ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
28.04.2025м. ДніпроСправа № 904/4351/24
За заявою: ОСОБА_1 , м. Дніпро
про ухвалення додаткового рішення
У справі:
за позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро
до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив №87 "Університет", м. Дніпро
про визнання недійсним рішення загальних зборів
Суддя Євстигнеєва Н.М.
Секретар судового засідання Янкіна Г.Д.
Від позивача: Алістратова О.І., адвокат, ордер серії АЕ №1309668 від 14.08.2024
Від відповідача: Патика А.В., адвокат, ордер серії АЕ № 1338263 від 28.11.2024
С У Т Ь С П О Р У:
ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просило визнати недійсним рішення загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив №87 "Університет" від 21.01.2024, оформлене відповідним протоколом.
Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2024 справу №904/4351/24 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив №87 "Університет" про визнання недійсним рішення загальних зборів задоволено; визнано недійсним рішення загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив №87 "Університет" від 21.01.2024, оформлене протоколом № 1.24; стягнуто з Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив №87 "Університет" на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40грн.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України).

У позовній заяві позивач у справі попередньо визначив витрати, пов`язані з розглядом справи в сумі 17 933,60грн.

14 квітня 2025 року від ОСОБА_1 до господарського суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив №87 "Університет" витрати на правничу допомогу у розмірі 24 224,40грн.

Відповідач проти задоволення заяви заперечує, вважаємо, що заявлена позивачем сума до стягнення не відповідає критеріям співмірності, розумності та реальності. Сума гонорару визначена позивачем та його адвокатом в пункті 4 угоди, як фіксована, а саме 12 000,00грн та 2 000,00грн, а усього 14 000,00грн.

Окрім того, позивач у позовній заяві подав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на стадії касаційного провадження, а не на стадії розгляду справи у місцевому господарському суді.

Ухвалою суду від 15.04.2025 призначено розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у судовому засіданні на 28.04.2025.

У судовому засіданні представник позивача надала усні пояснення та зазначила, що допустила помилку при поданні позову, а заявлені витрати стосуються розгляду справи в першій інстанції.

З урахуванням наданих пояснень, суд відхиляє доводи представника відповідача.

За приписами частини третьої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 244 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

17 липня 2024 року між ОСОБА_1 (клієнт, позивач) та Адвокатом Алістратовою Оленою Іванівною (захисник / представник) укладено угоду про надання правничої допомоги (а.с. 162 том 2).

За пунктом 1 угоди клієнт доручає, а захисник / представник приймає доручення клієнта про надання правової допомоги у господарській справі, в тому числі у всіх органах державної влади, місцевого самоврядування та їх структурних підрозділах, в інших органах, підприємствах, установ чи організації, а строк, з дати підписання дійсної угоди до 17 грудня 2025 року.

Предметом дійсної угоди є надання захисником / представником правничої допомоги, здійснення захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів, представництво клієнта у Господарському суді Дніпропетровської області, у якості представника позивача із позовними вимогами про визнання недійсним рішення загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив №87 "Університет"" від 22.01.2024 (п. 2 угоди).

Розмір гонорару, порядок його обчислення (фіксована сума) і внесення за правові послуги захисника, у відповідності зі ст. 30 Законом України від 05 липня 2012 року №5076-ІV "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначаються за домовленістю між захисником та клієнтом, відповідно до виставлених рахунків.

Сторони домовилися про розмір гонорару за участь та надання правничої допомоги у судовому проваджені становить 12 000,00грн (дванадцять тисяч грн) 00 коп. та має бути сплачений протягом 10 (десяти) банківських днів після набуття чинності судового рішення, на підставі виставленого та направленого рахунку та Акту приймання - передачі наданих правничих послуг, та окремо клієнтом сплачується фіксована оплата за участь представника у судовому засіданні у розмірі 2 000,00грн.

Розмір, порядок обчислення і внесення (авансування) клієнтом фактичних видатків / витрат, пов`язаних з виконанням доручення захисником, проводиться при укладанні угоди, у випадку понесення додаткових витрат, які сторони узгоджують додатково, мають бути сплачені окремо (в даному випадку витрати пов`язані з придбанням квитків на потяг) сплачуються за фактом їх документального підтвердження (п. 4 договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печаткою без зауважень та заперечень до нього.

09 квітня 2025 року між ОСОБА_1 (клієнт, позивач) та Адвокатом Алістратовою Оленою Іванівною (захисник / представник) складено та підписано Акт прийняття-передачі правничої допомоги згідно умов договору № б/н про надання правничої допомоги від 17/07/2024 у Господарському суді Дніпропетровської області по справі 904/4351/24 (а.с. 153 том 2).

Сторони узгодили та підписали Акт приймання-передачі наданої правничої допомоги, наступного змісту:

- підготовка та подання позовної заяви до Господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив №87 "Університет"" про визнання недійсним рішення загальних зборів від 02.10.2024;

підготовка та подання клопотання про витребування доказів від 02.10.2024 (одночасно із поданням позовної заяви);

збір доказів, в Департаменті адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, на загальну суму 12 000,00грн;

- участь у судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області по спразі №904/4351/24 04.11.2024, 06.01.2025, 03.02.2025, 19.03.2025, 01.04.2025 та 08.04.2025, на загальну суму 12 000,00грн;

- додатково: поштові витрати по справі, на загальну суму 109,40грн;

отримання Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, від 15.12.2024 (повний витяг), на загальну суму 115,00грн.

Клієнтом були прийняті вищенаведені послуги на загальну суму 24 224 (двадцять чотири тисячі двісті двадцять чотири грн) 40 коп. Оплата клієнтом має бути сплачена відповідно до умов угоди про надання правничої допомоги. Сторони претензій одна до одної не мають.

Доказів оплати позивачем послуг, наданих йому адвокатом у межах вказаного договору, на момент розгляду справи не надано.

Втім, за змістом пункту 1 частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Зазначений висновок відповідає висновку Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Доказом повноважень адвоката на представництво інтересів позивача у справі є: угода про надання правової допомоги від 17.07.2024 (а.с. 152 том 2); ордер серії АЕ №1309686 від 14.08.2024 (а.с. 151 том 2). Статус адвоката Алістратової Олени Іванівни підтверджується Свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії №1995 від 21.04.2009 (а.с. 155 том 2).

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 24 224,40грн.

За приписами пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами першою, третьою статті 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура (ст. 1312 Конституції України).

Статтею 16 ГПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону №5076-VI).

Адвокатський гонорар може існувати у двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (постанова Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

У разі відсутності у тексті договору умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, які надаються адвокатом, суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково (постанова Касаційного господарського суду від 09.12.2021 у справі №922/3812/19).

Як встановлено судом, в угоді про надання правничої допомоги сторони визначили порядок обчислення, форму та ціну послуг, які надаються адвокатом, а саме: розмір гонорару за участь та надання правничої допомоги у судовому проваджені становить 12 000,00грн та окремо клієнтом сплачується фіксована оплата за участь представника у судовому засіданні у розмірі 2 000,00грн (п. 4 договору) .

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ст. 126 ГПК України).

Практична реалізація принципу відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, у частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

- попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

- визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

- розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

За частиною першою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див. також, рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Частина четверта статті 126 ГПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За частиною п`ятою статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

На предмет відповідності зазначеним вище критеріям суд має оцінювати поведінку обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач проти заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу заперечує.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, що склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в п.п. 119, 120 постанови від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц)

Отже, суд вправі покласти на сторону лише ті судові витрати, які є обґрунтованими, неминучими, співмірними та розумними (розумно необхідними).

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Господарський суд, розподіляючи витрати ОСОБА_1 , дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути не лише доведений, а документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Процесуальні документи, наявні у справі: позовна заява (а.с. 1-8 том 1); клопотання про витребування доказів (а.с. 27 том 1); клопотання про долучення доказів (а.с. 57 том 1); заява (а.с. 159-160 том 1); клопотання про витребування доказів (а.с. 168 -170 том 1); заява (а.с. 28-29 том 2); клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи (а.с. 69 том 2); додаткові пояснення (а.с. 74-75 том 2); заява (а.с. 127 том 2); заява про ухвалення додаткового рішення (а.с. 148-150 том 2), а також участь у судових засіданнях 04.11.2024, 24.12.2024, 06.01.2025, 03.02.2025, 19.03.2025, 01.04.2025, 08.04.2025, підтверджують надання правової допомоги позивачу у цій справі адвокатом Алістратовою О.І.

Суд звертає увагу, що дана справа не є складною для професійного адвоката, тому, враховуючи баланс інтересів сторін у даному питанні, а також заперечення відповідача вважає адекватним та співрозмірним зі складністю справи розмір витрат на правову допомогу, що підлягає розподілу між сторонами 14 000,00 грн.

При цьому суд не заперечує право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює дані обставини з точки зору можливості покладення таких витрат на іншу сторону по справі (позивача).

За змістом частини другої статті 128 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Господарський процесуальний кодекс України не містить переліку витрат пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Суд враховує, що поштові витрати не віднесені до переліку судових витрат, наведеного в пунктах 1-3 частини 3 статті 123 ГПК України, втім аналізуючи їх на предмет відповідності витратам, зазначеним у пункті 4 частини 3 статті 123 ГПК України, суд вважає, що диспозиція такого пункту пов`язує віднесення витрат учасника судового процесу до категорії витрат, пов`язаних з розглядом справи, а відтак і до категорії судових витрат - їх пов`язаність з вчиненням інших процесуальних дій.

З системного аналізу норм чинного ГПК України будь-які дії учасника господарської справи, пов`язані із її розглядом судом, в тому числі надсилання документів, є процесуальною дією в розумінні п.4 ч. 3 ст.123 ГПК України, а відтак і витрати понесені такою стороною, відносяться до складу судових витрат.

На підтвердження додаткових витрат, позивачем долучено квитанцію від 15.12.2024 на суму 115,00грн (оплата за отримання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань) (а.с. 157 том 2), квитанцію №1310908 від 02.10.2024 на суму 109,40грн (поштове відправлення) (а.с. 160 том 2).

Таким чином, належно підтвердженими є додаткові витрати у розмірі 224,40грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив №87 "Університет" (ідентифікаційний код 23927509; вул. Івана Акінфієва, буд.15, м. Дніпро, 49027) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000,00грн (чотирнадцять тисяч гривень 00коп.) та додаткові витрати у розмірі 224,40грн (двісті двадцять чотири гривні 40коп.), видати наказ.

В іншій частині заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 29.04.2025

Суддя Н.М. Євстигнеєва