ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2025 р. Справа№ 910/12032/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Руденко М.А.

Барсук М.А.

секретар судового засідання Медведєва К.І.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НД Центр»

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2024

у справі № 910/12032/24 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «НД Центр»

про стягнення 638 646,23 грн

ВСТАНОВИВ:

01.10.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «НД Центр» про стягнення 638 646,23 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 14.12.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НД Центр» (споживач) укладено Договір № 4275-ПСО-41 постачання природного газу (Договір), за умовами якого постачальник зобов`язався поставити споживачеві, який є виробником теплової енергії в розумінні підпункту 1 пункту 4 Положення (об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або житлово-будівельним (житловим, обслуговуючим) кооперативом або управителем багатоквартирних будинків), природний газ, а споживач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Відповідно до пункту 1.2 Договору природний газ, що постачається за цим Договором, використовується споживачем для власних потреб або в якості сировини і не може бути використаний для перепродажу.

Згідно з пунктом 5.1 Договору споживач здійснює розрахунок за придбані обсяги природного газу в наступному порядку: 70 відсотків вартості фактично переданого відповідно до акту приймання -передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу; остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ - до 15-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70 відсотків грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту/актів приймання-передачі, фактична вартість переданого споживачу природного газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.3 пункту 3.5 цього Договору.

Пунктом 5.4 Договору сторони погодили, що оплата за природний газ здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в розділі 14 цього Договору. Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 цього Договору. Кошти, які надійшли від споживача, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за попередні розрахункові періоди за цим Договором.

Позивач вказував, що на виконання умов договору поставив природній газ відповідачу вартістю 479 430,60 грн, а останній прийняв, що підтверджується актами приймання-передачі природнього газу від 31.12.2022, від 31.01.2023, від 28.02.2023, 31.03.2023, від 30.04.2024, від 31.05.2023, 31.08.2023.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань, позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення вартості отриманого відповідачем природного газу та нарахованих 17 614,40 грн 3% річних, 30 097,50 грн інфляційних втрат та 111 503,73 грн пені.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.12.2024 у справі № 910/12032/24 позов задоволено повністю.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив порушення відповідачем зобов`язань за Договором постачання природного газу № 4275-ПСО-41 від 14.12.2022 з оплати вартості придбаного природнього газу, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 479 430,60 грн заборгованості задовольнив.

Також місцевий господарський суд визнав обґрунтованими розрахунки позивача в частині стягнення з відповідача 3% річних, інфляційних втрат та пені,

Не погоджуючись із висновками та мотивами, якими керувався суд першої інстанції під час задоволення позовних вимог в частині стягнення сум пені, 3% річних та інфляційних втрат, Товариство з обмеженою відповідальністю «НД Центр» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2024 по справі № 910/12032/24 в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені у сумі 111 503,73 грн, 3% річних у сумі 17 614,40 грн, інфляційних втрат у сумі 30 097,50 грн та ухвалити нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ТОВ «НД Центр» є управляючою компанією, основним її видом діяльності є комплексне обслуговування об`єктів (надання послуги з управління багатоквартирними будинками), отже стан розрахунків відповідача з позивачем знаходиться в прямій залежності від розрахунків з відповідачем співвласниками багатоквартирного будинку №7Б, розташованого на Фортечному тупику у м. Києві.

Також скаржник звертав увагу на ту обставину, що вирішальним впливом на можливість відповідача своєчасно сплачувати платежі за Договором постачання газу стало повномасштабне вторгнення в Україну Російської Федерації 24.02.2024, після якого розрахункова дисципліна співвласників будинку з відповідачем впала, багато співвласників будинку покинули межі України і до теперішнього часу не повернулися та не сплачують обов`язкові внески на утримання будинку, в тому числі і на відшкодування витрат на газопостачання, що і стало основною причиною формування заборгованості відповідача перед позивачем.

Крім того скаржник посилався на лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2024, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Скаржник наголошував на тому, що оскільки невиконання грошових зобов`язань сталося не внаслідок його умислу чи необережності, то і відповідальності за невиконання чи несвоєчасне виконання зобов`язання відповідач не повинен нести.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НД Центр» залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги.

Через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів 30.01.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «НД Центр» про усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «НД Центр» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2024 у справі № 910/12032/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на 26.03.2025.

