ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. ЧернівціСправа № 926/3367/24

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Володимира Байталюка, за участю секретаря судового засідання Лілії Кушлак, розглянувши матеріали справи

за позовом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про розірвання договору та стягнення штрафних санкцій в сумі 76000,00 грн

Представники сторін:

від позивача - Панасенко Б. А.;

від відповідача - не з`явився.

1. Короткий зміст позовних вимог.

Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (40003, Сумська область, місто Суми, вул. Герасима Кондратьєва, будинок 28, ) звернулось з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у змісті якого просить суд розірвати укладений сторонами договір про закупівлю № 12 від 06.08.2024 та стягнути з відповідачки штрафні санкції у розмірі 76000 грн.

2. Короткий зміст заперечень проти позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Відповідачка позовні вимоги не визнає в повному обсязі, а доводи, які наведені на їх обґрунтування, вважає безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне.

За результатами автоматичної оцінки пропозиції електронною системою закупівель Prozorro переможцем визначено фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 , з якою укладено договір про закупівлю від 06.08.2024 № 12 (далі - Договір), який, відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі», опублікований в електронній системі закупівель № UA-2024-07-24-008694-a та є загальнодоступною інформацією про постачання ноутбуків у кількості 19 штук.

Згідно з п. 1.1 Договору постачальник зобов`язався поставити та передати у власність покупця у погоджені сторонами строки ноутбуки (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити такий товар на умовах цього Договору.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що розрахунок за товар/частини товару здійснюється протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати підписання уповноваженими представниками сторін відповідного(-их) рахунку(-ів) та видаткової(-их) накладної (-их).

Відповідачка звертає увагу, що товар передано постачальником у повній комплектації покупцю за заявкою 09 серпня 2024 року, та в свою чергу товар отримано представником покупця, що відповідає термінам та умовам визначеним у договорі.

Як наслідок, через 30 днів, станом на 9 вересня 2024 року постачальник мав би отримати оплату від покупця за поставлений товар згідно п. 4.2 Договору, проте не отримав її до цього часу всупереч положенням договору.

Разом з тим, 16.10.2024, тобто через 67 днів після передачі товару покупцю відповідачка отримала перевізником Претензію від 01.10.2024 за № 43978/16.5/23/24 (трек номер Укрпошти 780, отримано 16.10.2024 року) у якій покупець, на підставі висновку сервісного центру ТОВ «Ф1 Продакшн» та ТОВ «Спектр АС» про невідповідність заводського маркування одного ноутбука, вимагає замінити всі 19 ноутбуків посилаючись на пункт 5.14 Договору, згідно якого якщо постачальник передав покупцю частину товару, асортимент якого відповідає умовам цього договору, і частину товару з порушенням асортименту, покупець має право, зокрема, вимагати заміни частини товару, що не відповідає асортименту, товаром в асортименті, який визначено в специфікації до цього договору.

Отже, на думку відповідачки, покупець, враховуючи надані у претензії докази мав би вимагати заміну 1 ноутбука, а не 19 ноутбуків на підставі отриманого висновку сервісного центру.

Разом з тим відповідно до пункту 13.8 та 13.8.2 всі повідомлення, запити, вимоги або будь-яка інша кореспонденція за цим Договором, виконуються в письмовій формі електронним (факсимільним) зв`язком відповідній стороні за такою адресою: .

Відповідачка засобами електронного зв`язку направила на електронну поштову скриньку покупця 17.10.2024 лист-відповідь №1/3 від 17.10.2024 на його Претензію № 43978/16.5/23/24 із проханням про те, що для можливості здійснення подальшої заміни усіх 19 штук ноутбуків необхідно надати їх на діагностику та аналіз шляхом відправки на адресу постачальника за його рахунок, або надати належні докази підтвердження невідповідності інших 18 штук ноутбуків, як належне обґрунтування для їх заміни або повернути товар. Відповіді на зазначений лист позивач не надав.

29.11.2024 відповідачка направила на електронну поштову скриньку покупця лист вих. №1/6 від 29.11.2024 в якому зазначила про необхідність здійснення оплати за поставлені ноутбуки та відсутність будь-яких повідомлень або претензій з боку покупця.

Враховуючи відсутність відповіді від покупця станом на 15.12.2024 та враховуючи залишений термін дії договору ще 15 днів до 31.12.2024 без оплати товару покупцем відповідачка повторно відправила електронний лист вих. №1/9 від 15.12.2024 на електронну поштову скриньку покупця про необхідність здійснення оплати за поставлені ноутбуки та відсутність будь-яких повідомлень або претензій з боку покупця.

