ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ

17 квітня 2025 року м.Харків Справа № 913/497/24
Провадження №10/913/497/24
відповідача 3- ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 );
відповідача 4 ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ),
про солідарне стягнення 32376753 грн 42 коп.
Секретар судового засідання Богуславська Є.В.
У засіданні брали участь:
від позивача: Киричук Р.П., діє на підставі довіреності б/н від 11.12.2024,
від відповідачів: адвокат Колісниченко А.С., довіреність від 01.04.2024, адвокат Бардін І.С., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП №002721 від 15.12.2020
від третьої особи представник не прибув.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Акціонерне товариство ОТП Банк звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Фермерського господарства Криничне, Товариства з обмеженою відповідальністю Діброва, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг №CR21-101/700-2 від 24.02.2021 в розмірі 32376753 грн 42 коп., з яких: 25000000 грн 00 коп. заборгованість по тілу кредиту, 7376753 грн 42 коп. заборгованість по процентам.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2024 позовну заяву передано на розгляд судді Масловському С. В.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 10.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №913/497/24. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження.
У відзиві на позовну заяву відповідач-1 зазначив, що у зв`язку з розглядом справи сума витрат відповідача складає 485651 грн 30 коп. на правову допомогу (попередньо) у суді першої інстанції.
У відзиві на позовну заяву відповідач-2 зазначив, що у зв`язку з розглядом справи сума витрат відповідача складає 485651 грн 30 коп. на правову допомогу (попередньо) у суді першої інстанції.
У відзиві на позовну заяву відповідач-3 зазначив, що у зв`язку з розглядом справи сума витрат відповідача складає 485651 грн 30 коп. на правову допомогу (попередньо) у суді першої інстанції.
Рішенням Господарського суду Луганської області від 03.04.2025 позов Акціонерного товариства ОТП Банк до Фермерського господарства Криничне; Товариства з обмеженою відповідальністю Діброва; ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Фонд розвитку підприємництва, про солідарне стягнення 32376753 грн 42 коп. задоволено частково. Стягнуто солідарно з Фермерського господарства Криничне; Товариства з обмеженою відповідальністю Діброва; ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства ОТП Банк заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №CR 21-101/700-2 від 24.02.2021 в розмірі 25469027 грн 40 коп., з яких: 25000000 грн 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 469027 грн 40 коп. заборгованість за процентами. Стягнуто з Фермерського господарства Криничне на користь Акціонерного товариства ОТП Банк витрати зі сплати судового збору в розмірі 76407 грн 08 коп. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Діброва на користь Акціонерного товариства ОТП Банк витрати зі сплати судового збору в розмірі 76407 грн 08 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства ОТП Банк витрати зі сплати судового збору в розмірі 76407 грн 08 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства ОТП Банк витрати зі сплати судового збору в розмірі 76407 грн 08 коп.

Питання щодо витрат Фермерського господарства Криничне, Товариства з обмеженою відповідальністю Діброва, ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу в указаному рішенні судом не вирішувалось.

08.04.2025 за допомогою підсистеми Електронний суд до Господарського суду Луганської області від представника Фермерського господарства Криничне адвоката Колісниченка Артура Сергійовича надійшла заява без номеру від 07.04.2025 про ухвалення додаткового рішення, у якій просить вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених Фермерським господарством Криничне, та стягнути з Акціонерного товариства ОТП Банк на користь відповідача -1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 485651 грн 30 коп.

08.04.2025 за допомогою підсистеми Електронний суд до Господарського суду Луганської області від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Діброва» адвоката Колісниченка Артура Сергійовича надійшла заява без номеру від 07.04.2025 про ухвалення додаткового рішення, у якій просить вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених Товариством з обмеженою відповідальністю «Діброва», та стягнути з Акціонерного товариства ОТП Банк на користь відповідача -2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 485651 грн 30 коп.

08.04.2025 за допомогою підсистеми Електронний суд до Господарського суду Луганської області від представника ОСОБА_1 адвоката Колісниченка Артура Сергійовича надійшла заява без номеру від 07.04.2025 про ухвалення додаткового рішення, у якій просить вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених ОСОБА_1 , та стягнути з Акціонерного товариства ОТП Банк на користь відповідача -3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 485651 грн 30 коп.

До заяв додані докази на підтвердження обставин понесення відповідачами судових витрат.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 11.04.2025 призначено судове засідання для вирішення питання щодо розподілу судових витрат Фермерського господарства Криничне, Товариства з обмеженою відповідальністю Діброва, ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу на 17.04.2025 о 12 год. 45 хв.

16.04.2025 за допомогою підсистеми «Електронний суд» до Господарського суду Луганської області від Акціонерного товариства «ОТП Банк» надійшли заперечення без номер від 15.04.2025 на заяви відповідачів про ухвалення додаткового судового рішення.

В обґрунтування поданих заперечень позивачем зазначено, що судовий спір між АТ ОТП Банк та відповідачами виник внаслідок невиконання позичальником та поручителями взятих на себе зобов`язань за відповідними правочинами. У зв`язку з чим банк захищав свої права виключно щодо кредитного договору та договорів поруки.

Як було домовлено сторонами кредитного договору та договорів поруки всі витрати на оплату юридичних послуг зобов`язаний компенсувати банку позичальник та поручитель. Зворотної компенсації щодо позичальника та поручителів кредитний договір та договори поруки не містять.

Позивач вказує, що всі три подані акти виконаних робіт містять абсолютно однаковий обсяг наданих послуг і вартість. Натомість представником подано від поручителів лише відзив на позов, та клопотання про компенсацію на правову допомогу, але в акті зазначено, що подавалися ще і інші види процесуальних документів.

Всі подані адвокатом документи співпадають один з одним, за винятком поручителів. Отже, складання майже всіх документів не потребує додаткового ознайомлення з матеріалами справи та їх аналізу, оскільки таке ознайомлення вже було здійснено при представництві позичальника, яке представник здійснив відразу при вступі в справу як представник позичальника. Щодо обсягу виконаних робіт, позивачем зазначено, що не по всіх відповідачах було подано однакову кількість процесуальних документів та забезпечено однакову кількість участі в судових засіданнях; фактично одна й та ж робота була зарахована як проведена чотири рази, що фактично є неможливим, участь у судовому засіданні брав один і той самий адвокат. На думку позивача, відповідачами не було надано достовірних доказів щодо реального обсягу виконаних робіт щодо кожного з відповідачів окремо, така допомога мала б надаватись в межах одного договору всім відповідачам.

Також позивач зазначає про не співмірність суми стягнутих процентів за користування кредитними коштами і заявленими відповідачами витратами на правову допомогу. Позивач вважає, що заявлені суми щодо правової допомоги є фіктивними та не відповідають реальним фінансовим можливостям відповідачів, виконані ними не можуть бути і не планувалися.

Розглянувши заяву Фермерського господарства Криничне без номеру від 07.04.2025 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до положень ч.ч. 1-2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд бере до уваги, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові від 30.09.2020 у справі №379/1418/18, які в силу положень ч. 4 ст. 236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норм права.

При цьому, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/ третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 зазначила, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року Лавентс проти Латвії (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах Ніколова проти Болгарії та Єчюс проти Литви, пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

За змістом ст.1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 зазначеного Закону).

Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 сформульовано такі висновки щодо комплексного застосування норм ст.627 Цивільного кодексу України, ст.ст.126, 129 ГПК України: Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19)".

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність як форма винагороди адвоката, але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Отже, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Адвокат не повинен підтверджувати розмір гонорару, якщо гонорар встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі. Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19.

Судом встановлено, що 05.01.2025 з метою надання правової допомоги, пов`язаної із захистом своїх прав та інтересів, між Фермерським господарством «Криничне» як клієнтом укладений з Адвокатським об`єднанням «Правота» та Адвокатським бюро «Артура Колісниченка» (далі адвокат), як адвокатом договір про надання професійної правничої допомоги №05/01/2025, за умовами якого клієнт доручає, а адвокат зобов`язується, у встановленому законом та цим договором порядку надавати комплекс юридичних послуг (професійну правничу допомогу), пов`язаних із здійсненням представництва інтересів клієнта в судових та правоохоронних органах, органах державної влади, місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування (п.1.1 договору №05/01/2025).

Сутність доручення складає представництво інтересів клієнта як відповідача по справах №913/496/24; №913/497/24 (п.1.2 договору №05/01/2025).

Відповідно до п.2.1 договору №05/01/2025 для виконання представницьких повноважень та захисту прав і законних інтересів клієнта адвокату надаються наступні повноваження: виступати в якості представника клієнта у судах з усім обсягом прав, наданих учаснику судового процесу, в тому числі правами знайомитися з матеріалами справ, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в судових засіданнях, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, право на збільшення та зменшення позовних вимог, зміни підстави та предмету позову, укладення мирової угоди, підписання, подання позовних та інших заяв, апеляційних та касаційних скарг, а також користуватися усіма іншими правами, наданими чинним процесуальним законодавством України стороні та/або іншому учаснику процесу; виступати в якості представника клієнта у межах процедур виконавчого провадження, стороною або усіма іншими правами, що належать або можуть належати стороні виконавчого провадження; підписувати від імені клієнта та подавати документи правового характеру для здійснення вищевказаних повноважень, завіряти копії письмових доказів та інших документів, які використовуються з метою виконання доручення; сплачувати від імені клієнта податки, збори, інші обов`язкові платежі, у тому числі судовий збір; отримувати належні клієнту грошові кошти та інші цінності, що підлягають подальшій передачі останньому; залучати для виконання окремих повноважень, наданих адвокату, інших осіб. Повноваження, надані адвокату відповідно до цього договору, які виконані з залученням помічників адвоката, вважаються такими, що виконані особисто адвокатом.

Згідно з п.3.1 договору №05/01/2025 розмір гонорару за надання правової допомоги, передбаченої цим договором встановлюється в розмірі фіксованої суми по кожній із справ №913/496/24; №913/497/24 (окремо за кожну справу), а саме:

- ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді або фактично в суді, консультування щодо можливостей та перспектив судового розгляду вказаної справи в суді першої інстанції; складання відзиву по справі та подання його до суду, участь у судових засіданнях по справі в суді першої інстанції, складання заяв, клопотань, додаткових пояснень - 1,5% від ціни позову по відповідній справі, але не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді або фактично в суді, консультування щодо можливостей та перспектив судового розгляду вказаної справи в суді апеляційної інстанції; складання апеляційної скарги/відзиву на апеляційну скаргу по справі та подання його до суду, участь у судових засіданнях по справі в суді апеляційної інстанції, складання заяв, клопотань, додаткових пояснень - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті за представництво по першій інстанції;

- ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді або фактично в суді, консультування щодо можливостей та перспектив судового розгляду вказаної справи в суді касаційної інстанції; складання касаційної скарги/відзиву на касаційну скаргу по справі та подання його до суду, участь у судових засіданнях по справі в суді касаційної інстанції, складання заяв, клопотань, додаткових пояснень - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті за представництво по першій інстанції; за годину виконаних робіт (наданих послуг).

Додаткові роботи, не охоплені вищевказаною фіксованою оплатою, оплачуються у сумі 8 000 грн 00 коп.

В п.3.2 договору №05/01/2025 сторони погодили, що конкретні суми гонорару зазначаються адвокатом в рахунках/актах виконаних робіт, які формуються ним в міру необхідності та вручаються клієнтові засобами електронного зв?язку у месенджері, що використовується сторонами, або на адресу електронної пошти. Моментом отримання рахунку/акту виконаних робіт клієнтом є дата надіслання засобами комунікаційного зв?язку (у месенджері, що використовується сторонами, електронною поштою, тощо). Строк оплати гонорару - протягом шести місяців з моменту виникнення підстав для його сплати, якщо він не був авансований.

Акти виконаних робіт, у тому числі складені у спрощеній формі шляхом інформаційного повідомлення про виконану роботу, мають бути розглянуті та у разі наявності зауважень - висловлені мотивованими заперечення протягом 3 (трьох) днів з моменту отримання. У разі не висловлення вмотивованих заперечень у встановлений строк дії адвоката вважаються повністю погодженими з боку клієнта та такими, що підлягають сплаті в порядку, визначеному цим договором (п.3.3 договору №05/01/2025).

Відповідно до п.3.4 договору №05/01/2025 сума гонорару сплачується клієнтом на поточний рахунок АО «Правота» за наявності підстав для цього. Належною підставою для авансування є у тому числі бажання адвоката отримати аванс за очікувані роботи. За відсутності авансування гонорару адвокат має право призупинити надання послуг за цим договором із покладенням наслідків ненадання тієї чи іншої послуги на клієнта. Розрахунки між АО «Правота» та АБ «Артура Колісниченка» за надані послуги в межах цієї угоди здійснюється за окремою домовленістю між ними.

