розслідування у кримінальному провадженні від 14.11.2022 № 0000267, а саме, на використання копії висновку експертизи кримінального провадження від 23.07.2024 № СЕ - 19/111/24/37251-ПЧ від час розгляду судових спорів та звернення до відповідних державних та інших оргнів.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції та не вбачає підстав для неприйняття вказаного висновку експертизи, отриманого в межах кримінального провадження, як належного та допустимого доказу.

У вказаному Висновку від 23.07.2024 № СЕ-19/111-24/37251-ПЧЮ зазначено, що на експертизу надано оригінали документів, що містять умовно-вільні (оригінал протоколу допиту свідка від 21.06.2024 на 8 арк, копія Договору безвідсоткової поворотної допомоги від 05.07.2016 з відмітками та підписом про ознайомлення з вказаним документом від 21.06.2024 на 2 арк, копія паспорта громадянина України ОСОБА_2 на 3арк) та вільні зразки підписів ОСОБА_1 (Договір про надання правової допомоги від 28.01.2020 № 38/01-20 на 2 арк, Договір про надання правової допомоги від 28.01.2020 на 1 арк, копія Додатку Договору підряду № 97 на 28 арк, копія Додатку № 1 до Договору від 29.07.2019 № 97 на 1 арк, копія Додатку № 3 до Договору від 29.07.2019 № 97 на 5 арк тощо).

Враховуючи принципи змагальності та рівності сторін, предмет доказування, суд апеляційної інстанції зазначає, що скаржник не довів порушення місцевим господарським судом норм процесуального права під час відмови в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" про призначення у справі експертизи.

Незгода з відмовою у призначенні експертизи сама по собі не може бути підставою для висновку про те, що судом допущено в цій частині порушення норм процесуального права, яке є підставою для скасування оскарженого рішення, оскільки судом першої інстанції встановлено фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 28.02.2024 у справі № 916/997/23, від 10.01.2024 у справі № 921/39/23, від 18.04.2023 у справі № 904/7626/21, від 06.07.2023 у справі № 915/212/20.

Отже, з огляду на те, що призначення судової експертизи є правом суду, а не його обов`язком, і експертиза може бути призначена в разі наведення у клопотанні достатніх та обґрунтованих на те підстав, проте, як вірно встановив суд першої інстанції та перевірив суд апеляційної інстанцій таких підстав ТОВ "Укрбуд Девелопмент" зазначено не було, а доводи скаржника зводяться до незгоди з мотивами, з яких судом було відмовлено у задоволенні клопотань про призначення експертизи, виклику свідка, тому колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими.

Крім того, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції вимог ч. 6 ст. 250 ГПК України.

Так, ч. 6 ст. 250 ГПК України передбачає, що якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Дана норма не передбачає безумовного права позивача на зміну порядку розгляду справи, а саме, спрощеного позовного провадження на загальне позовне провадження, лише на його (позивача) розсуд. Виходячи зі змісту наведеної норми, нею визначено лише можливість переходу розгляду справи, яку призначено за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, у разі якщо суд прийде до відповідного висновку. А тому відповідні доводи скаржника відхиляються як необґрунтовані.

Таким чином, колегія суддів зауважує, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин, надав оцінку поданим сторонами доказам та вірно застосував норми матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення.

Оцінюючи оскаржуване рішення суду першої інстанції через призму застосування принципів оцінки доказів та аргументації своїх висновків, викладених в Рішенні ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", судова колегія зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі); суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент; межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення; питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (пункти 21, 23 Рішення).

Отже, доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, не спростовують правомірність застосування норм чинного законодавства, якими обґрунтоване оскаржуване рішення суду першої інстанції, а тому колегія суддів погоджується з позицією місцевого господарського суду та доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржуване рішення Господарського суду Київської області від 16.01.2025 у справі №911/22/24 (910/13920/21 (910/6606/24)) - без змін.

У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Київської області від 16.01.2025 у справі №911/22/24 (910/13920/21 (910/6606/24)) залишити без змін.

Матеріали справи № 911/22/24 (910/13920/21 (910/6606/24)) повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строк оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст складено 30.04.2025

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді О.М. Остапенко

С.В. Сотніков