ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року

м. Київ

cправа № 922/3405/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Случ О. В. - головуючий, Волковицька Н. О., Могил С. К.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича

на рішення Господарського суду Харківської області від 28.11.2024 (Погорелова О. В.)

і постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.02.2025 (головуючий суддя Тихий П. В., судді Плахов О. В., Терещенко О. І.)

у справі № 922/3405/24

за позовом Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" в особі Харківської філії Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту"

до фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича

про стягнення коштів,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Узагальнений зміст і підстави позовних вимог

1. Приватне акціонерне товариство "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" в особі Харківської філії Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" (далі - позивач, Підприємство) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича (далі - відповідач, ФОП Василевький В. Я.) в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь 59 788,77 грн заборгованості, з яких: 47 234,03 грн - основний борг, 8 592,70 грн - пеня, 3 362,04 грн - три проценти річних, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором №3 з надання послуг перевезення вантажів залізничним транспортом від 31.03.2021. Витрати по оплаті судового збору позивач просив покласти на відповідача.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

2. Рішенням Господарського суду Харківської області від 28.11.2024, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.02.2025, позов задоволено повністю. Стягнуто з ФОП Василевського В. Я. на користь Підприємства - 47 234,03 грн основного боргу, 8 592,70 грн пені, 3 362,04 грн три проценти річних та 3 028,00 грн судового збору.

Касаційна скарга

3. Не погодившись із прийнятими рішеннями в частині розподілу судових витрат, відповідач звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції в частині стягнення з відповідача судового збору в розмірі 3 028 грн і передати справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнені доводи касаційної скарги

4. ФОП Василевький В. Я. вказує на те, що у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі повідомляв про те, що він є інвалідом II групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААА №981715 від 16.10.2019, на підтвердження чого долучав копію відповідної довідки.

5. Звідси, відповідач вважає, що суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, безпідставно поклав на відповідача витрати позивача по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

6. Посилається на неврахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 01.03.2017 у справі №703/686/15-ц та від 04.07.2023 у справі №924/568/22.

Відзив

7. Підприємство подало відзив, у якому вказує на те, що суди правомірно стягнули з відповідача на його користь судовий збір, оскільки вважає, що процесуальний закон містить лише один випадок звільнення відповідача від сплати судового збору при розподілі судових витрат, який визначений ч. 2 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) - це коли позивач був звільнений від сплати при подачі позову, і рішення прийнято повністю чи частково на користь позивача. Просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів скаржника і висновків судів попередніх інстанцій

8. Згідно з частинами 1, 2 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (1). Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (2).

9. Частиною 4 статті 300 ГПК України передбачено, що суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

10. Причиною звернення з цією касаційною скаргою відповідач визначив те, що суди попередніх інстанцій поклали обов`язок зі сплати судового збору на сторону (відповідача), яка відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, як інвалід 2 групи, у разі задоволення позовних вимог.

11. Так, згідно з пунктом 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

12. Відповідно до частин 1 та 2 статті 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

13. Як убачається із матеріалів справи, рішенням суду першої інстанції, залишеним без змін постановою апеляційного господарського суду, з ФОП Василевького В. Я. стягнуто 3 28,00 грн витрат на оплату судового збору.

14. ФОП Василевький В. Я. подав до місцевого господарського суду копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААА №981715 від 16.10.2019 де вказано, що він є інвалідом ІІ групи інвалідності.

15. Враховуючи викладене, місцевий господарський суд у рішенні Господарського суду Харківської області від 28.11.2024, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.02.2025 у справі, безпідставно поклав на ФОП Василевького В. Я. судовий збір у сумі 3 28,00 грн.

16. Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 04.07.2023 у справі № 924/568/22, на яку посилається скаржник.

17. Водночас, відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у додатковій постанові Верховного Суду від 29.08.2023 у згаданій справі № 924/568/22, "Компенсація судового збору у цивільних, адміністративних та господарських справах у розмірі, пропорційному задоволеним вимогам сторони, здійснюється відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 (абзац другий пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» від 27 квітня 2006 року № 590).

Органи Казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів для компенсації судового збору за рахунок держави у разі звільнення від його сплати у визначених законом випадках (підпункт 1-1 пункту 16 Порядку). Компенсація судового збору відповідно до підпункту 1-1 пункту 16 цього Порядку здійснюється органами Казначейства на підставі виконавчих документів з відповідного рахунка спеціального фонду державного бюджету, на який такий судовий збір зарахований(абзац шостий пункту 18 Порядку).

Оскільки відповідачка звільнена від сплати судового збору, на чому і наголошено у постанові Верховного Суду від 04.07.2023 у справі № 924/568/22, судовий збір сплачений прокурором при зверненні із позовною заявою у розмірі 4 962 грн слід компенсувати за рахунок держави".

18. У цій справі, яка розглядається, суди попередніх інстанцій не надали належної правової оцінки доводам відповідача про те, що він звільнений від сплати судового збору в порядку п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому неправильно застосували положення ст. 129 ГПК України.

19. Наведене, за висновком Верховного Суду, викладеному в постанові від 26.03.2025 у справі № 676/5975/21, який підлягає врахуванню на підставі ч. 4 ст. 300 ГПК України, є підставою для скасування рішення і постанови в частині стягнення з ФОП Василевького В. Я. судового збору в сумі 3 028,00 грн, з ухваленням у цій частині нового рішення про компенсацію позивачеві за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судового збору за подання позову.

20. Доводи відзиву на касаційну скаргу наведеного вище не спростовують.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

21. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

22. Відповідно до частини 1 статті 311 ГПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

23. Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою відповідача, вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, оскаржувані рішення і постанову в частині стягнення з відповідача 3 028,00 грн скасувати і з урахуванням положень ч. 4 ст. 300 ГПК України ухвалити в цій частині нове рішення, яким судовий збір сплачений позивачем при зверненні із позовною заявою у розмірі 3 028,00 грн - компенсувати за рахунок держави.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 311, 314, 315, 317 ГПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 28.11.2024 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.02.2025 у справі № 922/3405/24 в частині стягнення з фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича судового збору в сумі 3 028,00 грн за подання позову скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

3. Компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на користь Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" (02092, м. Київ, вул. Алма-Атинська, 37, ) 3 028,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви.

4. Доручити Господарському суду Харківської області видати наказ на виконання цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Случ

Судді Н. О. Волковицька

С. К. Могил