Оплата наданої професійної правничої допомоги здійснюється незалежно від досягнення бажаного результату клієнтом. Ненастання бажаного результату для клієнта не є підставою для повернення сплаченого гонорару (п.3.5 договору №05/01/2025).

Клієнт має право за своєю волею та на свій розсуд здійснювати авансування гонорару адвоката на будь-яку суму коштів, яка у подальшому буде зарахована та перерахована в якості оплати за відповідну кількість годин професійної правничої допомоги, виконаної у майбутньому (п.3.6 договору №05/01/2025).

06.04.2025 між виконавцем (АО «Правота»), замовником (ФГ «Криничне»), адвокатом (АБ «Артура Колісниченка») складений та підписаний акт виконаних робіт за договором про надання професійної правничої допомоги №05/01/2025 від 05.01.2025, а саме: виконавець здає, а замовник приймає роботи (послуги), виконані виконавцем, адвокатом у відповідності до умов договору у суді першої інстанції по справі №913/497/24.

Виконавцем наданий замовникові комплекс юридичних послуг (професійної правничої допомоги), пов`язаних із розглядом справи, а саме: ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді або фактично в суді, консультування щодо можливостей та перспектив судового розгляду вказаної справи в суді першої інстанції; складання відзиву по справі та подання його до суду, участь у судових засіданнях по справі в суді першої інстанції, складання заяв, клопотань, додаткових пояснень - 1,5% від ціни позову по відповідній справі, але не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 485651 грн 30 коп.

По прийнятим за цим актом роботам (послугам) замовник до виконавця, адвоката претензій та зауважень не має.

Відповідачем-1 також надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатами, та здійснених ними витрат, необхідних для надання професійної правничої допомоги, відповідно до якого: ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді або фактично в суді, консультування щодо можливостей та перспектив судового розгляду вказаної справи в суді першої інстанції; складання відзиву по справі та подання його до суду, участь у судових засіданнях по справі в суді першої інстанції, складання заяв, клопотань, додаткових пояснень - 1,5% від ціни позову по відповідній справі, але не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 485651 грн 30 коп.

Водночас суд зауважує, що відповідно до п.3 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Дослідивши надані представником відповідача-1 докази, якими підтверджується понесення останнім витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи, врахувавши фактичний об`єм наданих адвокатом відповідачу -1 послуг у суді та затрачений ним час на супровід справи протягом судового розгляду, співрозмірність заявлених витрат за послуги адвоката, ступінь складності та тривалість розгляду справи, виходячи з критерію реальності і розумності розміру цих витрат, з урахуванням того, що рішенням суду позовні вимоги задоволені частково, господарський суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими, співмірними зі складністю справи, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому доводи позивача що заявлений розмір витрат є надмірно великим та необґрунтованим, спростовується вищевикладеним.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що заява представника відповідача-1 (Фермерського господарства «Криничне») адвоката Колісниченко Артура Сергійовича без номеру від 07.04.2025 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, стягнення витрат на професійну правничу допомогу є законною, обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами та підлягає задоволенню частково, а саме стягнути пропорційно розміру задоволених позовних вимог з Акціонерного товариства «ОТП Банк» на користь Фермерського господарства «Криничне» витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 103637 грн 99 коп. В іншій частині заяви слід відмовити.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діброва» без номеру від 07.04.2025 та заяву Батирсултанова Мачаха Далгатовича без номеру від 07.04.2025 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі, господарський суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Верховний Суд зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу витрат повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 107 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справ № 922/1964/21).

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Судом встановлено, що 24.01.2025 з метою надання правової допомоги, пов`язаної із захистом своїх прав та інтересів, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Діброва», як клієнтом укладений з Адвокатським об`єднанням «Правота» та Адвокатським бюро «Артура Колісниченка» (далі адвокат), як адвокатом договір про надання професійної правничої допомоги №24/01/2025, за умовами якого клієнт доручає, а адвокат зобов`язується, у встановленому законом та цим договором порядку надавати комплекс юридичних послуг (професійну правничу допомогу), пов`язаних із здійсненням представництва інтересів клієнта в судових та правоохоронних органах, органах державної влади, місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування (п.1.1 договору №24/01/2025).

