ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" квітня 2025 р. Cправа № 902/20/25

Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Андрущенко Г.В.,

за участю представників сторін:

прокурор Моніч Л.В., посвідчення №072229 від 01.03.2023 ;

позивача не з`явився;

відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Виконувача обов`язків керівника Тульчинської окружної прокуратури (вул. Ростислава Покиньчереди, 14, м. Тульчин, Тульчинський р-н., Вінницька обл., 23600) в інтересах держави в особі

Тульчинської міської ради (вул. М.Леонтовича, 1, м. Тульчин, Тульчинський р-н., Вінницька обл., 23600)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП ГРІНБУДСЕРВІС" (вул. Костельна (Горького), 26 А, м. Немирів, Вінницький р-н., Вінницька обл., 22800)

про розірвання договорів оренди та повернення земельних ділянок

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Виконувача обов`язків керівника Тульчинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Тульчинської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП ГРІНБУДСЕРВІС" про розірвання договорів оренди земельних ділянок від 31.10.2019 та повернення земельних ділянок кадастровий номер :01:003:0415 площею 4,7530 га; кадастровий номер :01:003:0416 площею 13,5000 га.

Ухвалою суду від 10.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27.01.2025.

24.01.2025 до суду від представника надійшла заява про проведення розгляду справи за відсутності останнього.

27.01.2025 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На визначену судом дату в судове засідання 27.01.2025 з`явився прокурор. Сторони правом участі своїх представників в судовому засіданні не скористались, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

За наслідками судового засідання, суд протокольною ухвалою відклав підготовче засідання на 17.02.2025 о 12:00 год.

Враховуючи неявку у судове засідання позивача та відповідача, ухвалою суду від 29.01.2025 останніх повідомлено про дату, час та місце наступного судового засідання у порядку визначеному ст. 120, 121 ГПК України.

13.02.2025 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На визначену судом дату в судове засідання 17.02.2025 з`явився прокурор. Сторони правом участі своїх представників в судовому засіданні не скористались, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

За наслідками судового засідання, суд протокольною ухвалою задовольнив клопотання представника відповідача про відкладення підготовчого засідання, продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання на 17.03.2025 о 14:30 год.

Враховуючи неявку у судове засідання позивача та відповідача ухвалою суду від 18.02.2025 останніх повідомлено про дату, час та місце наступного судового засідання у порядку визначеному ст. 120, 121 ГПК України.

13.03.2025 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На визначену судом дату в судове засідання 17.02.2025 з`явився прокурор.

За наслідками судового засідання, суд протокольною ухвалою задовольнив клопотання представника відповідача про відкладення підготовчого засідання та відклав підготовче засідання на 07.04.2025 о 12:00 год.

Враховуючи неявку у судове засідання позивача та відповідача, ухвалою суду від 19.03.2025 останніх повідомлено про дату, час та місце наступного судового засідання у порядку визначеному ст. 120, 121 ГПК України.

На визначену судом дату в судове засідання 07.04.2025 з`явився прокурор.

За наслідками судового засідання, суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 23.04.2025 о 12:00 год.

Враховуючи неявку у судове засідання позивача та відповідача, ухвалою суду від 08.04.2025 останніх повідомлено про дату, час та місце наступного судового засідання у порядку визначеному ст. 120, 121 ГПК України.

23.04.2025 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

23.04.2025 до суду надійшло клопотання про припинення повноважень представника відповідача Герасимчука О.О. на ведення справи у суді.

На визначену судом дату в судове засідання з`явився прокурор.

У судовому засідання суд протокольною ухвалою відхилив клопотання про відкладення розгляду справи, подане представником відповідача 23.04.2025.

У визначений судом строк відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Прокурор підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Розглядаючи дану справу, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні.

В судовому засіданні 23.04.2025 в зв`язку з неявкою учасників справи на проголошення вступної та резолютивної частини рішення остання долучена до матеріалів справи без проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Розпорядженням Вінницької обласної державної адміністрації № 819 від 21.10.2019 «Про надання земельних ділянок в оренду» Товариству з обмеженою відповідальністю «ПП Грінбудсервіс» надано в оренду строком на 20 років земельні ділянки площею 4,7530 га з кадастровим номером :01:003:0415 (номер запису про право власності 57716174) та площею 13,5000 га з кадастровим номером :01:003:0416 (номер запису про право власності 57716234) за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення державної власності на території Тарасівської сільської ради Тульчинського району (на даний час Тульчинської міської територіальної громади), за межами населеного пункту, для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ та організацій (будівництва електростанції з використанням енергії сонця) (п. 1 Розпорядження).

Пунктом 2 вказаного розпорядження уповноважено Тульчинську районну державну адміністрацію укласти договори оренди землі з ТОВ «ПП Грінбудсервіс» з орендною платою в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Зобов`язано ТОВ «ПП Грінбудсервіс» виконувати обов`язки землекористувача відповідно до вимог ст. 96 Земельного кодексу України та здійснити в установленому законом порядку державну реєстрацію права оренди земельних ділянок, зазначених в п.1 цього розпорядження (п. 3 Розпорядження).

На виконання вказаного розпорядження 31.10.2019 між Вінницькою обласною державною адміністрацією в особі голови Тульчинської районної державної адміністрації (в договорах орендодавець) та ТОВ «ПП Грінбудсервіс» (в договорах орендар) укладено договори оренди землі № 1 та № 2. Дані договори є ідентичними окрім особливостей викладених в п. 2, п. 5 та п. 9.

Пунктами 1 Договорів, визначено, що орендодавець відповідно до розпорядження Вінницької обласної державної адміністрації № 819 від 21.10.2019 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій.

В оренду передається земельна ділянка державної власності загальною площею 4,7530 га з кадастровим номером :01:003:0415 (п. 2 Договору № 1).

В оренду передається земельна ділянка площею 13,5000 га з кадастровим номером :01:003:0416 (п. 2 Договору № 2).

Пунктом 5 Договору № 1 визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на період відведення під будівництво становить 2030372,00 грн, а після введення в експлуатацію становить 2842520,00 грн.

Пунктом 5 Договору № 2 визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на період відведення під будівництво становить 5766887,00 грн, а після введення в експлуатацію становить 8073642,00 грн.

Договори укладено на 20 років з моменту укладання. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Дата закінчення договору 22 жовтня 2039 року (п. 8 Договорів).

Пунктом 9 Договору № 1 визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п. 5 Договору), що становить:

на період відведення під будівництво 60911,16 грн за 1 рік;

після введення в експлуатацію 85275,60 грн за 1 рік.

Пунктом 9 Договору № 2 визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п. 5 Договору), що становить:

на період відведення під будівництво 173006,61 грн за 1 рік;

після введення в експлуатацію 242209,26 грн за 1 рік.

Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (п. 10 Договорів).

Відповідно до п. 11 Договорів орендна плата вноситься до місцевого бюджету орендарем рівними частинами за місцем знаходження земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного місяця).

Земельна ділянка передається в оренду для розміщення, будівництва експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організації (п. 14 Договорів).

Передача земельної ділянки орендарю здійснюється після підписання цього договору за актом її приймання-передачі (п. 19 Договорів).

Пунктом 28 Договорів визначено обов`язки орендодавця, зокрема, передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди, не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватись орендованою земельною ділянкою.

Орендар земельної ділянки має право: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; здійснювати розміщення, будівництво, експлуатацію та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій; отримувати продукцію і доходи (п. 29 Договорів).

У пункті 30 Договорів визначено обов`язки орендаря, зокрема, використовувати земельну ділянку у відповідності до цільового призначення, виконувати обов`язки, визначені ст. 96 Земельного кодексу України.

Дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також інших підстав, визначених законом (п. 35 Договорів).

Договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди. Невід`ємною частиною договору є Акт приймання-передачі орендованої земельної ділянки (п. 44 Договорів).

Згідно з Актами прийому-передачі орендованих земельних ділянок від 31.10.2019 орендодавець передав об`єкти оренди - земельні ділянки площею 4,7530 га з кадастровим номером :01:003:0415 та площею 13,5000 га з кадастровим номером :01:003:0416.

Таким чином, орендодавець виконав свій обв`язок, щодо передачі земельних ділянок, які є предметом Договорів № 1 та № 2, а орендар прийняв вказані земельні ділянки у користування.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право оренди згідно із Договором № 1 зареєстровано 04.11.2019 (номер запису про інше речове право 33986268), а згідно із Договором № 2 зареєстровано 04.11.2019 (номер запису про інше речове право 33985939).

В позовній заяві прокурором зазначено, що вивченням окружною прокуратурою питання наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у сфері земельних правовідносин, встановлено порушення вимог законодавства під час використання земельних ділянок, розташованих на території Тульчинської міської територіальної громади Тульчинського району Вінницької області, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «ПП Грінбудсервіс» на праві оренди використовує на території Тарасівської сільської ради дві комунальні земельні ділянки площею 4,7530 га з кадастровим номером :01:003:0415 та площею 13,5000 га з кадастровим номером :01:003:0416, для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ та організацій (будівництва електростанції з використанням енергії сонця).

Згідно з інформацією від 31.10.2024, наданої ГУ ДПС у Вінницькій області, на запит окружної прокуратури про надання інформації щодо розміру заборгованості ТОВ «ПП Грінбудсервіс» зі сплати орендної плати з юридичних осіб та наявності судових справ за позовом податкового органу про стягнення такої заборгованості, встановлено, що станом на 31.10.2024 року за платником ТОВ "ПП Грінбудсервіс" обліковується податковий борг у сумі 624775,66 грн , заборгованість виникла починаючи з 29.06.2020 з орендної плати юридичних осіб на суму 19493,15 грн, за період з 01.01.2020 по 31.10.2024 платником сплачено орендну плату в сумі 82236,30 грн при загальній сумі нарахувань 644268,81 грн.

Також встановлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 09.09.2021 у справі № 120/7272/20-а задоволено частково позов Головного управління ДПС у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Грінбудсервіс» про стягнення з рахунків у банках, що обслуговують ТОВ "ПП Грінбудсервіс" кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 150688,32 грн. Зазначено, що на момент розгляду справи по суті відповідачем погашено частину податкового боргу у сумі 24750,00 грн, тому погашенню підлягає сума податкового боргу відповідача, що існує на момент вирішення справи по суті 150688,32 грн. Таким чином позовні вимоги задоволено частково. Дане рішення набрало законної сили 15.02.2022 року.

Крім того рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07.06.2023 у справі №120/8517/22, задоволено позов Головного управління ДПС у Вінницькій області та накладено арешт на кошти та інші цінності товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Грінбудсервіс» в межах суми податкового боргу в розмірі 233917,78 грн. Дане рішення набрало законної сили 10.07.2023 року.

У вказаних справах судами встановлено, що відповідачем не було надано доказів сплати у добровільному порядку суми узгодженого грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб, що є підставою для примусового стягнення та накладення арешту.

З 27 травня 2021 року набрав чинності пункт 24 Розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», яким визначено, що землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель визначених підпунктами «а» - «е» даного пункту.

Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власниками зазначених ділянок є Тульчинська міська рада.

Цим же пунктом визначено, що перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки. Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору.

За твердженням прокурора ТОВ «ПП Грінбудсервіс» не виконало умови договорів оренди землі щодо своєчасного та в повному обсязі сплати орендної плати, що є порушенням вимог договорів оренди землі, ст. ст. 96, 206 Земельного кодексу України, ст. 25 Закону України «Про оренду землі».

Внаслідок вищевказаних порушень щодо несплати орендної плати за користування ТОВ «ПП Грінбудсервіс» вищевказаними земельними ділянками, а також неповернення земельних ділянок Тульчинській міській раді територіальна громада в особі Тульчинської міської ради позбавлена можливості отримати дохід та поповнити бюджет, а в умовах воєнного стану страждає дохідна частина місцевого бюджету, чим порушуються охоронювані законом права та інтереси Тульчинської міської ради; безоплатне використання земельної ділянки ослаблює економічні основи органів місцевого самоврядування, обмежує власника землі - Тульчинську міську територіальну громаду в особі Тульчинської міської ради можливості належним чином та ефективно розпоряджатися вказаними земельними ділянками.

Однак, Тульчинською міською радою не вживаються заходи захисту прав та законних інтересів територіальної громади у додержанні правового режиму використання земель, власником якої вона є та не вживаються заходи щодо розірвання в судовому порядку договорів оренди землі з ТОВ «ПП Грінбудсервіс», повернення спірних земельних ділянок у власність Тульчинської міської територіальної громади та відповідний позов до останнього з цим же предметом та з цих же підстав до судів не пред`являвся, що вбачається з наявних матеріалів справи.

Систематичне невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договорами в частині повної та своєчасної сплати орендних платежів та не вжиття Тульчинською міською радою протягом тривалого часу заходів захисту прав та законних інтересів територіальної громади стало підставою для звернення прокурора до суду з метою захисту інтересів держави з вимогою про дострокове розірвання договорів оренди землі, та відповідно зобов`язання відповідача повернути орендовані земельні ділянки власнику.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Статтею 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Відповідно до ч.1 ст.14 Конституції України земля є національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

З 27 травня 2021 року набрав чинності пункт 24 Розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», яким визначено, що землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель визначених підпунктами «а» - «е» даного пункту.

Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власниками зазначених ділянок є Тульчинська міська рада.

Цим же пунктом визначено, що перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки. Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору.

