ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/160/25

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

№907/160/25

за позовом Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода", м. Ужгород

до фізичної особи підприємця Агапов Іллі Олеговича, м. Ужгород

про стягнення суми 150 119,34 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про стягнення суми 150 119,34 грн. заборгованості за надані послуги за період з травня 2022 р. по січень 2025 р., посилаючись на порушення відповідачем умов Договору 279/12 на приймання стічних вод до комунальної каналізації від 15 листопада 2012 р. та положень ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України малозначними справами є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на наведене, оскільки справа № 907/160/25, не є складною в розумінні норми ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, суд здійснює розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі (з огляду на заявлені предмет та підстави позову) не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 19.02.2025 р. суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України); встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

У зв`язку з відсутністю зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС, вказана ухвала суду від 19.02.2025 р. була надіслана відповідачу 20.02.2025 р. рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, таке вручено відповідачу 04.03.2025 р.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк.

Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Судом також враховано, що згідно з приписами п. 6.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2012 року між Комунальним підприємством «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» (далі - Позивач) та Фізичною особою підприємцем Агапов І.О. (далі - Відповідач), укладено Договір № 279/12 на приймання стічних вод до комунальної каналізації (далі - договір).

Відповідно до п. 2.1. Договору водоканал бере на себе зобов`язання приймати від Абонента стічні води (у точці розмежування згідно з розділом 9 даного договору) в розмірі встановленого нормативу (ліміту) в кількості 4,6 куб.м/добу. Водовідведення здійснюється цілодобово. Джерело водопостачання- власна артезіанська свердловина.

Абонент бере на себе зобов`язання своєчасно оплачувати надані йому послуги у водовідведенні, належно експлуатувати каналізаційні мережі, пристрої та прилади на них, які перебувають у нього на балансі, відповідно до цього договору та Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України (далі - Правила користування). Абонент відповідає за збереження водомірів, водомірник вузлів та санітарний стан приміщення водомірного вузла (п. 2.2 Договору).

Відповідно до умов п. 3.1 Договору, Водовідведення здійснюється по об`єкту: - розважальний центр "Джин" в м. Ужгород по вул. Собранецька, 128, що знаходиться в Абонента ня правах власності згідно із витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №118973 від 20.07.2006р.

Відповідно до нормативних вимог послуги оплачуються за тарифами: підприємства, установи, організації: водовідведення 3-70 грн. за куб. м відведення дощових та снігових стоків 3-70 грн. за куб. м У разі зміни у встановленому порядку тарифів, діючих на час укладання договору, сплата Абонентом наданих йому послуг здійснюється за новими тарифами, діючими на період розрахунку, без внесення змін до даного договору (п. 3.3 Договору).

Абонент зобов`язується оплачувати надані послуги, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період відповідно до встановленої системи обліку на умовах цього Договору за тарифами, вказаними у п.3.3 даного договору: - за показаннями приладів обліку; - згідно з встановленими нормами (п. 4.1 Договору).

Згідно з п. 4.2 Договору оплата наданих послуг Відповідачем проводиться шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Позивача грошових коштів до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі виставленого до оплати рахунку за фактично надані послуги.

Крім того, п. 4.3 договору передбачає, що рахунки за воду та каналізацію вручаються представнику Відповідача. Для вручення рахунку Відповідач зобов`язується з`явитися в розрахунковий відділ Позивача до 15 числа наступного за розрахунковим місяцем. У випадку нез`явлення представника Відповідача для отримання рахунку, останній надсилається на його адресу поштою простим, а не рекомендованим, листом. Відповідальності за неотримання Відповідачем рахунку Позивач не несе.

За доводами позивача, за період з травня 2022 р. по січень 2025 р. ФОП Агапову Іллі Олеговичу надано послуги на суму 150 119,34 грн., оплату за які протягом зазначеного періоду не було проведено, внаслідок чого в нього виникла та рахується заборгованість у зазначеній сумі.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За своєю правовою природою договір, укладений між сторонами відноситься до договірних зобов`язань по наданню послуг.

Згідно з п. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 204 Цивільного кодексу України зазначено, що договори укладені між сторонами по справі, як цивільно правові правочини є правомірними на час розгляду справи, оскільки їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобов`язання за цими договорами мають виконуватися належним чином.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 193 Господарського кодексу України, норми якої кореспондуються зі статтею 526 Цивільного кодексу України, передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Судом встановлено, що 15 листопада 2012 року між Комунальним підприємством «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» та Фізичною особою підприємцем Агапов І.О. укладено Договір № 279/12 на приймання стічних вод до комунальної каналізації.

Відповідно до п. 2.1. Договору водоканал бере на себе зобов`язання приймати від Абонента стічні води (у точці розмежування згідно з розділом 9 даного договору) в розмірі встановленого нормативу (ліміту) в кількості 4,6 куб.м/добу. Водовідведення здійснюється цілодобово. Джерело водопостачання- власна артезіанська свердловина.

Абонент зобов`язується оплачувати надані послуги, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період відповідно до встановленої системи обліку на умовах цього Договору за тарифами, вказаними у п.3.3 даного договору: - за показаннями приладів обліку; - згідно з встановленими нормами (п. 4.1 Договору).

Згідно з п. 4.2 Договору оплата наданих послуг Відповідачем проводиться шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Позивача грошових коштів до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі виставленого до оплати рахунку за фактично надані послуги.

Факт чинності договору та виконання взятих на себе зобов`язань за договором (надання/приймання послуг) сторонами не заперечено.

Матеріалами справи підтверджується невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, доказів повної оплати заборгованості відповідачем не надано.

Позивачем належним чином у відповідності до ст.ст.73-74, ГПК України документально підтверджено та не спростовано відповідачем факту наявності у останнього заборгованості за надані позивачем послуги на підставі договору 15 листопада 2012 року № 279/12 на приймання стічних вод до комунальної каналізації у сумі 150 119,34 грн отже, порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення на його користь з відповідача вказаної заборгованості.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позовом Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода", м. Ужгород до фізичної особи підприємця Агапов Іллі Олеговича, м. Ужгород про стягнення суми 150 119,34 грн. підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 20, 41, 42, 46, 73-79, 86, 129, 216, 222, 233, 237, 238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця Агапов Іллі Олеговича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода (88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Митна, будинок, 1, код ЄДРПОУ 03344326) суму 150 119,34 грн (сто п`ятдесят тисяч сто дев`ятнадцять гривень 34 коп.) заборгованості, а також суму 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 01.05.2025

Суддя О.Ф. Ремецькі