ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/5228/24

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Босової Ю.С.

За участю представників сторін:

Від позивачів:

- Управління комунальної власності та земельних відносин Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області: Жорін В.П. в порядку самопредставництва;

- комунального підприємства «Міське управління житлово-комунального господарства» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Управління комунальної власності та земельних відносин Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, комунального підприємства «Міське управління житлово-комунального господарства» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області до товариства з обмеженою відповідальністю «Меблі Іллічівськ» про стягнення 1 876 256,37 грн,

ВСТАНОВИВ:

Управління комунальної власності та земельних відносин Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (далі по тексту Управління), комунальне підприємство «Міське управління житлово-комунального господарства» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (далі по тексту Підприємство) звернулися до господарського суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Меблі Іллічівськ» (далі по тексту ТОВ «Меблі Іллічівськ») про стягнення заборгованості у загальному розмірі 1 876 256,37 грн, а саме:

1) стягнути з ТОВ «Меблі Іллічівськ» на користь Управління основний борг у розмірі 386 789,81 грн, пеню за прострочення виконання зобов`язання в сумі 42 782,13 грн, штраф у розмірі 38 678,98 грн, збитки від інфляції у розмірі 9 239,18 грн, 3% річних у сумі 6 512,49 грн;

2) стягнути з ТОВ «Меблі Іллічівськ» на користь Підприємства суму основного боргу у розмірі 1 054 135,31 грн, ПДВ від оренди 30% у розмірі 58778,85 грн, пеню у розмірі 103 332,64 грн, штраф у розмірі 105 413,53 грн, збитки від інфляції у розмірі 48 782,29 грн, 3% річних у розмірі 21 811,16 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором оренди від 10.08.2005 в частині сплати орендної плати протягом періоду з 01.05.2023 по 14.05.2024.

Ухвалою від 18.12.2024 дана справа була призначена за правилами загального позовного провадження.

ТОВ «Меблі Іллічівськ», яким не було виконано обов`язку щодо реєстрації електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд», жодного разу в судові засідання по даній справі не з`явилося, про причини неявки суд не повідомляло. При цьому, суд зазначає, що відповідач був повідомлений судом про розгляд даної справи шляхом надсилання ухвал на його адресу місцезнаходження, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. 1-го Травня, буд. 2.

Проте, ухвали суду, якими відповідач був повідомлений про розгляд судом даного спору, були повернуті до суду у зв`язку з відсутністю адресата.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

З огляду на викладене, ТОВ «Меблі Іллічівськ» було належним чином повідомлено про розгляд судом даного спору. Оскільки відповідачем не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представників позивачів, господарський суд встановив наступне.

10.08.2005 між КП «Мале експлуатаційне підприємство №1» (Орендодавець) та Підприємством у формі ТОВ «Меблі» (Орендар) на підставі рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради №225 від 24.02.2005 «Про надання згоди КП «МЕП №1» на передачу у довгострокову оренду нежитлового приміщення» було укладено нотаріально посвідчений договір оренди, відповідно до умов якого Орендодавець передає Орендарю в довгострокове платне користування 33/50 часток двоповерхового будинку за №2/192-Н, площею 860,2 кв.м, що розташований за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, вул.1 Травня.

Акт приймання-передачі майна в оренду є додатком №1 до договору оренди від 10.08.2005.

26.06.2012 між Відділом комунального господарства та благоустрою Іллічівської міської ради (Орендодавець), ТОВ «Меблі Іллічівськ» (Орендар) та Міським управлінням житлово-комунального господарства (Балансоутримувач) було укладено нотаріально посвідчений договір про внесення змін №5 до договору оренди від 10.08.2005, яким викладено договір оренди у новій редакції.

Відповідно до п. 1.1 договору оренди від 10.08.2005 (в новій редакції) Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування майно, що перебуває у комунальній власності Іллічівської територіальної громади в особі Іллічівської міської ради, а саме: 33/50 часток двоповерхового будинку площею 860,2 кв.м, що розташований за адресою: Одеська обл., м.Іллічівськ, вул.1 Травня, №2-М (колишня адреса: Одеська обл., м. Іллічівськ, вул.1 Травня, №2/192-Н) та перебуває на балансі КП «Міське управління житлово-комунального господарства м. Іллічівська».

Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно, що перебуває в комунальній власності Іллічівської територіальної громади в особі Іллічівської міської ради Одеської області та пропорції її розподілу, яка затверджена рішенням виконавчого комітету Іллічівської міської ради №961 від 29.12.2011, і становить без ПДВ за базовий місяць оренди: приміщення площею 400,5 кв м 14 891 грн 63 коп.; приміщення площею 459,7кв м 14 244 грн 03 коп. (п. 3.1 договору оренди від 10.08.2005).

Відповідно до п. п. 3.2, 3.3 договору оренди від 10.08.2005 нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Згідно з п. 3.4 договору оренди від 10.08.2005 орендна плата перераховується Орендарем незалежно від наслідків його господарської діяльності щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем, відповідно до отриманих рахунків: до міського бюджету без ПДВ - 30%; до Балансоутримувача з ПДВ - 70% та суму ПДВ на частку орендної плати 30%.

За умовами п. 3.7 договору оренди від 10.08.2005 орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до міського бюджету і Балансоутримувачу у визначеному п. 3.4. співвідношенні, з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості (п. 9.5 договору оренди від 10.08.2005).

Згідно з п. 10.1 договору оренди від 10.08.2005 договір укладено строком на 49 років, тобто до 10.08.2054, який діє з моменту підписання договору.

26.06.2012 між сторонами по справі було підписано акт приймання-передачі об`єкта оренди за договором оренди від 10.08.2005.

На підставі рішення Іллічівської міської ради від 25.12.2013 №431-VІ повноваження щодо управління майном, що перебуває у комунальній власності Іллічівської територіальної громади в особі Іллічівської міської ради надано Управлінню комунальної власності та земельних ресурсів Іллічівської міської ради; Управління комунальної власності та земельних ресурсів Іллічівської міської ради здійснює функції орендодавця щодо, зокрема, нерухомого майна, що знаходиться на балансі КП «Міське управління житлово-комунального господарства» Іллічівської міської ради (перебуває у господарському віданні), якщо загальна площа, що надана цим підприємством в оренду, перевищує 200 кв.м.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 20.02.2024 у справі №916/3464/23 позовні вимоги Управління та Підприємства до ТОВ «Меблі Іллічівськ» було задоволено; присуджено до стягнення з відповідача заборгованість за орендною платою за період 01.05.2021 по 30.04.2023, а також штрафні санкції, 3% річних та збитки від інфляції; розірвано договір оренди частини нежитлового приміщення від 10.08.2005 (в новій редакції від 26.06.2012), укладений між Відділом комунального господарства та благоустрою Іллічівської міської ради, Товариством з обмеженою відповідальністю «Меблі Іллічівськ» та Міським управлінням житлового-комунального господарства; зобов`язано відповідача повернути Управлінню 33/50 часток двоповерхового будинку площею 860,2 кв.м, що розташований за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, вул.1 Травня, №2-М.

Рішення Господарського суду Одеської області від 20.02.2024 у справі №916/3464/23 набрало законної сили 15.05.2024.

11.09.2024 державним виконавцем під час примусового виконання наказу від 28.05.2024 у справі №916/3464/23 було складено акт про передачу нерухомого майна на користь Управління.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України (далі по тексту ГК України) майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Під час вирішення даного спору судом було встановлено, що 26.06.2012 між Відділом комунального господарства та благоустрою Іллічівської міської ради (Орендодавець), ТОВ «Меблі Іллічівськ» (Орендар) та Міським управлінням житлово-комунального господарства (Балансоутримувач) було укладено нотаріально посвідчений договір про внесення змін №5 до договору оренди від 10.08.2005, яким викладено договір оренди у новій редакції.

Договір оренди від 10.08.2005 (в новій редакції) був укладений на 49 років та передбачав сплату орендної плати на користь Орендодавця та Балансоутримувача (п. 3.4 договору).

Неналежне виконання ТОВ «Меблі Іллічівськ» зобов`язань за договором оренди від 10.08.2005 стало підставою для звернення Управління та Підприємства до суду з позовною заявою у межах справи №916/3464/23.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 20.02.2024 у справі №916/3464/23, яке набрало законної сили 15.05.2024, позовні вимоги Управління та Підприємства до ТОВ «Меблі Іллічівськ» було задоволено; присуджено до стягнення з відповідача заборгованість за орендною платою за період 01.05.2021 по 30.04.2023, а також штрафні санкції, 3% річних та збитки від інфляції; розірвано договір оренди частини нежитлового приміщення від 10.08.2005 (в новій редакції від 26.06.2012), укладений між Відділом комунального господарства та благоустрою Іллічівської міської ради, Товариством з обмеженою відповідальністю «Меблі Іллічівськ» та Міським управлінням житлового-комунального господарства; зобов`язано відповідача повернути Управлінню 33/50 часток двоповерхового будинку площею 860,2 кв.м, що розташований за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, вул.1 Травня, №2-М.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду (ч. 5 ст. 188 ГК України).

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку, що договір оренди від 10.08.2005 вважається розірваним з 15.05.2024, тобто з дня набрання рішенням суду у справі №916/3464/23 законної сили.

Господарський суд зазначає, що розірвання договору не є підставою для припинення зобов`язань, які не були виконані сторонами до дати його розірвання. Проте, будь-які інші зобов`язання сторін на майбутнє за таким договором припиняються.

Предметом заявлених Управлінням та Підприємством позовних вимог є вимоги про стягнення заборгованості за орендною платою за договором оренди від 10.08.2005 за період з 01.05.2023 по 14.05.2024, стягнення якої не було предметом спору у справі №916/3464/23.

Згідно з п. 3.4 договору оренди від 10.08.2005 орендна плата перераховується Орендарем незалежно від наслідків його господарської діяльності щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем, відповідно до отриманих рахунків: до міського бюджету без ПДВ - 30%; до Балансоутримувача з ПДВ - 70% та суму ПДВ на частку орендної плати 30%.

Відповідно до ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно із ч. ч. 1, 3-4 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З викладених обставин господарський суд, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів сплати ТОВ «Меблі Іллічівськ» орендної плати протягом періоду з 01.05.2023 по 14.05.2024, доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позивачами вимог в цій частині шляхом присудження до стягнення з ТОВ «Меблі Іллічівськ» на користь Управління суми основного боргу у розмірі 386 789,81 грн та на користь Підприємства суми основного боргу у розмірі 1 054 135,31 грн, ПДВ від 30% орендної плати у розмірі 58 778,85 грн, тобто з урахуванням пропорцій розподілу, передбачених п. 3.4 договору оренди від 10.08.2005.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань. Частиною ст. ст. 547, 548 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За умовами п. 3.7 договору оренди від 10.08.2005 орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до міського бюджету і Балансоутримувачу у визначеному п. 3.4. співвідношенні, з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості (п. 9.5 договору оренди від 10.08.2005).

З посиланням на приписи чинного законодавства, а також умови договору Управлінням заявлено до стягнення з відповідача штраф у розмірі 38 678,98 грн, пеню за прострочення виконання зобов`язання в сумі 42 782,13 грн, яка була нарахована на заборгованість за червень 2023 року травень 2024 року з урахуванням шестимісячного строку для її нарахування. При цьому за травень 2024 пеня була нарахована у строк до 30.06.2024. Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, господарський суд дійшов висновку, що правильний розмір пені складає 42 609,86 грн; розрахунок штрафу здійснений позивачем правильно.

Крім того, Управлінням заявлено до стягнення збитки від інфляції у розмірі 9 239,18 грн, нараховані на заборгованість за травень 2023 року квітень 2024 року; та 3% річних у сумі 6 512,49 грн, нарахованих на заборгованість за травень 2023 року червень 2024 року.

Верховний Суд у постанові від 20.11.2020 по справі № 910/13071/19 роз`яснив, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця. Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Крім того, у постанові від 20.11.2020 по справі № 910/13071/19 Верховний Суд також наголосив, що Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме: - час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; - час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується. Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних.

За умовам договору оренди від 10.08.2005 орендна плата має бути сплачена не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (п. 3.4 договору).

Водночас під час розрахунку збитків від інфляції на заборгованість, наприклад, за травень 2023 року позивачем було враховано показники інфляції за червень 2023 року, незважаючи на виникнення заборгованості з 16 числа місяця наступного за розрахунковим, що, відповідно, виключає можливість врахування показників інфляції за червень 2023 року; аналогічна помилка також була допущена під час розрахунку збитків від інфляції за інші місяці. Крім того, під час розрахунку 3% річних позивачем не було враховано, що 2024 рік був високосним.

З урахуванням викладеного, здійснивши перерахунок 3% річних та збитків від інфляції, господарський суд дійшов висновку, що їх розмір становить 6499,87 грн та 8 201,37 грн відповідно. Викладене має наслідком часткове задоволення заявлених Управлінням позовних вимог до ТОВ «Меблі Іллічівськ» в цій частині позову.

Підприємством також заявлено до стягнення з ТОВ «Меблі Іллічівськ» пеню у розмірі 103 332,64 грн, штраф у розмірі 105 413,53 грн, збитки від інфляції у розмірі 48 782,29 грн, 3% річних у розмірі 21 811,16 грн.

Проте Підприємством не було надано детального розрахунку заявлених до стягнення нарахувань за місяцями, у зв`язку з чим, судом було самостійно здійснено їх нарахування протягом місяців та у межах строків, які були зазначені у розрахунку іншого позивача, тобто Управління.

Таким чином, господарський суд зазначає, що правильним розміром пені є сума у розмірі 88 419,17 грн, збитки від інфляції - 31 669,78 грн, 3% річних - 10 733,72 грн, розрахунок штрафу у розмірі 105 413,53 грн позивачем був зроблений правильно. Наведене має наслідком часткове задоволення заявлених Підприємством позовних вимог до ТОВ «Меблі Іллічівськ» в цій частині позову.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку про правомірність часткового задоволення заявленого позивачами позову шляхом присудження до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Меблі Іллічівськ» на користь Управління комунальної власності та земельних відносин Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області суми основного боргу у розмірі 386 789,81 грн, пені у розмірі 42 609,86 грн, збитків від інфляції у розмірі 8 201,37 грн, 3% річних у розмірі 6499,87 грн, штрафу у розмірі 38 678,98 грн; шляхом присудження до стягнення з відповідача на користь комунального підприємства «Міське управління житлово-комунального господарства» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області суми основного боргу у розмірі 1 054 135,31 грн, ПДВ від 30% орендної плати у розмірі 58 778,85 грн, пені у розмірі 88 419,17 грн, збитків від інфляції у розмірі 31 669,78 грн, 3% річних у розмірі 10 733,72 грн, штрафу у розмірі 105 413,53 грн. В іншій частині позову необхідно відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Меблі Іллічівськ» /68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. 1 Травня, буд. 2; ідентифікаційний код 20965099/ на користь Управління комунальної власності та земельних відносин Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області /68003, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Миру, буд. 33; ідентифікаційний код 25427633/ суму основного боргу у розмірі 386 789,81 грн /триста вісімдесят шість тисяч сімсот вісімдесят дев`ять грн 81 коп./, пеню у розмірі 42 609,86 грн /сорок дві тисячі шістсот дев`ять грн 86 коп./, збитки від інфляції у розмірі 8 201,37 грн /вісім тисяч двісті одна грн 37 коп./, 3% річних у розмірі 6 499,87 грн /шість тисяч чотириста дев`яносто дев`ять грн 87 коп./, штраф у розмірі 38 678,98 грн /тридцять вісім тисяч шістсот сімдесят вісім грн 98 коп./, судовий збір у розмірі 7 241,70 грн /сім тисяч двісті сорок одна грн 70 коп./.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Меблі Іллічівськ» /68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. 1 Травня, буд. 2; ідентифікаційний код 20965099/ на користь комунального підприємства «Міське управління житлово-комунального господарства» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області /68002, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Олександрійська, буд. 2-Б; ідентифікаційний код 03363789/ суму основного боргу у розмірі 1 054 135,31 грн /один мільйон п`ятдесят чотири тисячі сто тридцять п`ять грн 31 коп./, ПДВ від 30% орендної плати у розмірі 58 778,85 грн /п`ятдесят вісім тисяч сімсот сімдесят вісім грн 85 коп./, пеню у розмірі 88 419,17 грн /вісімдесят вісім тисяч чотириста дев`ятнадцять грн 17 коп./, збитки від інфляції у розмірі 31 669,78 грн /тридцять одна тисяча шістсот шістдесят дев`ять грн 78 коп./, 3% річних у розмірі 10 733,72 грн /десять тисяч сімсот тридцять три грн 72 коп./, штраф у розмірі 105 413,53 грн /сто п`ять тисяч чотириста тринадцять грн 53 коп./, судовий збір у розмірі 20 237,26 грн /двадцять тисяч двісті тридцять сім грн 26 коп./.

4. В іншій частину позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 28 квітня 2025 р.

Суддя С.П. Желєзна