10.02.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

За доводами позивача, оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання відповідно до умов Договору, позивач обґрунтовано нарахував пеню, 3% річних, інфляційні, у зазначених у позовній заяві розмірах, відповідно до умов Договору та положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи. Доказів, які спростовують вищевикладене, скаржником не надано.

На підставі службової записки головуючої судді Кропивної Л.В. розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/827/25 від 24.03.2025 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку із перебуванням судді Пономаренка Є.Ю., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі з 25.03.2025 по 28.03.2025 у відпустці.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НД Центр» у справі № 910/12032/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А., Барсук М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2025 справу № 910/12032/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «НД Центр» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2024, розгляд якої призначено на 26.03.2025 о 12:40 год., прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі.

26.03.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «НД Центр» до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване необхідністю додаткового часу для укладення між сторонами мирової угоди.

У судовому засіданні 26.03.2025 оголошено перерву до 16.04.2025.

У судове засідання 16.04.2025 з`явились представники позивача та відповідача.

Розглянувши доводи апелянта, заслухавши доводи представника позивача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, з огляду на таке.

Як встановлено колегією суддів апеляційного господарського суду за доводами та вимогами апеляційної скарги відповідача, рішення суду першої інстанції оскаржується позивачем лише в частині стягнення сум пені, 3% річних та інфляційних втрат.

З огляду на зазначене колегія суддів апеляційного господарського суду наголошує, що у відповідності до вимог ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, у даному випадку питання щодо законності та обґрунтованості задоволених позовних вимог про стягнення основного боргу, апеляційним господарським судом не переглядається, оскільки вказано вирішене місцевим господарським судом під час ухвалення рішення та не заперечується сторонами.

Перевіряючи доводи скаржника щодо наявності підстав для відмови у стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, мотивовані несплатою ним сум основного боргу перед позивачем не внаслідок його умислу чи необережності, а у зв`язку з тим, що стан розрахунків відповідача з позивачем знаходиться в прямій залежності зі станом розрахунків співвласниками багатоквартирного будинку з відповідачем співвласниками багатоквартирного будинку, колегія суддів зазначає таке.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його в строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписами ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, при цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

При цьому, суд звертає увагу скаржника на те, що не вважаються форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) фінансова та економічна криза, дефолт, зростання офіційного та комерційного курсів іноземної валюти до національної валюти, недодержання/порушення своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів тощо (Торгово-промислова палата України, Рішення «Регламент засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили)» від 18.12.2014 № 44(5)).

Щодо посилань скаржника на лист ТПП України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, то відкритий лист ТПП України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, на який посилається відповідач, адресований всім, кого це стосується.

Лист ТПП не звільняє особу, яка подає такий лист, від обов`язку довести причинний зв`язок між війною та неможливістю такої особи виконати свої (в т.ч. й грошові) зобов`язання.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №922/2394/21 (постанова від 14 червня 2022) вказав, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Таких висновків дотримується і Верховний Суд у постанові від 16.07.2019 у справі №917/1053/18 та у постанові від 09.11.2021 у справі №913/20/21.

Колегія суддів зауважує, що матеріали справи не містять доказів повідомлення позивача відповідачем про настання в останнього форс-мажорних обставин, що зумовили неможливість виконання грошових зобов`язань за Договором постачання природного газу № 4275-ПСО-41 від 14.12.2022.

Отже посилання відповідача на відкритий лист ТПП України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, як на підставу, що свідчить про неможливість виконання грошового зобов`язання не заслуговує на увагу, адже воєнний стан не означає відсутність обігу грошей у державі, у якій введено воєнний стан.

Суд апеляційної інстанції вказує, що триваюча повномасштабна агресія Російської Федерації проти України є важкою обставиною, яка в рівній мірі впливає на обидві сторони договору.

За установлених обставин, викладені в апеляційній скарзі доводи фактично свідчать про незгоду апелянта з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни рішення не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції неспроможними.

Висновок суду

Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд не допустив порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного апелянтом судового рішення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин справи апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення - слід залишити без змін.

Розподіл судових витрат

В силу статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НД Центр» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2024 у справі № 910/12032/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2024 у справі № 910/12032/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/12032/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 28.04.2025.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Руденко

М.А. Барсук