Також, судом встановлено, що 24.01.2025 з метою надання правової допомоги, пов`язаної із захистом своїх прав та інтересів, між ОСОБА_1 , як клієнтом укладений з Адвокатським об`єднанням «Правота» та Адвокатським бюро «Артура Колісниченка» (далі адвокат), як адвокатом договір про надання професійної правничої допомоги №24/01/2025, за умовами якого клієнт доручає, а адвокат зобов`язується, у встановленому законом та цим договором порядку надавати комплекс юридичних послуг (професійну правничу допомогу), пов`язаних із здійсненням представництва інтересів клієнта в судових та правоохоронних органах, органах державної влади, місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування (п.1.1 договору №24/01/2025).

Умови вищевказаних договорів є ідентичними.

Відтак, відповідно до п.1.2. договорів сутність доручення складає представництво інтересів клієнта як відповідача по справах №913/496/24; №913/497/24.

Відповідно до п.2.1 договорів №24/01/2025 для виконання представницьких повноважень та захисту прав і законних інтересів клієнта адвокату надаються наступні повноваження: виступати в якості представника клієнта у судах з усім обсягом прав, наданих учаснику судового процесу, в тому числі правами знайомитися з матеріалами справ, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в судових засіданнях, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, право на збільшення та зменшення позовних вимог, зміни підстави та предмету позову, укладення мирової угоди, підписання, подання позовних та інших заяв, апеляційних та касаційних скарг, а також користуватися усіма іншими правами, наданими чинним процесуальним законодавством України стороні та/або іншому учаснику процесу; виступати в якості представника клієнта у межах процедур виконавчого провадження, стороною або усіма іншими правами, що належать або можуть належати стороні виконавчого провадження; підписувати від імені клієнта та подавати документи правового характеру для здійснення вищевказаних повноважень, завіряти копії письмових доказів та інших документів, які використовуються з метою виконання доручення; сплачувати від імені клієнта податки, збори, інші обов`язкові платежі, у тому числі судовий збір; отримувати належні клієнту грошові кошти та інші цінності, що підлягають подальшій передачі останньому; залучати для виконання окремих повноважень, наданих адвокату, інших осіб. Повноваження, надані адвокату відповідно до цього договору, які виконані з залученням помічників адвоката, вважаються такими, що виконані особисто адвокатом.

Згідно п.3.1 договорів №24/01/2025 розмір гонорару за надання правової допомоги, передбаченої цим договором встановлюється в розмірі фіксованої суми по кожній із справ №913/496/24; №913/497/24 (окремо за кожну справу), а саме:

- ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді або фактично в суді, консультування щодо можливостей та перспектив судового розгляду вказаної справи в суді першої інстанції; складання відзиву по справі та подання його до суду, участь у судових засіданнях по справі в суді першої інстанції, складання заяв, клопотань, додаткових пояснень - 1,5% від ціни позову по відповідній справі, але не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді або фактично в суді, консультування щодо можливостей та перспектив судового розгляду вказаної справи в суді апеляційної інстанції; складання апеляційної скарги / відзиву на апеляційну скаргу по справі та подання його до суду, участь у судових засіданнях по справі в суді апеляційної інстанції, складання заяв, клопотань, додаткових пояснень - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті за представництво по першій інстанції;

- ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді або фактично в суді, консультування щодо можливостей та перспектив судового розгляду вказаної справи в суді касаційної інстанції; складання касаційної скарги / відзиву на касаційну скаргу по справі та подання його до суду, участь у судових засіданнях по справі в суді касаційної інстанції, складання заяв, клопотань, додаткових пояснень - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті за представництво по першій інстанції; за годину виконаних робіт (наданих послуг).

Додаткові роботи, не охоплені вищевказаною фіксованою оплатою, оплачуються у сумі 8 000 грн 00 коп.

В п.3.2 договорів №24/01/2025 сторони погодили, що конкретні суми гонорару зазначаються адвокатом в рахунках/актах виконаних робіт, які формуються ним в міру необхідності та вручаються клієнтові засобами електронного зв?язку у месенджері, що використовується сторонами, або на адресу електронної пошти. Моментом отримання рахунку/акту виконаних робіт клієнтом є дата надіслання засобами комунікаційного зв?язку (у месенджері, що використовується сторонами, електронною поштою, тощо). Строк оплати гонорару - протягом шести місяців з моменту виникнення підстав для його сплати, якщо він не був авансований.

Акти виконаних робіт, у тому числі складений у спрощеній формі шляхом інформаційного повідомлення про виконану роботу, мають бути розглянуті та у разі наявності зауважень - висловлені мотивованими заперечення протягом 3 (трьох) днів з моменту отримання. У разі не висловлення вмотивованих заперечень у встановлений строк дії адвоката вважаються повністю погодженими з боку клієнта та такими, що підлягають сплаті в порядку, визначеному цим договором (п.3.3 договорів №24/01/2025).

Відповідно до п.3.4 договорів №24/01/2025 сума гонорару сплачується клієнтом на поточний рахунок АО «Правота» за наявності підстав для цього. Належною підставою для авансування є у тому числі бажання адвоката отримати аванс за очікувані роботи. За відсутності авансування гонорару адвокат має право призупинити надання послуг за цим договором із покладенням наслідків ненадання тієї чи іншої послуги на клієнта. Розрахунки між АО «Правота» та АБ «Артура Колісниченка» за надані послуги в межах цієї угоди здійснюється за окремою домовленістю між ними.

Оплата наданої професійної правничої допомоги здійснюється незалежно від досягнення бажаного результату клієнтом. Ненастання бажаного результату для клієнта не є підставою для повернення сплаченого гонорару (п.3.5 договорів №24/01/2025).

Клієнт має право за своєю волею та на свій розсуд здійснювати авансування гонорару адвоката на будь-яку суму коштів, яка у подальшому буде зарахована та перерахована в якості оплати за відповідну кількість годин професійної правничої допомоги, виконаної у майбутньому (п.3.6 договорів №24/01/2025).

06.04.2025 між виконавцем (АО Правота), замовником (ТОВ Діброва), адвокатом (АБ Артура Колісніченка) складений та підписаний акт виконаних робіт за договором про надання професійної правничої допомоги №24/01/2025 від 24.01.2025, а саме: виконавець здає, а замовник приймає роботи (послуги), виконані виконавцем, адвокатом у відповідності до умов договору у суді першої інстанції по справі №913/497/24.

Виконавцем наданий замовникові комплекс юридичних послуг (професійної правничої допомоги), пов`язаних із розглядом справи, а саме: ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді або фактично в суді, консультування щодо можливостей та перспектив судового розгляду вказаної справи в суді першої інстанції; складання відзиву по справі та подання його до суду, участь у судових засіданнях по справі в суді першої інстанції, складання заяв, клопотань, додаткових пояснень - 1,5% від ціни позову по відповідній справі, але не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 485651 грн 30 коп.

По прийнятим за цим актом роботам (послугам) замовник до виконавця, адвоката претензій та зауважень не має.

Відповідачем-2 також надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатами, та здійснених ними витрат, необхідних для надання професійної правничої допомоги, відповідно до якого: ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді або фактично в суді, консультування щодо можливостей та перспектив судового розгляду вказаної справи в суді першої інстанції; складання відзиву по справі та подання його до суду, участь у судових засіданнях по справі в суді першої інстанції, складання заяв, клопотань, додаткових пояснень - 1,5% від ціни позову по відповідній справі, але не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 485651 грн 30 коп.

Також, 06.04.2025 між виконавцем (АО Правота), замовником (Батирсултановим М.Д.), адвокатом (АБ Артура Колісниченка) складений та підписаний акт виконаних робіт за договором про надання професійної правничої допомоги №24/01/2025 від 24.01.2025, а саме: виконавець здає, а замовник приймає роботи (послуги), виконані виконавцем, адвокатом у відповідності до умов договору у суді першої інстанції по справі №913/497/24.

Виконавцем наданий замовникові комплекс юридичних послуг (професійної правничої допомоги), пов`язаних із розглядом справи, а саме: ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді або фактично в суді, консультування щодо можливостей та перспектив судового розгляду вказаної справи в суді першої інстанції; складання відзиву по справі та подання його до суду, участь у судових засіданнях по справі в суді першої інстанції, складання заяв, клопотань, додаткових пояснень - 1,5% від ціни позову по відповідній справі, але не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 485651 грн 30 коп.

По прийнятим за цим актом роботам (послугам) замовник до виконавця, адвоката претензій та зауважень не має.