Відповідачка стверджує, що ігнорування надання доказів та інформації на її листи щодо підтвердження невідповідності інших 18 одиниць товару, а також ігнорування здійснення оплати за поставлений товар або хоч його частину, та затягування відповіді постачальнику засобами миттєвого зв`язку свідчить про небажання покупця здійснити належне виконання обов`язків з його боку та оплатити товар, або повернути його у зв`язку із несплатою в 30 денний термін з моменту постачання.

В подальшому, 27 грудня 2024 року покупець надіслав відповідачці лист-відповідь засобами електронної пошти та повідомив про отримання попередніх листів повторюючи свої вимоги про заміну 19 ноутбуків без надсилання будь-яких додаткових документів або належних доказів, окрім повторного підтвердження невідповідності 1 ноутбука з 19 переданих покупцю, з вимогою на підставі цього замінити усі 19 шт.

Таким чином, як стверджує відповідачка, з її дій, змісту листів та оперативності листування із покупцем засобами миттєвого зв`язку відсутні ознаки її не бажання вчинити дії щодо заміни товару або усунення його недоліків, гарантійних обов`язків у разі подання покупцем товару на діагностику продавцю або за наявності належних доказів до претензії покупця від 01.10.2024 на весь асортимент товару у кількості 19 штук, що було проігноровано покупцем.

Окрім того, на думку відповідачки, залучення для діагностики не авторизованих виробником сервісних центрів ТОВ «Спектр АС» та ТОВ «Ф1 Продакшн» не передбачено умовами договору стосовно гарантійного обслуговування переданого товару та наданого гарантійного талону разом із товаром. Адже втручання у роботу механізмів та зміни в програмному забезпеченні можуть призвести до негативних наслідків в тому числі у разі подальшого повернення постачальнику, гарантійного випадку або з метою доказування.

Також, відповідачка звертає увагу, що позивач у своєму доповненні до позову від 12.02.2025 надає документ, який містить підтвердження повноважень Lenovo Service Provider видану ТОВ «Ф1 Компані» (англ - «F1 Company LLC»). Проте серед висновків сервісних центрів які були долучені до претензії та позовної заяви наявні лише висновки ТОВ «Спектр АС» та ТОВ «Ф1 Продакшн» за підписом директора ТОВ «Ф1 Продакшн», а не ТОВ «Ф1 Компані», підтвердження якої надано.

Відповідачка зазначає, що покупець проігнорував п. 2.8, 5.6 Договору та після втручань у механізми внутрішніх комплектуючих ноутбука особами інших сервісних центрів у пристрій направив претензію постачальнику із аргументацією невідповідності одного ноутбука та бажанням замінити усі 19 ноутбуків на підставі заключення діагностики про один ноутбук в який втручались згадані особи.

На думку відповідачки, відповідно до п. 5.7 Договору, який передбачав застосування штрафної санкції у розмірі 20 % від вартості неякісного товару та відповідно до наданих у претензії від 01.10.2024 належних доказів, покупець мав би нарахувати штрафні санкції в розмірі 20 % від вартості 1 ноутбука (ціна ноутбука - 20000,00 грн ), що складає 4000,00 грн, а не у розмірі 20 % від вартості усього товару на суму 76000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, відповідачка просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

3. Хід розгляду справи та короткий зміст ухвал суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2024 позовну заяву передано до провадження судді Байталюку В. Д.

Ухвалою суду від 31.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 27.01.2025.

15.01.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконферцзв`язку поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 20.01.2025 задоволено заяву представника позивача Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України - Панасенка Богдана Анатолійовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

21.01.2025 на адресу Господарського суду Чернівецької області від відповідачки надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в якому просить суд надати час для отримання правничої допомоги адвоката.

У судовому засіданні, 27.01.2025, суд постановив протокольну ухвалу якою клопотання відповідачки задоволено та відкладено підготовче засідання на 14 лютого 2025 року. Судове засідання призначено в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду за участю представника позивача Панасенка Б. А. з використанням власних технічних засобів.

12.02.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшли додаткові пояснення в яких зазначає, що згідно з частинами другою-четвертою статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Також зазначає, що після відкриття провадження, позивачем вдруге здійснювалися заходи щодо можливого досудового врегулювання спору (на електронну пошту фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 10 лютого 2025 року було повторно направлено претензію).

