РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.04.2025Справа № 910/9942/24

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1)

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Крістал Парк» (03057, м. Київ, пр. Перемоги, будинок 42)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача

Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1).

про стягнення 45 726,51 грн,

Суддя Літвінова М.Є.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Крістал Парк» (далі - відповідач) про стягнення 45 726,51 грн, з яких: 37 662,83 грн основного боргу, 5 526,59 грн пені, 3% річних у розмірі 657,82 грн та 1 879,27 грн інфляційних витрат.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків за укладеним між сторонами публічним договором постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженим постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2501 від 30.09.2015, в частині повної оплати поставленого позивачем природного газу за період з 20.10.2023 по 22.10.2023, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість, на яку були нараховані пені, інфляційні втрати та 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

02.09.2024 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив суд відмовити у позовних вимогах повністю, посилаючись на те, що за весь період опалювального сезону 2023 - 2024 року у відповідача був єдиний постачальник природного газу ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» (ЕІС-код НОМЕР_1), з яким відповідач 19.10.2023 уклав Договір № 5348-ОСББ(23)-41 постачання природного газу, та за яким здійснював оплату за отриманий газ за жовтень - грудень 2023 року, а законних підстав для постачання позивачем газу як постачальником «останньої надії» саме 20.10.2023 не існувало. Чому позивачем завлено до стягнення оплату природного газу саме за період постачання 20.10.2023 по 22.10.2023 відповідачу не відомо, а у позові не зазначено.

Представник відповідача зазначав, що за період який позивачем нараховується вартість отриманого газу, відповідач сплатив належним чином іншій компанії ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг», а при задоволенні позовних вимог, для відповідача відбудеться подвійне нарахування. Оскільки сума боргу не відповідає дійсності, то і пеня нарахована на цю суму є такою, що не підлягає задоволенню.

Також, у відзиві на позовну заяву представник відповідача просив суд залучити до справи третю особу, про що було долучено окрему заяву про залучення до участі у розгляді справи третьої особи - ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг».

Вказана заява обґрунтована тим, що ОСББ «Крістал Парк» підписало Договір № 5348-ОСББ(23)-41 постачання природного газу з ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг», ЕІС-код НОМЕР_1, на користь якої за період поставки газу ОСББ «Крістал Парк» і сплачувало кошти, у зв`язку із цим у разі задоволення позову, відповідач набуде право на їх повернення, що прямо впливає на права та обов`язки компанії.

06.09.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначав, що Договір № 5348-ОСББ(23)-41 постачання природного газу від 19.10.2023 не підтверджує факт постачання природного газу за спірний період саме з боку ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг», оскільки відповідно до Правил постачання природного газу та Кодексу газотранспортної системи, постачання природного газу споживачу здійснюється, зокрема, після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді та саме з моменту такої реєстрації постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача (крім випадків обумовлених Кодексом газотранспортної системи). Реєстрація споживача в Реєстрі споживачів постачальником «останньої надії» здійснюється автоматично на період та за умов, передбачених Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу та Кодексом газотранспортної системи.

У зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (далі - оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого відповідачем з 20.10.2023 по 22.10.2023 автоматично було включено до портфеля постачальника «останньої надії» - ТОВ «ГК «Нафтогаз України», і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення газу, спожитого відповідачем, в тому числі в спірний період, до портфеля постачальника «останньої надії» підтверджується листом Оператора ГТС від 19.04.2024 №ТОВВИХ-24-6041, інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від оператора ГРМ. Враховуючи дані з інформаційної платформи Оператора ГТС в спірний період саме позивач здійснював постачання природного газу відповідачу як постачальник «останньої надії», натомість в зазначений період на інформаційній платформі відсутня інформація щодо постачання природного газу відповідачу в той же період з боку ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг».

Також, представник позивача зазначав, що в матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі природного газу, передбачений п. 3.1. та п. 3.5. договору, укладеного між відповідачем та ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг», а також відсутні докази включення відповідача до Реєстру споживачів ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг», а також постачання природного газу відповідачу з боку іншого постачальника у спірний період.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2025 задоволено заяву представника позивача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача та в порядку ст. 50 Господарського процесуального кодексу України залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг (ідентифікаційний код 42399676, місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1).

Вказаною ухвалою зобов`язано позивача направити третій особі копію позовної заяви з додатками, а докази такого направлення надати суду; зобов`язати позивача та відповідача надіслати третій особі всі заяви по суті спору, докази чого надати до суду; зобов`язано третю особу надати суду письмові пояснення щодо позову або відзиву з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в них, та докази направлення цих документів сторонам.

02.04.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про виконання вимог ухвали суду від 24.03.2025 з долученням відповідних документів.

02.04.2025 через систему «Електронний суд» від представника третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких останній зазначав, що відповідно до умов Договору № 5348-ОСББ(23)-41 постачання природного газу від 19.10.2023, укладеного між відповідачем та ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг», він набирає чинності з дати його укладання, разом з тим, відповідно до умов п. 3.2. вказаного договору постачання природного газу здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС.

ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» 20.10.2023 подало запити на інформаційній платформі Оператора ГТС щодо зміни постачальника, які було підтверджено 20.10.2023 та зареєстровано відповідача в реєстрі споживачів постачальника з датою початку постачання з 22.10.2023. Згідно з п. 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи, ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» було забезпечено своєчасну реєстрацію відповідача на інформаційній платформі Оператора ГТС в реєстрі споживачів постачальника. Загальний обсяг природного газу, використаний об`єктами споживача у жовтні 2023 року з ресурсів ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг», а саме з 22.10.2023 по 31.10.2023 включно, складає 5 672,75 куб.м., про що було складено та направлено відповідачу для підписання відповідний акт приймання передачі, про що додано витяги з інформаційній платформи, щодо обсягів використаних зареєстрованими об`єктами споживача у жовтні 2023 року.

Таким чином, постачання природного газу відповідачу за Договором № 5348-ОСББ(23)-41 постачання природного газу від 19.10.2023 здійснюється ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» з 22.10.2023, що підтверджується доданими до цих пояснень доказами, а саме відомостями з Інформаційної платформи Оператора ГТС щодо остаточних відборів природного газу споживача з ЕІС-кодом НОМЕР_2 - відповідача по справі.

Частиною четвертою ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 04.07.2017 № 880, ТОВ «ГК «Нафтогаз України» здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р, ТОВ «ГК «Нафтогаз України» визначено постачальником «останньої надії» на ринку природного газу.

Положеннями п. 26 частини першої ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» (в редакції, чинній на період спірних правовідносин) передбачено, що постачальник «останньої надії» - визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

Споживачем є фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини (п. 37 частини першої ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»).

Частинами першою ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Договір постачання природного газу об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків для забезпечення опалення та постачання гарячої води до квартир співвласників (крім нежитлових приміщень) укладається на весь обсяг споживання природного газу для таких потреб та не може встановлювати різні ціни в межах цього обсягу. Постачання природного газу постачальником «останньої надії» здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Договір на постачання природного газу постачальником «останньої надії» є публічним.

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу (частина третя ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу»).

Відповідно до частини другої ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Частиною першою ст. 15 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що в інших випадках, передбачених правилами для постачальника «останньої надії», постачання природного газу споживачу здійснюється у порядку, визначеному правилами для постачальника «останньої надії», та на умовах типового договору постачання постачальником «останньої надії», що затверджується Регулятором .

Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015 (далі - Правила постачання природного газу), дія яких поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС (п. 1 та п. 2 розділу I Правил постачання природного газу).

Умовами п. 3 розділу VI Правил постачання природного газу (в редакції, чинній на період спірних правовідносин) передбачено, що постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачу за умови відсутності відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта в таких випадках, зокрема, відсутність побутового споживача (точки комерційного обліку споживача) в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС (положення цього абзацу застосовується при постачанні природного газу побутовому споживачу).

У відповідності до положень п. 2 гл. 5 розділу IV Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493 (далі - Кодекс ГТС) (в редакції, чинній на період спірних правовідносин), оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику «останньої надії» через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором. Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити: ЕІС-код споживача або ЕІС-код точки комерційного обліку споживача; назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими); поштову адресу об`єкта споживача.

Абзацом 2 п. 1 гл. 2 розділу IV Кодексу ГТС визначено, що для кодування використовується ЕІС-код, при цьому згідно з абз. 4 вказаного пункту гл. 2 розділу IV Кодексу ГТС кожному суб`єкту ринку природного газу та/або точці комерційного обліку може бути присвоєно лише один ЕІС-код. Зазначене обумовлює відсутність в інформаційній платформі найменувань споживачів, у зв`язку з чим їх ідентифікація здійснюється виключно за присвоєними ЕІС-кодами.

З матеріалів справи вбачається, що в інформаційній платформі споживач (відповідач) з ЕІС-кодом НОМЕР_3 був закріплений за постачальником «останньої надії» ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (ЕІС-код НОМЕР_4), зокрема у період з 20.10.2023 по 22.10.2023.

У зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (далі - оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого відповідачем з 20.10.2023 по 22.10.2023 автоматично включено до портфеля постачальника «останньої надії» - ТОВ «ГК «Нафтогаз України», і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

За змістом п. 19 частини першої ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято постанову № 3011 від 24.12.2019 «Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ «Оператор ГТС України», на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу Товариству з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України».

За визначенням, наведеним у п. 5 гл. 1 розділу І Кодексу ГТС, інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (п. 5 гл. 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Отже, суб`єкти ринку природного газу (в цьому випадку позивач та відповідач), користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є Оператор ГТС.

Інформаційна платформа доступна всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень (п. 2 гл. 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Таким чином, позивач, як суб`єкт ринку природного газу має право доступ до Інформаційної платформи у межах прав на перегляд відображених відомостей.

Включення відповідача до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля постачальника «останньої надії» з наведених вище підстав підтверджується:

- листом оператора ГТС від 19.04.2024 № ТОВВИХ-24-6041 та інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом НОМЕР_3;

- інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від оператора ГРМ (форма № 10);

- відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом НОМЕР_3 (надається у вигляді принтскрину з особистого кабінету позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС).

Згідно п. 1 розділу VI Правил постачання природного газу, постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів.

Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається у випадках, передбачених пунктом 3 цього розділу, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання. На письмове звернення споживача постачальник «останньої надії» зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня отримання такого письмового звернення надати споживачу підписаний уповноваженою особою постачальника примірник договору постачання природного газу.

Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

За договором постачання природного газу постачальник «останньої надії» зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Максимальна тривалість постачання природного газу постачальником «останньої надії» не може перевищувати шістдесят днів та в будь-якому випадку не має тривати довше ніж до кінця календарного місяця, наступного за тим місяцем, у якому почалося фактичне постачання природного газу споживачеві постачальником «останньої надії», а загальна кількість днів постачання природного газу постачальником «останньої надії» споживачу протягом календарного року не може перевищувати шістдесят днів (п. 2 розділу VI Правил постачання природного газу).

Таким чином, типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (далі - постачальник) та ОСББ «Крістал Парк» (далі - споживач) укладено Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» (далі - Договір), умовами п. 2.1. якого передбачено, що постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Відповідно до п. 3.1. Договору, постачання природного газу споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті.

За умовами п. 4.2. Договору, об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Відповідно до п. 4.3. Договору, постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено).

Згідно п. 4.4. Договору, споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до п. 4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

У разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 4.5. Договору).

Умовами пп. 1 п. 5.2. Договору передбачено, що споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами цього Договору.

Цей договір набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу постачальником. Розірвання (припинення дії) цього договору не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість постачальнику за цим договором (п. 11.1. Договору).

Відповідно до п. 2 гл. 7 розділу XII Кодексу ГТС, у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.

Отже, позивач проводить нарахування вартості спожитого відповідачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/ спожитого споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи Оператора ГТС.

Як зазначає позивач, вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу, на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.

Пунктом 8 розділу VI Правил постачання природного газу передбачено, що ціна на природний газ публікується на веб-сайті постачальника «останньої надії».

Ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов Договору опублікована/оприлюднена посиланням https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price, на підтвердження чого надано скріншоти вказаної сторінки, зокрема за 20.10.2023 у розмірі 27 872,650 грн з ПДВ (23 103,048 грн без ПДВ + 0,124160 грн послуга з транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи) та за 21.10.2023 у розмірі 28 329,877 грн з ПДВ (23 484,071 грн без ПДВ + 0,124160 грн послуга з транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи).

16.04.2024 в інтересах ТОВ «ГК «Нафтогаз України» було надіслано адвокатський запит № 119/4.2.1-20421-2024 до ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» для надання інформації щодо фактичних обсягів споживання природного газу щодо, зокрема споживача ОСББ «Крістал Парк» (ЕІС-код НОМЕР_3) за період з 01.10.2021 по дату видачі довідки.

19.04.2024 ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» в листі № ТОВВИХ-24-6041 щодо надання відповіді на адвокатській запит № 119/4.2.1-20421-2024 від 16.04.2024, інформовано щодо закріплення споживача ОСББ «Крістал Парк» з ЕІС-кодом НОМЕР_3 в Реєстрі споживачів постачальника ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (ЕІС-код НОМЕР_4) та щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом НОМЕР_3 у розмірі 1 388,25 куб.м. за 10.2023, з яких: за 20.10.2023 у розмірі 545,97 куб.м. та за 21.10.2023 у розмірі 792,28 куб.м.

Таким чином, позивачем на виконання умов Типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» за період з 20.10.2023 по 21.10.2023 (включно) було поставлено відповідачу природний газ в об`ємі 1.33825 тис.куб.м. на суму 37 662,83 грн з ПДВ, з яких: за 20.10.2023 у розмірі 12 613,57 грн без ПДВ та за 21.10.2023 у розмірі 18 605,96 грн без ПДВ + 166,16 грн без ПДВ послуга з транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з ГТС (тариф) за жовтень 2023 року.

На виконання п. 4.4. Договору, позивачем було виставлено відповідачу рахунок на оплату (природний газ) № 34245 від 10.11.2023 на суму 37 662,83 грн з ПДВ, який направлявся на адресу ОСББ «Крістал Парк»: 03057, м. Київ, пр. Перемоги, будинок 42, що підтверджується списком згрупованих відправлень «рекомендований лист» ф. 103 та фіскальним чеком від 13.11.2023.

Проте, відповідач за поставлений природний газ за період з 20.10.2023 по 21.10.2023 (включно) оплату не здійснив, що підтверджується інформацією АТ Ощадбанк № 16/2-09/48183/2024 від 18.04.2024 про відсутність надходження коштів від ОСББ «Крістал Парк», внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 37 662,83 грн з ПДВ.

Оскільки заборгованість з оплати поставленого позивачем природного газу за спірний період відповідачем в добровільному порядку оплачена не була, і стало підставою для звернення позивача з даною позовною заявою до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що кореспондується із положеннями ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (частина друга ст. 509 ЦК України).

Пунктом 1 частини другої ст. 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Аналогічні положення містяться у ст. 174 ГК України.

Відповідно до частин першої та другої ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина перша ст. 634 ЦК України).

Як встановлено судом, спірні відносини сторін виникли на підставі Типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії».

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань відповідно до статей 173, 174, 175 ГК України, статей 11, 202, 509 ЦК України, а згідно з нормами ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (частина шоста ст. 265 ГК України).

Частиною першою ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга ст. 712 ЦК України).

Положеннями ст. 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» за період з 20.10.2023 по 21.10.2023 (включно) було поставлено відповідачу природний газ в об`ємі 1.33825 тис.куб.м. на суму 37 662,83 грн з ПДВ.

Разом з тим, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначав, що у нього, зокрема у спірний період був єдиний постачальник природного газу ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» (ЕІС-код НОМЕР_1), з яким відповідач 19.10.2023 уклав Договір № 5348-ОСББ(23)-41 постачання природного газу, та за яким здійснював оплату за отриманий газ, зокрема за жовтень 2023 року, а законних підстав для постачання позивачем газу як постачальником «останньої надії» саме 20.10.2023 не існувало та не зрозуміло чому позивачем заявлено до стягнення оплату природного газу саме за період постачання 20.10.2023 по 22.10.2023.

Проте, як вбачається з пояснень ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг», ним 20.10.2023 було подано запити на інформаційній платформі Оператора ГТС щодо зміни постачальника, які було підтверджено 20.10.2023 та зареєстровано споживача (відповідача) в Реєстрі споживачів постачальника з датою початку постачання з 22.10.2023, у зв`язку з чим, постачання природного газу відповідачу за Договором № 5348-ОСББ(23)-41 постачання природного газу від 19.10.2023 здійснювалось ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» з 22.10.2023, що підтверджується відомостями з Інформаційної платформи Оператора ГТС щодо остаточних відборів природного газу споживача (відповідача) з ЕІС-кодом НОМЕР_2.

При цьому, загальний обсяг природного газу, використаний об`єктами споживача (відповідача) з ресурсів ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг», а саме з 22.10.2023 по 31.10.2023 включно, складає 5 672,75 куб.м., про що було складено та направлено споживачу для підписання відповідний акт приймання передачі.

Таким чином, заперечення відповідача щодо постачання природного газу в період з 20.10.2023 по 21.10.2023 (включно) та оплату його постачальнику ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» на підставі укладеного з ним Договору № 5348-ОСББ(23)-41 постачання природного газу від 19.10.2023, спростовуються матеріалами справи.

Заперечень щодо обсягів та ціни поставленого за спірний період природного газу відповідачем надано не було.

Частиною першою ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами частини першої ст. 193 ГК України.

В силу приписів ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

Згідно з частиною першою ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 4.3. Договору, постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено).

Згідно п. 4.4. Договору, споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до п. 4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання п. 4.4. Договору, позивачем було виставлено відповідачу рахунок на оплату (природний газ) № 34245 від 10.11.2023 на суму 37 662,83 грн з ПДВ, який направлявся на адресу місцезнаходження ОСББ «Крістал Парк», зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 03057, м. Київ, пр. Перемоги, будинок 42, що підтверджується списком згрупованих відправлень «рекомендований лист» ф. 103 та фіскальним чеком від 13.11.2023.

Враховуючи умови п. 4.3. та п. 4.4. Договору та положення ст. 530 ЦК України, відповідач зобов`язаний був оплати поставлений природний газ за спірний період до 30.11.2023 (включно).

За змістом ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Проте, відповідач не здійснив оплату за поставлений позивачем природний газ за період з 20.10.2023 по 21.10.2023 (включно), внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 37 662,83 грн з ПДВ. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

За приписами ст.ст. 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Частинами першою та другою ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, оскільки поставка позивачем як постачальником «останньої надії» природного газу відповідачу за спірний період підтверджена належними доказами наявними в матеріалах справи та не спростована відповідачем, вимоги позивача про стягнення з відповідача 37 662,83 грн основного боргу підлягають задоволенню.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати спожитого за період 20.10.2023 по 21.10.2023 (включно) природного газу, позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення з ОСББ «Крістал Парк» пеню у розмірі 5 526,59 грн, 3% річних у розмірі 657,82 грн та 1 879,27 грн інфляційних витрат.

В силу приписів ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини першої ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша ст. 612 ЦК України).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною першою ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»).

Згідно з п. 4.5. Договору, у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові». Вказану правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 03.04.2021 у справі № 920/653/19.

Надаючи оцінку правомірності стягнення з ОСББ «Крістал Парк» вказаних нарахувань (пені, 3% річних, інфляційних втрат), суд зазначає наступне.

Частиною першою ст. 385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Відповідно до визначень, наведених у ст. 1 Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (у редакції, яка діяла в період нарахувань):

- об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна;

- співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України.

Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Об`єднання є юридичною особою, що створюється відповідно до закону. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.

Водночас, відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно зі ст. 5 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, яка діяла в період спірних правовідносин та нарахувань), до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 916/3837/21 зазначено, що ОСББ не є фізичною особою чи фізичною особою - підприємцем, а як юридична особа ОСББ не має свого власного споживання. ОСББ, згідно з нормами чинного законодавства, сприяє отриманню співвласниками багатоквартирного будинку комунальних послуг. ОСББ має особливий статус, відмінний від інших юридичних осіб, оскільки створюється та функціонує як непідприємницьке товариство згідно окремого спеціалізованого Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», має статус неприбутковості, та не є суб`єктом господарювання, не використовує воду та теплову енергію для власних потреб.

За визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»:

- послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору;

- управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб

Споживачами такої послуги може бути індивідуальний споживач (фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги), або колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 906/1308/19.

Отже, виходячи з визначених термінів, ОСББ є колективним споживачем тобто юридичною особою, що об`єднує споживачів власників жилих та нежилих приміщень у будинку. А отже, відповідач ОСББ «Крістал Парк» є споживачем комунальної послуги. Аналогічні висновки викладені Східним апеляційним господарським судом у постанові від 30.10.2024 у справа № 922/2236/24.

Слід зазначити, що Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України у листі від 26.04.2011 № 7/15-4687 «Щодо статусу ОСББ як учасника відносин у сфері житлово-комунальних послуг» зазначало, що з визначеного Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (від 24.06.2004 № 1875-IV) переліку учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг (власник, споживач, виконавець, виробник) ОСББ може виступати лише у ролі споживача - як колективний замовник (абонент).

Аналогічних висновків дійшов Північний апеляційний господарський суд у постанові від 12.06.2024 у справі № 910/5438/23 відносно Житлово-будівельного кооперативу (ЖБК), який з визначеного Законом України «Про житлово-комунальні послуги» переліку учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг (власник, споживач, виконавець, виробник) може виступати у ролі споживача - як колективний замовник (абонент).

Разом з тим, 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан, який триває станом на даний час.

Абзацем 1 частини першої постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (у редакції, яка діяла в період нарахування) установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

У постанові від 30.10.2024 у справа № 922/2236/24 Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що ОСББ є колективним споживачем комунальної послуги, тому безпідставними є твердження про те, що на ОСББ не розповсюджуються положення постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану».

Слід зазначити, що відповідно до ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень.

Відтак, встановлена Кабінетом Міністрів України заборона нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, поширюється на ОСББ як юридичну особу, що створена та діє виключно в інтересах фізичних осіб - власників квартир та приміщень у житловому будинку.

Приймаючи до уваги вищевикладене, нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат, здійснені позивачем за період дії воєнного стану, не узгоджуються з положеннями названих нормативно-правових актів та свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у частині нарахованих пені, 3% річних та інфляційних втрат, як таких, що порушують права співвласників як побутових споживачів житлово-комунальних послуг, а тому задоволенню не підлягають.

Приймаючи до уваги викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

У зв`язку із частковим задоволенням позову, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (сплачений позивачем з урахуванням понижуючого коефіцієнта у розмірі 0,8), відповідно до положень ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також, у позовній заяві було зазначено, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, наразі, складається із суми судового збору, та становить 2 422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» задовольнити частково.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Крістал Парк» (03057, м. Київ, пр. Перемоги, будинок 42; ідентифікаційний код 44297726) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1; ідентифікаційний код 40121452) 37 662 (тридцять сім тисяч шістсот шістдесят дві) грн 83 коп. основного боргу та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 995 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто п`ять) грн 22 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено та підписано: 30.04.2025.

Суддя М.Є. Літвінова