Відповідачем-3 також надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатами, та здійснених ними витрат, необхідних для надання професійної правничої допомоги, відповідно до якого: ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді або фактично в суді, консультування щодо можливостей та перспектив судового розгляду вказаної справи в суді першої інстанції; складання відзиву по справі та подання його до суду, участь у судових засіданнях по справі в суді першої інстанції, складання заяв, клопотань, додаткових пояснень - 1,5% від ціни позову по відповідній справі, але не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 485651 грн 30 коп.

Заперечуючи проти заяви позивача про відшкодування витрат на правову допомогу Акціонерне товариство «ОТП Банк», зокрема, зазначало, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним, не є реальним, не справедливим, не відповідає критеріям розумності та адекватності.

Господарський суд зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (пункт 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справ № 922/1964/21).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зазначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Відшкодовуванню підлягають лише витрати, які мають розумний розмір (подібні висновки містяться у додаткових постановах Верховного Суду від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, постанови від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18, на які посилається скаржник).

Відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 12.04.2023 у справі №127/9918/14, на яку посилається скаржник).

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка стверджує про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування щодо невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Досліджуючи обґрунтованість та пропорційність розміру заявлених до стягнення відповідачем -2 та відповідачем -3 витрат на професійну правничу допомогу через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони, суд частково погоджується з доводами наведеними позивачем щодо їх неспівмірності та реальності, з огляду на те, що правові позиції відповідачів 2 та 3 є ідентичними, аргументи відзиву на позовну заяву відповідача - 2 є тотожними аргументам відзиву на позовну заяву відповідача -3, та адвокату не потрібно було вивчати додаткові джерела права та законодавства, що регулює спірні правовідносини, а тому господарський суд дійшов висновку, що визначений відповідачем-2 та відповідачем -3 розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, не відповідає критеріям розумності та співрозмірності, що суперечить принципу розподілу витрат, та наявність підстав зменшити заявленого відповідачем - 2 та відповідачем -3 розміру судових витрат, понесених ними на правничу допомогу до 50000 грн 00 коп. на кожного відповідно.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що заява без номеру від 07.04.2025 представника відповідача-2 (Товариства з обмеженою відповідальністю «Діброва»), та заява без номеру від 07.04.2025 відповідача -3 ( ОСОБА_1 ) адвоката Колісниченко Артура Сергійовича про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, стягнення витрат на професійну правничу допомогу є законною, обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами та підлягає задоволенню частково, а саме стягнути з Акціонерного товариства «ОТП Банк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діброва» та ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 50000 грн 00 коп. на кожного відповідно. В іншій частині заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст.126, 129, 221, 232, 233, 236 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Заяву представника Фермерського господарства Криничне адвоката Колісниченко А.С. без номеру від 07.04.2025 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №913/497/24 - задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства ОТП Банк на користь Фермерського господарства Криничне витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 103637 грн 99 коп.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Діброва адвоката Колісниченко А.С. без номеру від 07.04.2025 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №913/497/24 задовольнити частково.

5. Стягнути з Акціонерного товариства ОТП Банк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Діброва витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 50000 грн 00 коп.

6. В іншій частині заяви відмовити.

7. Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Колісниченко А.С. без номеру від 07.04.2025 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №913/497/24 задовольнити частково.

8. Стягнути з Акціонерного товариства ОТП Банк на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 50000 грн 00 коп.

9. В іншій частині заяви відмовити.

10. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України та порядку, визначеному ст. 257 ГПК України.

Позивач: Акціонерне товариство ОТП Банк (місцезнаходження: вул.Жилянська, буд. 43, м.Київ, 01033, ідентифікаційний код юридичної особи 21685166)

Відповідач 1 Фермерське господарстве Криничне (місцезнаходження: вул.Міловська, буд. 68А, смт.Мілове, Стіробільський район, Луганська область, 92500, ідентифікаційний код юридичної особи 32064945)

Відповідач 2 Товариство з обмеженою відповідальністю Діброва (місцезнаходження: вул.Міловська, буд. 68А, смт.Мілове, Стіробільський район, Луганська область, 92500, ідентифікаційний код юридичної особи 21832609)

Відповідач 3- ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

Відповідач 4 ОСОБА_2 (дата народження невідома, місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Фонд розвитку підприємництва (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Інститутська, буд. 9, ідентифікаційний код юридичної особи 21662099)

Повне додаткове рішення складено 29.04.2025.

Суддя Сергій МАСЛОВСЬКИЙ