Крім того, надано інформацію щодо підтвердження статусу Сервісного центру F1center (ТОВ «Ф1 Продакшн»), як авторизованого партнера компанії Lenovo.

Повідомляє, що ноутбук Lenovo (1 шт.), про який йде мова у позовній заяві, був наданий сервісному центру виключно на діагностику.

Також вказує на те, що ноутбуки Lenovo V15 G4 AMN Business Black, які були поставлені фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , згідно Договору у кількості 19 одиниць зберігаються у заводській упаковці, перебувають у стані нових та не використовуються позивачем.

14.02.2025 через підсистему «Електронний суд» від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву в якому просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з підстав зазначених у відзиві.

У судовому засіданні, 14.02.2025, суд постановив протокольну ухвалу якою відкладено підготовче засідання на 28 лютого 2025 року. Судове засідання призначено в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду за участю представника позивача Панасенка Б. А. з використанням власних технічних засобів. Запропоновано представнику позивача до початку наступного засідання надати суду свої письмові заперечення щодо відзиву на позовну заяву.

У судовому засіданні, 28.02.2025, суд постановив протокольну ухвалу якою суд з власної ініціативи продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання на 18 березня 2025 року. Зобов`язано позивача до початку наступного судового засідання надати суду відповідь на відзив на позовну заяву з детальним обґрунтуванням та доказами. Судове засідання призначено в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду за участю представника позивача Панасенка Б. А. з використанням власних технічних засобів.

11.03.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій зазначає, що відповідачка у відзиві на позовну заяву вказує на те, що позивачем не оплачено партію товару.

Однак, позивач і не має наміру здійснювати оплату за товар у разі його невідповідності погодженій специфікації, оскільки така специфікація є невід`ємною частиною договору та визначає істотні характеристики поставки.

Відповідно до умов договору та норм чинного законодавства, оплата здійснюється за товар, який відповідає встановленим вимогам щодо якості, кількості, комплектності та інших характеристик, передбачених угодою між сторонами.

Таким чином, твердження відповідача про невиконання позивачем обов`язку зі сплати коштів є безпідставним, оскільки воно не враховує істотні обставини справи, зокрема факт невідповідності поставленого товару умовам договору. Зобов`язання зі сплати виникає виключно за умови належного виконання постачальником своїх договірних обов`язків, що включає поставку товару відповідної якості, кількості та характеристик, визначених специфікацією.

Відповідачка, заявляючи про нібито порушення з боку позивача, ігнорує принципи належного виконання договірних зобов`язань, а також приписи чинного законодавства щодо прав покупця у разі отримання неякісного чи неналежного товару. Таким чином, позиція відповідачки є необґрунтованою та суперечить фактичним обставинам справи.

Більше того, як стверджує позивач, питання щодо оплати за поставку товару не має жодного відношення до предмета спору, яким є розірвання договору поставки, оскільки правова природа таких вимог є різною. Розірвання договору передбачає припинення зобов`язальних правовідносин між сторонами на майбутнє, тоді як питання оплати товару стосується належного виконання зобов`язань за договором, які виникли до його розірвання. Таким чином, вимоги про оплату товару не можуть розглядатися в межах цієї справи, оскільки вони не впливають на вирішення питання щодо припинення договірних відносин.

Також, позивач звертає увагу, що відповідно до умов Договору № 020124/1 про виконання робіт із сервісного обслуговування, ТОВ «Ф1 Компані» є компанією, яка відповідно до вимог чинного законодавства України та на підставі зовнішньоекономічних договорів є Авторизованим сервісним партнером LENOVO, здійснюючи свою діяльність із сервісного обслуговування на території України товарів виробництва торговельної марки «LENOVO», а ТОВ «Ф1 Продакшн» володіє необхідною інфраструктурою та кваліфікованою робочою силою для надання таких послуг.

Окрім того, на думку позивача, додана до відзиву на позовну заяву декларація про відповідність, що підписана фахівцем з сертифікації О. М. Король не стосується предмету спору, адже вона лише підтверджує відповідність вимогам технічного регламенту радіообладнання. Тобто, вона підтверджує, що бездротові модулі, зокрема Bluetooth і Wi-Fi, відповідають встановленим технічним стандартам безпеки та електромагнітної сумісності, що регулюють їх експлуатацію. Це означає, що їхнє використання не створює загроз для здоров`я людей, не перешкоджає роботі інших електронних пристроїв і відповідає нормам випромінювання, встановленим національними та міжнародними регуляторними органами.

Позивач стверджує, що відповідність цим стандартам свідчить про те, що модулі пройшли необхідні випробування та сертифікацію, підтверджуючи їхню надійність, стабільність роботи та відповідність вимогам радіочастотного регулювання. Це забезпечує безпечне функціонування пристроїв, які використовують такі модулі, і гарантує їхню сумісність із загальноприйнятими комунікаційними технологіями. Проте в цій частині позивач не висуває жодних претензій щодо якості чи відповідності товару (в частині безпровідних модулів) заявленим характеристикам. Позовна вимога ґрунтується не на зауваженнях до самого товару (в частині безпровідних модулів), а на інших аспектах договірних зобов`язань, зокрема на невідповідності умовам поставки, порушенні строків вирішення спору у досудовому порядку, та інших факторах, що мають істотне значення для належного виконання договору.

Відтак, позивач зазначає, що предметом спору є не якість чи технічні характеристики товару (в частині безпровідних модулів), а інші обставини, які свідчать про невиконання або неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань. Це означає, що аргументи щодо відповідності товару (в частині безпровідних модулів) не мають прямого відношення до суті спору та не спростовують правомірності та обґрунтованості позовних вимог.

18.03.2025 представників сторін було повідомлено, що судове засідання не відбудеться у зв`язку з перебуванням судді Байталюка В. Д. у відпустці.

Ухвалою суду від 19.03.2025 призначено підготовче засідання на 24.03.2025 в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду за участю представника позивача Панасенка Богдана Анатолійовича з використанням власних технічних засобів.

19.03.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів в якому наголошує, що поставлений товар не відповідає специфікації та критеріям якості, які були чітко визначені в Договорі, що є грубим порушенням договірних зобов`язань та надає лист про діагностику та відповідь на даний лист.

21.03.2025 через підсистему «Електронний суд» від відповідачки надійшли додаткові пояснення в яких звертає увагу суду на те, що позивач лише зараз на етапі розгляду позовної заяви судом здійснив діагностику інших 18 одиниць із поставлених 19 одиниць товару, тобто через 5 місяців після направленого листа із вимогою вчинити такі дії для можливості заміни техніки.

Відповідачка стверджує, що вжила одразу необхідних заходів для вирішення даної ситуації із вимогою надати належні підтвердження на інші одиниці товару окрім одної для можливості подальшої обґрунтованої заміни усієї партії. Проте, замовник не відповів на зазначений лист і не надав ні відповіді, ні належних документальних підтверджень інших 18 одиниць товару направивши в подальшому позовну заяву про стягнення штрафних санкцій в розмірі 20 % від вартості товару усіх 19 одиниць товару.

Таким чином, відповідачка вважає, що своїми діями позивач проігнорував її бажання здійснити заміну усіх одиниць товару у випадку належного документального підтвердження існуючої проблеми по кожній одиниці товару та не надав їй таку можливість до моменту подання позовної заяви, проігнорувавши лист та проявлену готовність до такої заміни.

Окрім того, відповідачка звертає увагу суду, що документ містить твердження про «заводську конфігурацію», «заводські парт-номери» та аналіз «заводських серійних номерів», проте ТОВ «Ф1 Продакшн» не може володіти такою інформацією та не є уповноваженою особою виробника Lenovo на здійснення подібних заключень та висновків. Позивач не підтвердив статус такої компанії, її відносини із виробником, партнерський статус, можливість здійснення гарантійного ремонту продукції Lenovo. Проте позивач надав їм пристрої для несанкціонованого виробником та відповідачем втручання, ігноруючи гарантійні зобов`язання сторін.

Компанія ТОВ «Ф1 Продакшн» відповідно до наданих позивачем документів має договірні відносини із авторизованим сервісним центром виробника ТОВ «Ф1 Компані». Проте, за умовами виробника Lenovo (як і будь-якого іншого виробника продукції в Україні) право на втручання, діагностику та ремонт у пристроїв Lenovo мають лише уповноважені особи виробника, а саме - авторизовані сервісні центри виробника Lenovo в Україні. Жоден виробник не надає можливість здійснення гарантійного ремонту третім особам за будь-якими договорами, що не укладені із самим виробником.

Також, на думку відповідачки, документ виробника, що регулює підтримку в Україні та публікує угоду про порядок надання послуг на продукцію не передбачає жодної можливості по зверненню до не авторизованого постачальника послуг або третіх осіб, яким є в даному випадку ТОВ «Ф1 Продакшн» та ТОВ «Спектр АС», висновками яких керується позивач.

Відповідачка стверджує, що позивач віддав на діагностику ноутбуки не уповноваженому посереднику ТОВ «Ф1 Продакшн», який втрутився у компоненти ноутбука, здійснив несанкціоноване виробником відкриття ноутбука, зірвавши пломби та в результаті видав документ із заключенням про не відповідність заводської комплектації ноутбуків та їх серійних номерів.

У судовому засіданні, 24.03.2025, суд постановив протокольну ухвалу якою закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 14 квітня 2025 року. Судове засідання призначено в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду за участю представника позивача Панасенка Б. А. з використанням власних технічних засобів.

Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, з`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, дослідив в порядку статей 209 і 210 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) докази у справі.

Представник позивача у судовому засіданні, 14.04.2025, виступив з промовою (заключним словом), в яких посилався на обставини і докази, досліджені у судовому засіданні та підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

У судовому засіданні, 14.04.2025, суд постановив протокольну ухвалу якою переходить до стадії ухвалення судового рішення по справі та оголошує перерву для виготовлення та проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення до 17 квітня 2025 року. Судове засідання призначено в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду за участю представника позивача Панасенка Б. А. з використанням власних технічних засобів.

Відповідачка в судове засідання 17.04.2025 не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про дату та час слухання справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа та доставлена до електронного кабінету відповідачки 14.04.2025.

У судовому засіданні 17.04.2025 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 ГПК України.

Судом згідно з вимогами статей 222 і 223 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

4. Фактичні обставини справи, встановлені судом та застосоване ним законодавство.

Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції проведено запит пропозицій постачальників на закупівлю ноутбуків (оголошення UA 2024-07-24-008694-a на офіційному майданчику Прозорро).

За результатами автоматичної оцінки пропозиції електронною системою закупівель та внаслідок відхилення попередніх учасників Замовником/Позивачем у зв`язку з їх відмовою від укладання договору, переможцем визначено фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 , з яким укладено договір про закупівлю від 06.08.2024 № 12, який, відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі», опублікований в електронній системі закупівель та є загальнодоступною інформацією.

Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник зобов`язався у встановлений строк передати товар у власність покупця ноутбуки, відповідно до коду ДК 021:00-4 - машини для обробки даних (апаратна частина), а покупець в свою чергу зобов`язався прийняти товар і сплатити за нього визначену грошову суму.

В пункті 2.1 Договору зазначено, що номенклатура, кількість, ціна, технічні та якісні характеристики Товару були визначені у Специфікації до даного Договору, що є Додатком 1 до цього Договору та є його невід`ємною частиною.

Кількість придбаних ноутбуків відповідно до Договору становить 19 штук.

Відповідно до умов Договору визначено місце поставки Товару: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 28.

Загальна сума Договору становить 380000,00 грн без ПДВ.

Відповідно до п. 5.1 Договору строк (термін) поставки (передачі) Товару: до 16 серпня 2024 року, згідно заявок. Термін поставки Товару - не більше 5 робочих днів з дня надання покупцем заявки постачальнику.

07.08.2024 відповідно до пункту 5.1 Договору Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України надіслало Постачальнику інформацію щодо поставки ноутбуків.

Товар, у кількості, що визначена Договором був поставлений відповідачкою з дотриманням строку доставки. Товар на той період успішно отримано без зауважень або претензій. Таким чином, обов`язок передачі товару продавцем виконано із дотриманням умов та термінів Договору.

За результатом закупівлі, у розпорядженні Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувають ноутбуки Lenovo V15 G4 АМN Business Black (82YU00YCRA) в кількості 19 одиниць (серійні номери: PF4NPGA6, PF4NNQCP, PF4NPGD0, PF4NPGA W, PF4NNQBC, PF4NPGBW, PF4NLN61, PF4NPJКD, PF4NPGB2, PF4NNQBN, PF4NPGCA, PF4NPGBG, PF4NNQBW, PF4NPGCN, PF4NNQCA, PF4NPGBR, PF4NPGDS, PF4NPGDD, PF4NPGAG).

Відповідно до п. 4.2 Договору розрахунок за товар/частини товару здійснюється протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати підписання уповноваженими представниками Сторін відповідного(-их) рахунку(-ів) та видаткової(-их) накладної (-их).

Однак, позивачем оплату за поставлений товар не було здійснено.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Пунктом 3 частини першої статті 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини сьомої статті 193 Господарського кодексу України, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином (частина перша статті 202 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною другою статті 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто, йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 ГПК України).

Позивач відзначає, що поставлений йому товар не відповідає умовам Договору:

- поставлений товар (ноутбуки) не відповідає технічним характеристикам, зазначеним у специфікації (додаток до договору);

- серійні номери на упаковці, пристрої та в системі BIOS не збігаються.

- поставлений товар не був офіційно ввезений в Україну через уповноважених дистриб`юторів;

- виявлені ознаки сумнівного походження товару (наприклад, пристрої офіційно постачалися до інших країн, але не до України);

- відсутність ліцензійної операційної системи Windows 11 Pro, яка передбачена специфікацією;

- поставка пристроїв із заводською конфігурацією, яка відрізняється від заявленої;

- відсутність відповіді на претензію від Позивача щодо усунення порушень договору, що порушує принципи добросовісності та співпраці.

- упаковка товару не містила достовірної та доступної інформації, як передбачено договором і чинним законодавством.

Вказані порушення умов Договору відповідачкою підтверджуються, на думку позивача, довідкою про проходження гарантійного ремонту та листом про діагностику ноутбуків ТОВ «Ф1 Продакшн».

Проте, суд не може погодитися з такою позицією позивача, з наступних підстав.

Технічні та якісні характеристики товару (ноутбуків) за Договором погоджені сторонами в Специфікації до Договору, яка є його невід`ємною частиною.

Судом встановлено та не заперечується позивачем, шо поставлений позивачу товар згідно апаратної частини відповідає вимогам Специфікації.

Позивач стверджує, що товар не відповідає вимогам Специфікації у частині, що полягає у встановленні не ліцензійного програмного забезпечення Windows 11 Pro.

Загальновідомо, що власником програмного забезпечення Windows є транснаціональна компанія MICROSOFT з виробництва програмного забезпечення Сполучених Штатів Америки.

Отже, підтвердити, або спростувати факт ліцензійності програмного забезпечення Windows встановленого на придбаних позивачем ноутбуках може виключно авторизований, або офіційний представник компанії MICROSOFT в Україні.

Також, суд зауважує, що встановити країну походження поставлених за Договором ноутбуків виробництва компанії Lenovo, їх серійні номери та заводську комплектацію може виключно авторизований, або офіційний представник компанії Lenovo в Україні.

За вимогами пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 ГПК України на стороні, що подала позов лежить зобов`язання доведення тих обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статті 43 ГПК України, яка передбачає, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Судом досліджено матеріали справи та встановлено, що позивачем не надано суду належних доказів невідповідності товару (ноутбуків) умовам Договору. Зокрема, у матеріалах справи відсутні належні докази про те, що ТОВ «Ф1 Продакшн», ТОВ «Спектр АС» та ТОВ «Ф1 Компані» є авторизованими, або офіційними представниками компанії Lenovo та Microsoft в Україні.

Так, суд не приймає до уваги наданий позивачем іноземною мовою без перекладу українською мовою сертифікат стосовно ТОВ «Ф1 Компані». Тому, у зв`язку з відсутністю у матеріалах справи документальних підтверджень статусу авторизованого представника (сервісного центру) компанії Lenovo в Україні ТОВ «Ф1 Компані» суд також не приймає до уваги договір про виконання робіт із сервісного обслуговування від 02.01.2024 № 020124/1 укладений між ТОВ «Ф1 Компані» та ТОВ «Ф1 Продакшн», а також всі надані позивачем документи від ТОВ «Ф1 Продакшн» та ТОВ «Спектр АС».

5. Висновки суду.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами першою, другою та третьою статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (частина перша статті 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша статті 77 ГПК України).

Оцінюючи подані сторонами докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain).

У висновках Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі викладеного, суд вважає, що позивачем не надано належних доказів невідповідності поставленого відповідачкою товару умовам Договору, таким чином суд відмовляє у задоволенні позову.

6. Розподіл судових витрат.

Пунктом 2 частини першої, частиною четвертою статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи приписи статті 129 ГПК України, сплачений судовий збір необхідно залишити за позивачем у зв`язку із відмовою у задоволенні позову.

Керуючись статтями 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні позову Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення штрафних санкцій в сумі 76000,00 грн.

Позивач - Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (40003, Сумська область, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 28, ).

Відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення (якщо оголошено вступну та резолютивну частини рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складання повного судового рішення).

Повне рішення складено та підписано 28.04.2025.

Суддя Володимир БАЙТАЛЮК

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/