Місцеве самоврядування є способом реалізації народом належної йому влади, яка діє на принципах (засадах) державної підтримки та гарантування державою місцевого самоврядування (ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно зі ст. ст. 7, 140 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування. Територіальна громада має право самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і Законів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон) однією з форм місцевого самоврядування є представництво спільних інтересів територіальних громад, сіл селищ, міст через міські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Як визначено ст. 10 Закону міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 16 Закону від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно зі ст. 26, ст. 33 Закону та ст. 12 Земельного кодексу України до компетенції сільських, селищних, міських рад, та їх виконавчих органів належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, зокрема розпорядження землями територіальних громад, здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охоронною земель, вирішення земельних спорів та інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Частиною 5 ст. 60 цього Закону визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

При цьому, враховуючи вимоги ст. 19 Конституції України, Тульчинська міська територіальна громада як власник спірної земельної ділянки делегує Тульчинській міській раді повноваження щодо здійснення права власності від її (громади) імені, в її інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом. Тобто воля територіальної громади як власника може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства та інтересам територіальної громади.

У зв`язку з викладеним, Тульчинська міська рада є належним позивачем у вказаній справі.

Кошти від оренди земельних ділянок надходять і зараховуються виключно до місцевих бюджетів за місцем знаходження земельної ділянки. Однак, Тульчинська міська рада неналежним чином здійснює свої повноваження визначені Законом, що є підставою для звернення прокурора з цим позовом.

Згідно зі ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Орендою землі, відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі", є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України "Про оренду землі").

Статтею 15 Закону України "Про оренду землі" до істотних умов договору оренди землі віднесено, зокрема, орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно зі ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Статтею 24 Закону України "Про оренду землі" передбачене право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Статтею 32 Закону України "Про оренду землі" визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору.

Відповідно до ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно, ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 9 Договору № 1 визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п. 5 Договору), що становить: на період відведення під будівництво 60911,16 грн за 1 рік; після введення в експлуатацію 85275,60 грн за 1 рік. Пунктом 9 Договору № 2 визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п. 5 Договору), що становить: на період відведення під будівництво 173006,61 грн за 1 рік; після введення в експлуатацію 242209,26 грн за 1 рік. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації. Обчислення розміру орендної лати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (п. 10 Договорів). Відповідно до п. 11 Договорів орендна плата вноситься до місцевого бюджету орендарем рівними частинами за місцем знаходження земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного місяця).

Згідно з інформацією від 31.10.2024, наданої ГУ ДПС у Вінницькій області, на запит окружної прокуратури про надання інформації щодо розміру заборгованості ТОВ «ПП Грінбудсервіс» зі сплати орендної плати з юридичних осіб та наявності судових справ за позовом податкового органу про стягнення такої заборгованості, встановлено, що станом на 31.10.2024 року за платником ТОВ "ПП Грінбудсервіс" обліковується податковий борг у сумі 624775,66 грн , заборгованість виникла починаючи з 29.06.2020 з орендної плати юридичних осіб на суму 19493,15 грн.

Також ГУ ДПС у Вінницькій області повідомило окружну прокуратуру, що за період з о1.01.2020 по 31.10.2024 платником сплачено орендну плату в сумі 82236,30 грн при загальній сумі нарахувань 644268,81 грн.

Також встановлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 09.09.2021 у справі № 120/7272/20-а задоволено частково позов Головного управління ДПС у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Грінбудсервіс» про стягнення з рахунків у банках, що обслуговують ТОВ "ПП Грінбудсервіс" кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 150688,32 грн. Зазначено, що на момент розгляду справи по суті відповідачем погашено частину податкового боргу у сумі 24750,00 грн, тому погашенню підлягає сума податкового боргу відповідача, що існує на момент вирішення справи по суті 150688,32 грн. Таким чином позовні вимоги задоволено частково. Дане рішення набрало законної сили 15.02.2022 року.

Крім того рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07.06.2023 у справі №120/8517/22, задоволено позов Головного управління ДПС у Вінницькій області та накладено арешт на кошти та інші цінності товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Грінбудсервіс» в межах суми податкового боргу в розмірі 233917,78 грн. Дане рішення набрало законної сили 10.07.2023 року.

У вказаних справах судами встановлено, що відповідачем не було надано доказів сплати у добровільному порядку суми узгодженого грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб, що є підставою для примусового стягнення та накладення арешту.

Отже, у вказаних справах судами перевірено та підтверджено наявність за ТОВ «ПП Грінбудсервіс» заборгованості з орендної плати за вказаними договорами оренди землі.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто факти, установлені у прийнятих раніше судових рішеннях, мають для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ (постанова КГС ВС від 26.11.2019 по справі №922/643/19).

Згідно з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до п. "д" ч.1 ст.141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до умов укладених Договорів «Дія договору припиняється шляхом розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також інших підстав, визначених законом (п. 35 Договорів)».

З огляду на викладене позовні вимоги про розірвання: договору оренди землі № 1 від 31.10.2019, укладеного між Вінницькою обласною державною адміністрацією в особі голови Тульчинської районної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПП Грінбудсервіс» та договору оренди землі № 2 від 31.10.2029, укладеного між Вінницькою обласною державною адміністрацією в особі голови Тульчинської районної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПП Грінбудсервіс» - підлягають задоволенню.

Оскільки відповідач систематично не виконує умови Договорів, не сплачує орендну плату, то є підстави на дострокове розірвання договорів оренди в односторонньому порядку за рішенням суду.

Також, позовні вимоги про зобов`язання відповідача повернути земельні ділянки є похідними від вимог про розірвання спірних договорів, які також підлягають задоволенню у повному обсязі, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.653 Цивільного кодексу України у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Враховуючи, що предметом позову є розірвання договорів оренди земельних ділянок, при вирішенні спору слід враховувати правову позицію, викладену в Постанові Верховного Суду України від 19.09.2011 №22/110, де, зокрема, зазначено, що згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 №15-пр/2002 недотримання позивачем вимог ст.188 ГК України щодо обов`язку надсилання іншій стороні пропозицій про розірвання договору в разі виникнення такої необхідності є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує, та не позбавляє позивача права звернутися за захистом порушеного права шляхом подання позову до відповідача про розірвання договору.

Згідно зі статтями 1, 13 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

З аналізу правових норм вбачається, що вимога про повернення земельної ділянки є похідною від вимоги про розірвання договору оренди землі.

Отже, правовим наслідком розірвання договору оренди землі є обов`язок орендаря повернути земельну ділянку.

Згідно із ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст.ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не спростував доводів позовної заяви, а суд не виявив на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 10, 11, 13-15, 18, 73, 74, 76-79, 86, 91, 104, 123, 129, 232, 233, 236-238, 241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір оренди землі № 1 від 31.10.2019, укладений між Вінницькою обласною державною адміністрацією в особі голови Тульчинської районної державної адміністрації Чуби В.В. та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПП Грінбудсервіс» (вул. Костельна (Горького), 26 А, м. Немирів, Вінницький р-н, Вінницька обл., 22800, ), право оренди земельної ділянки площею 4,7530 га з кадастровим номером :01:003:0415 зареєстровано 04.11.2019 (номер запису про інше речове право 33986268).

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ПП Грінбудсервіс» (вул. Костельна (Горького), 26 А, м. Немирів, Вінницький р-н, Вінницька обл., 22800, ) повернути Тульчинській міській раді (вул. Миколи Леонтовича, 1, м. Тульчин, Тульчинський р-н, Вінницька обл.,23600 ) земельну ділянку площею 4,7530 га з кадастровим номером :01:003:0415.

4. Розірвати договір оренди землі № 2 від 31.10.2019, укладений між Вінницькою обласною державною адміністрацією в особі голови Тульчинської районної державної адміністрації Чуби В.В. та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПП Грінбудсервіс» (вул. Костельна (Горького), 26 А, м. Немирів, Вінницький р-н, Вінницька обл., 22800, ), право оренди земельної ділянки площею 13,5000 га з кадастровим номером :01:003:0416 зареєстровано 04.11.2019 (номер запису про інше речове право 33985939).

5. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ПП Грінбудсервіс» (вул. Костельна (Горького), 26 А, м. Немирів, Вінницький р-н, Вінницька обл., 22800, ) повернути Тульчинській міській раді (вул. Миколи Леонтовича, 1, м. Тульчин, Тульчинський р-н, Вінницька обл.,23600 ) земельну ділянку площею 13,5000 га з кадастровим номером :01:003:0416.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Грінбудсервіс» (вул. Костельна (Горького), 26 А, м. Немирів, Вінницький р-н, Вінницька обл., 22800, ) на користь Вінницької обласної прокуратури (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21000, ) 12112,00 грн - судових витрат зі сплати судового збору.

7. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

8. Копію рішення направити відповідачу рекомендованим листом та на відомі суду адреси електронної пошти: прокурора - , позивача - .

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 30 квітня 2025 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (вул. Костельна (Горького), 26 А, м. Немирів, Вінницький р-н., Вінницька обл., 22800)