УХВАЛА

м. Київ

02.05.2025Справа № 910/5307/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши матеріали позовної заяви Комерційного товариства ДіджіталРокетс (DigitalRockets OU) до Фізичної особи-підприємця Колосової Єлизавети Сергіївни про стягнення 149 219,51 грн., що еквівалентно 3 574,00 доларів США,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 149 219,51 грн., що еквівалентно 3 574,00 доларів США за Договором № 2021-22 про надання послуг (виконання робіт) у сфері інформатизації від 08.04.2021 року на підставі статей 509, 525, 526, 627, 629, 651, 693, 901, 906, 907, 1212 Цивільного кодексу України.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку передати її за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області на підставі пункту 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на наступні обставини.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (стаття 1 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно з частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до частини 1 статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (стаття 365 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до позовної заяви позивачем є іноземна особа - Комерційне товариство ДіджіталРокетс (DigitalRockets OU), місцезнаходженням якої є місто Таллін, Естонська Республіка.

Статтею 366 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У випадках, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність справ за участю іноземних осіб може бути визначено за угодою сторін.

Порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, визначається Законом України "Про міжнародне приватне право".

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про міжнародне приватне право" іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Отже, питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, у тому числі й питання щодо підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються з урахуванням Закону України "Про міжнародне приватне право".

Так, згідно частини 1 статті 75 Закону України "Про міжнародне приватне право" підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися.

Статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" встановлені підстави визначення підсудності справ судам України. Суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону (пункт 1 частини 1 статті 76 названого Закону).

Відповідно до статті 4-1 Закону України "Про міжнародне приватне право" учасники приватноправових відносин з іноземним елементом можуть укласти угоду про вибір суду, якою визначити підсудність судам певної держави або одному чи декільком конкретним судам певної держави справ у спорах, що виникли або можуть виникнути між ними у зв`язку з такими правовими відносинами. Угода про вибір суду укладається у письмовій формі незалежно від місця її укладення. Угода про вибір суду, якою обрано суд України, укладається у письмовій формі відповідно до закону України. Угода про вибір суду не може передбачати зміну виключної підсудності справи з іноземним елементом судам України. Недійсність правочину, складовою частиною якого є угода про вибір суду, не тягне за собою недійсність угоди про вибір суду.

Судом встановлено, що пунктом 7.8 Договору № 2021-22 про надання послуг (виконання робіт) у сфері інформатизації від 08.04.2021 року між сторонами погоджено, що у разі виникнення спорів з питань, передбачених цим Договором. Сторони вживатимуть всіх заходів до вирішення їх шляхом переговорів. У разі неможливості вирішення вказаних спорів шляхом переговорів, вони вирішуються в Господарському суді Дніпропетровської області відповідно до законодавства України.

Крім того, пред`явлення даного позову до Господарського суду міста Києва у зв`язку з місцезнаходженням відповідача якого є: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 є помилковим, оскільки пред`явлення даного позову до Господарського суду міста Києва здійснено без урахування положень пункту 7.8 Договору та Закону України "Про міжнародне приватне право", застосування якого є пріоритетним у даному випадку.

З урахуванням викладеного, оскільки сторони у Договорі визначили конкретний суд, а саме Господарський суд Дніпропетровської області, якому передаються на розгляд спори, що виникають з даного Договору, справа підлягає передачі за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

У відповідності до частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо, зокрема, справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на вищевикладене, дана справа підлягає передачі до Господарського суду Дніпропетровської області за територіальною підсудністю.

Керуючись статтями 27, 31, 232-235, 365, 366 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Комерційного товариства ДіджіталРокетс (DigitalRockets OU) до Фізичної особи-підприємця Колосової Єлизавети Сергіївни про стягнення 149 219,51 грн., що еквівалентно 3 574,00 доларів США передати за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку розділу IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна