УХВАЛА

м. Київ

02.05.2025Справа № 910/5374/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши матеріали позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська торгова компанія" про стягнення 470 784,60 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулись до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 470 784,60 грн. штрафних санкцій за Договором № 46 про закупівлю товарів за кошти Державного бюджету України та інших джерел від 10.06.2024 року на підставі статей 509, 525, 610, 611, 615, 626, 627, 629, 653 Цивільного кодексу України.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку передати її за підсудністю до Господарського суду Житомирської області на підставі пункту 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на наступні обставини.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: 10029, Житомирська область, місто Житомир, вулиця Степана Бандери, будинок 7, офіс 316; .

Отже, місцезнаходження відповідача не відноситься територіально до міста Києва.

Звертаючись з даним позовом до Господарського суду міста Києва позивач в обґрунтування обраної територіальної підсудності посилається на пункт 9.4 Договору № 46, в якому сторони погодили, що судове врегулювання спору буде здійснюватися в Господарському суді міста Києва.

Правило територіальної підсудності, закріплене у частині 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України, є прикладом підсудності, яка застосовується для деяких позовів, особливий характер яких обумовлює доцільність надання позивачеві можливості пред`явити позов не лише в судах за місцезнаходженням відповідача, тобто у порядку застосування положень загальної територіальної підсудності, але і в інших судах.

Визначена частиною 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України підсудність за місцем виконання договору не залежить від сторін договору і можливої зміни ними свого місця проживання, не надає жодній із сторін переваг порівняно з іншою.

Аналіз частини 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що законодавцем передбачено дві окремі підстави для застосування правил альтернативної територіальної підсудності, а саме: якщо спір виник з договору, в якому визначено місце виконання, або якщо спір виник з договору, в якому не визначено місце його виконання, проте, з огляду на специфіку регламентованих ним договірних правовідносин, виконувати такий договір можливо лише в певному місці.

При цьому, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі, та у даному випадку сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін.

Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці.

Згідно зі статті 532 Цивільного кодексу України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

У відповідності до частини 1 статті 197 Господарського кодексу України господарське зобов`язання підлягає виконанню за місцем, визначеним законом, господарським договором або місцем, яке визначено змістом зобов`язання.

Предметом даного позову є стягнення з відповідача 470 784,60 грн. штрафних санкцій за Договором № 46 про закупівлю товарів за кошти Державного бюджету України та інших джерел від 10.06.2024 року за непоставлений товар.

З матеріалів справи вбачається, що у пункту 5.2 Договору № 46 місцем поставки товару є Харківська область, проте в матеріалах справи відсутні докази поставки товару, а також відповідні видаткові накладні, які б містили вказівки про поставку товару до місця поставки товару.

Відсутність у матеріалах справи доказів погодження сторонами місця виконання зобов`язання у рамках спірних правовідносин, обумовлює неможливість застосування до даного спору положень, що дозволяють визначати альтернативну підсудність, оскільки альтернативна підсудність як механізм, передбачений процесуальним законодавством, може бути реалізована виключно за наявності чітко визначених підстав, зокрема погодження місця виконання зобов`язання або відповідного застереження у договорі.

Отже, з урахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності договору або погодженого сторонами місця виконання зобов`язання, спір підлягає розгляду за загальними правилами територіальної підсудності.

Суд звертає увагу, що основним критерієм для визначення компетентного суду є місцезнаходження відповідача, що відповідає принципу територіальної юрисдикції, закріпленому у законодавстві.

Таким чином, оскільки місцезнаходженням відповідача є: 10029, Житомирська область, місто Житомир, вулиця Степана Бандери, будинок 7, офіс 316; , то згідно з частиною 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України позивач мав звернутись з даною позовною заявою до Господарського суду Житомирської області.

Отже, дана позовна заява не підсудна Господарському суду міста Києва, відтак наявні підстави для передачі справи за територіальною підсудністю до Господарського суду Житомирської області.

У відповідності до частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо, зокрема, справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на вищевикладене, дана справа підлягає передачі до Господарського суду Житомирської області за територіальною підсудністю.

Керуючись статтями 27, 31, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська торгова компанія" про стягнення 470 784,60 грн. передати за підсудністю до Господарського суду Житомирської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку розділу IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна