ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" травня 2025 р. Справа № 909/1425/13

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Желік М.Б.

секретар судового засідання Хом`як Х.А.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс» про стягнення судових витрат

у справі №909/1425/13

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс», м. Київ

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківськшкірсировина», с. Хриплин, м. Івано-Франківськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Колективне підприємство «Київтрансрейс-511», м. Київ

про звернення стягнення на предмет іпотеки

за участю представників сторін в режимі відеоконференції:

від позивача Ненахов О.О.

від відповідача Бондар Р.В.

від третьої особи не з`явились

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс» 02.12.2013 звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківськшкірсировина», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Колективного підприємства «Київтрансрейс-511» про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Господарський суд Івано-Франківської області в рішенні від 03.06.2021 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс» задоволив:

- звернув стягнення на адміністративно - виробничі та складські приміщення, що знаходяться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, с. Хриплин, вул. Пресмашівська, буд. 10, а саме: адміністративний будинок, літера за планом земельної ділянки "А", загальною площею 10 554, 2 кв. м; склад хімікатів, літера за планом земельної ділянки "В", загальною площею 621,6 кв.м.; трансформаторну, літера за планом земельної ділянки "Д", загальною площею 61,5 кв.м.; прохідну, літера за планом земельної ділянки "Ж", загальною площею 28,9 кв.м.; вантажний участок - навіс, літера за планом земельної ділянки "З", загальною площею 383,0 кв.м., які належать Приватному акціонерному товариству «Івано-Франківськшкірсировина» в рахунок погашення заборгованості Колективного підприємства «Київтрансрейс 511» перед ТОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» за кредитним договором № 12-1/16 від 23.03.2005 в розмірі 606096 доларів США, що еквівалентно 17009599,36 грн по курсу НБУ на 23.04.2021 заборгованості по тілу кредиту згідно умов кредитного договору № 12-1/16 від 23.03.2005 (з додатками та додатковими угодами), 7669,92 доларів США, що еквівалентно 215250,16 грн по курсу НБУ на 23.04.2021 - заборгованості по відсотках, 15202,23 грн пені, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, встановленого Законом України «Про виконавче провадження» та передав в управління ТОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» означений предмет іпотеки, який належить ПрАТ «Івано-Франківськшкірсировина» на період його реалізації, шляхом зобов`язання ПрАТ «Івано Франківськшкірсировина» передати ТОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» оригінали господарських та/або цивільних договорів стосовно предмету іпотеки, чинних і діючих на момент передачі, забезпечення вільного доступу позивачу до предмету іпотеки, надання ТОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» з метою отримання доходів від управління предметом іпотеки прав укладати і припиняти будь-які угоди відносно предмету іпотеки, за виключенням тих, які передбачають його відчуження;

- стягнув з ПрАТ «Івано-Франківськшкірсировина» на користь ТОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» 68820, 00 грн судового збору.

Рішення місцевого господарського суду у справі № 909/1425/13 було залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.06.2022.

02.10.2024 Приватне акціонерне товариство «Івано-Франківськшкірсировина» звернулося до суду із заявою про перегляд рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 03.06.2021 у справі № 909/1425/13 за нововиявленими обставинами, в якій просив суд скасувати вказане рішення місцевого господарського суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» до відповідача ПрАТ «Івано-Франківськшкірсировина», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Колективного підприємства «Київтрансрейс 511» про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Розглянувши заяву ПрАТ «Івано-Франківськшкірсировина» про перегляд рішення від 03.06.2021 у цій справі за нововиявленими обставинами, Господарський суд Івано-Франківської області 14.01.2025 постановив ухвалу, якою в задоволенні вказаної заяви відмовив, позаяк встановив, що відповідачем в якості нововиявленої обставини було надано для оцінки новий доказ, який не може бути прийнятий та оцінений в цьому господарському провадженні, а наведені ПрАТ «Івано-Франківськшкірсировина» в заяві обставини, за висновками суду, в розумінні ст. 320 ГПК України, не є нововиявленими обставинами для перегляду вказаного рішення.

ПрАТ «Івано-Франківськшкірсировина» не погодилось з постановленою ухвалою місцевого господарського суду, оскаржило її в апеляційному порядку. Поруч з оскарженням вказаної ухвали місцевого господарського суду відповідач, також, оскаржив ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 14.01.2025, якою було відмовлено в задоволенні скарги на дії/бездіяльність приватного виконавця, та додаткову ухвалу від 05.02.2025 у справі № 909/1425/13.

Розглянувши апеляційні скарги ПрАТ «Івано-Франківськшкірсировина», Західний апеляційний господарський суд відмовив в задоволенні таких, судові витрати поклав на відповідача, ухваливши 06.03.2025 та 10.04.2025 відповідні постанови.

15 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» до Західного апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява про стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у справі № 909/1425/13 разом з доказами на підтвердження розміру понесення таких.

Відповідно до вимог ст. 221 ГПК України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Отож, ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.04.2025 заяву ТОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» призначено до розгляду в судовому засіданні в режимі відеоконференції на 01.05.2025, а відповідачу та третій особі запропоновано подати суду свої заперечення на заяву позивача про стягнення судових витрат.

29.04.2025 від відповідача надійшли заперечення на заяву позивача, в яких відповідач, серед іншого, зазначає про недотримання позивачем при зверненні до суду із заявою про відшкодування судових витрат вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України.

В дане судове засідання на зв`язок із судом вийшли представники позивача та відповідача, які підтримали свої доводи та заперечення, з приводу заявленої вимоги. Третя особа участі уповноваженого представника не забезпечила. З врахуванням положень ч. 4 ст. 244 ГПК України, судова колегія вважає за можливе завершити розгляд заяви позивача про відшкодування судових витрат за відсутності представника третьої особи.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сукупності із запереченнями на вказану заяву та матеріалами справи, судова колегія встановила таке:

06.03.2025 позивачем було подано вступне слово, доводи в якому зводились до заперечень арґументів відповідача, наведених в його апеляційній скарзі на ухвалу про відмову в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 03.06.2021 у цій справі. В прохальній частині вступного слова позивач просив суд долучити вступне слово до матеріалів справи, врахувавши його під час розгляду справи, та залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 14.01.2025 у справі № 909/1425/13 - без змін. Разом з тим, в тексті вступного слова позивач зазначив, що "орієнтовні витрати понесені позивачем під час розгляду справи складають витрати на правову допомогу в розмірі 50000,00грн". Доказів на підтвердження розміру понесених витрат на правову допомогу відповідачем до вказаного процесуального документа не долучено.

10.04.2025, за результатами розгляду апеляційних скарг відповідача на ухвали місцевого господарського суду від 14.01.2025 та від 05.02.2025, Західним апеляційний господарським судом було ухвалено дві постанови, якими оскаржувані ухвали Господарського суду Івано-Франківської області залишено без змін.

15 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» до Західного апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява про стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у справі № 909/1425/13 разом з доказами на підтвердження розміру понесення таких.

Судові витрати, у відповідності до ст. 123 ГПК України, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Згідно із частинами першою, другою статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

За загальним правилом питання розподілу між сторонами судових витрат, суд вирішує під час ухвалення рішення і зазначає про це в резолютивній частині (пункт 5 частини першої статті 237, пункт 2 частини п`ятої статті 238 Господарського процесуального кодексу України), а в суді апеляційної інстанції в резолютивній частині постанови (підпункти б) та в) пункту 4 частини першої статті 282 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас частиною першою статті 221 Господарського процесуального кодексу України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Така норма кореспондується з частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постанові від 02.04.2025 у справі № 910/7294/22 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив, що послідовною та сталою є судова практика при вирішенні питання про судові витрати за своєчасного подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, яка полягає в наступному:

- згідно з положеннями статті 124 Господарського процесуального кодексу України особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду тієї інстанції, де такі витрати були понесені. За вказаних обставин вирішення питання стосовно витрат, які відповідач поніс у суді апеляційної інстанції, має вирішуватися з врахуванням положень частини другої статті 124 Господарського процесуального кодексу України, а саме - чи подавала особа відповідний розрахунок до цього суду (постанова Верховного Суду від 21.06.2022 у справі №908/574/20);

- право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 Господарського процесуального кодексу України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (постанова Верховного Суду від 19.07.2021 у справі №910/16803/19);

- процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (постанови Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №921/221/21, від 31.05.2022 у справі №917/304/21, від 02.02.2024 у справі №910/9714/22).

Заява сторони про розподіл судових витрат фактично є дією спрямованою на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені такою стороною.

Згідно зі сталою та послідовною позицією Верховного Суду певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже, така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами). Звернення з такою заявою по своїй суті не є тотожним попередньому визначенню учасником справи суми судових витрат на професійну правничу допомогу, а також заяві про надання доказів понесених судових витрат в порядку приписів частини восьмої статті 129 ГПК України (постанова Верховного Суду від 30.05.2024 у справі № 910/5316/21).

Як вбачається з матеріалів справи, у вступному слові (перша процесуальна заява позивача під час апеляційного провадження) позивач навів лише орієнтовний розмір понесених витрат на правову допомогу, однак ні в ході апеляційного провадження, ані до завершення судових дебатів (які в межах цієї справи відбувалися тричі) позивач не зробив відповідної заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу ні в усному(протоколи судових засідань від 06.03.225 та від 10.04.2025), ні в письмовому порядку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 24.05.2025 у справі № 906/145/24 виснував, що зазначення у відзиві на апеляційну скаргу орієнтовного розміру витрат на правничу допомогу не є підставою для відшкодування понесених витрат, оскільки по своїй суті це заява про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікував понести (поніс) у зв`язку із розглядом справи в суді (частина перша статті 124 ГПК України).

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №161/5317/18 зазначила, що потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів у підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи поданої до закінчення судових дебатів заяви позивача про те, що він з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат, як того вимагають приписи ст.126, ст.221 ГПК України, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткової постанови у справі № 909/1425/13.

Керуючись ст. 123, 124, 126, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс» у прийнятті додаткової постанови у справі № 909/1425/13.

Ухвала про відмову у прийнятті додаткової постанови набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, згідно ст. 287, 288 ГПК України.

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік