ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2025 р. Справа №909/611/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді О.С. Скрипчук

суддів Н.М. Кравчук О.І. Матущака,

секретар судового засідання В.Б. Лагутін,

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області за № 54-68/5417 від 03.01.2025 (вх. № 01-05/100/25 від 08.01.2025)

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 26.12.2024 (повний текст ухвали складено 31.12.202, м. Івано-Франківськ, суддя О.В. Малєєва)

за скаргою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області № 54-8732/54-17 від 05.12.2024 (вх. № 19812/24 від 17.12.2024)

на бездіяльність державного виконавця та посадової особи органу Державної виконавчої служби, скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 07.10.2024

у справі № 909/611/22

за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області, м. Івано-Франківськ

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Престиж-П», м. Київ

про стягнення 853 046,81 грн неустойки за порушення зобов`язань за договором будівельного підряду від 15.04.2020 № 46, з яких 370 069, 91 грн пеня, 482 976, 90 грн штраф,

за участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від органу ДВС: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач (стягувач) подав до Господарського суду Івано-Франківської області скаргу від 05.12.2024 № 54-8732/54-17 (вх. №19812/24 від 17.12.2024) на бездіяльність державного виконавця та посадової особи органу державної виконавчої служби, скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 07.10.2024.

Скарга мотивована тим, що на виконання рішення суду від 28.11.2022 про стягнення з відповідача на користь позивача 283 984, 37 грн пені та 4 259, 77 грн судових витрат 27.12.2022 було видано наказ, який позивач пред`явив до виконання в Оболонський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 23.01.2023 головний державний виконавець ВДВС Ярмоленко К.Ю. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №70721767, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, про стягнення виконавчого збору, про арешт коштів.

Стягувач звертався до ВДВС з листами про надання інформації про хід виконавчого провадження, зокрема з листами №5405-3646/5417 від 25.04.2023, №5401-6551/5417 від 25.07.2023, №5401-9073/5417 від 27.11.2023, №5401-6031/5417 від 06.08.2024.

У відповідь до стягувача від ВДВС надійшов лист від 05.12.2023 №70721767/1 (вх. №54/6494 від 19.12.2023) про те, що виконання організовано відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження».

Надалі державний виконавець 07.10.2024 виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Скаржник вважає, що ця постанова є незаконною, оскільки державний виконавець не вжив всіх передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішення суду, не вчинив всіх дій, передбачених ст. 18 цього Закону. Тому мала місце бездіяльність державного виконавця, яка призвела до незаконного винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Позивач, також просив поновити строк для подання скарги, оскільки про винесення постанови від 07.10.2024 стягувачу стало відомо 23.10.2024 за наслідками здійснення моніторингу Автоматизованої системи виконавчого провадження. Водночас, оригінал зазначеної постанови до стягувача не надійшов, до підсистеми «Електронний суд» ця постанова також не внесена. 23.10.2024 стягувач звернувся зі скаргою на бездіяльність державного виконавця та на вказану постанову, проте відповідь на цю скаргу не надійшла. Вважає, що пропустив строк для подання скарги з поважних причин, оскільки вживав всі можливі заходи для виконання рішення суду.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 26.12.2024 відмовлено в поновленні строку на подання скарги. Залишено скаргу без розгляду.

Місцевий господарський суд встановив, що про винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 07.10.2024 заявник дізнався 23.10.2024. Оскаржувана бездіяльність державного виконавця стосується періоду до винесення цієї постанови, тобто до 07.10.2024. З урахуванням отримання ВДВС 31.10.2024 скарги стягувача від 23.10.2024 №5402-7794/5417 стягувач дізнався про бездіяльність щодо розгляду цієї скарги не пізніше 20.11.2024 (з урахуванням 10-денного строку на розгляд скарги та поштового обігу).

Скаргу подано 17.12.2024, тобто з пропуском десятиденного строку щодо кожної з вказаних вимог.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов висновку про залишення скарги без розгляду.

Не погодившись з даною ухвалою суду Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області звернулось до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою за № 54-68/5417 від 03.01.2025 (вх. № 01-05/100/25 від 08.01.2025) у якій просить ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 26.12.2024 у справі № 909/611/22 скасувати та прийняти нову ухвалу, відповідно до якої: поновити строк для подання скарги; визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Оболонського вілділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярмоленко К.Ю. щодо не виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 27.12.2022 у справі № 909/611/22; скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 07.10.2024 винесену головним державним виконавцем Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Київ) Ярмоленко К.Ю.; зобов?язати головного державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ; Ярмоленко К.Ю. вчинити дії та вжити всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів для примусового виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 27.12.2022 у справі № 909/611/22: визнати протиправною бездіяльність начальника Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не розгляду скарги на бездіяльність головного державного виконавця на Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 07.10.2024 (вих. № 5402-7794/5417 від 23. 1С.2024); зобов?язати Оболонський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, повідомити суд і Головне управління не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

На переконання апелянта, судом першої інстанції не враховано змісту конкретних обставин, які спричинили порушення строку звернення до суду, хронологію та послідовність дій Головного управління перед зверненням до суду за захистом свого права, не надано оцінки тривалості строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка Головного управління протягом цього строку; які дії вчинялись, і чи пов?язані вони з готуванням до звернення до суду із скаргою на бездіяльність ВДВС.

Судом першої інстанції не враховано, що причина пропуску строку звернення до суду є поважною причиною та є об?єктивно непереборною і не залежною від волевиявлення Головного управління. Дана обставина підтверджена належними та допустимими доказами.

Скаржник просить апеляційний суд взяти до уваги викладені вище конкретні обставини, оскільки вони є у прямому зв?язку з пропуском строку, і ці обставини мають значення.

У судове засідання 16.04.2025 сторони явки уповноважених представників не забезпечили, хоча належним чином були повідомленні про час та дату судового засідання.

Зважаючи на те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасників справи, колегія суддів апеляційного господарського суду, з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, вважає за необхідне розглянути справу за відсутності представників сторін та органу ДВС, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає за доцільне зазначити наступне.

Приписами ст. 339 ГПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Нормою ст. 341 ГПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений строк для подання скарги може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою (ч.2 ст. 341 ГПК).

За змістом ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема визначено, що: рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч.1): рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем. зобов?язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом (ч.3); рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав. свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів (ч.5).

Як встановлено колегією суддів з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 28.11.2022 у справі № 909/611/22 позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕСТИЖ-П» задоволено частково. Стягнуто з Товариства, з обмеженою відповідальністю «ПРЕСТИЖ-П» на користь Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області 283 984, 37 грн пені, а також 4 259, 77 грн судових витрат. Відмовлено в позові в частині стягнення 569 062, 44 грн, з яких 86 085,54 грн - пеня, 482 976, 90 грн - штраф.

На виконання зазначеного вище рішення суду 27.12.2022 видано наказ.

23.01.2023 Оболонський відділ державної виконавчої служби місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за заявою Головного управління про примусове виконання рішення вих. №5401-171/5417 від 05.01.2023, виніс постанови: про відкриття виконавчого провадження (ВП №70721767; ідентифікатор доступу 623Б4А80585А); про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій; про стягнення виконавчого збору; про арешт коштів.

Головне управління зверталось до ВДВС з листами про надання інформації про хід виконавчого провадження щодо виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 27.12.2022 у справі № 909/611/22, зокрема: лист №5405-3646/5417 від 25.04.2023; №5401-6551/5417 від 25.07.2023; №5401-9073/5417 від 27.11.2023; №5401-6031/5417 від 06.08.2024.

До Головного управління за вх. №54/6494 від 19.12.2023 від ВДВС надійшов лист (05.12.2023 №70721767/1), що виконання організовано відповідно до Закону.

В подальшому, скаржник вказує, що здійснюючи моніторинг Автоматизованої системи виконавчого провадження 23.10.2024 Головному управлінню стало відомо, що 07.10.2024, головним державним виконавцем Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярмоленко К.Ю. прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Головне управління, 24.10.2024 направило начальнику Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скаргу на бездіяльність головного державного виконавця, на Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 07.10.2024 (вих. №5402-7794/5417 від 23.10.2024) в якій просило: - визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярмоленко К.Ю. щодо не виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 27.12.2022 у справі № 909/611/22; скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 07.10.2024 винесену головним державним виконавцем Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярмоленко К.Ю; зобов??язати головного державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м., Київ) Ярмоленко К.Ю. вчинити дії та вжити всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів для примусового виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 27.12.2022 у справі № 909/611/22.

Скаргу Оболонський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) отримав 31.10.2024, про що свідчать дані трекінгу Укрпошти. Доказів розгляду начальником ВДВС вказаної скарги суду не надано.

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази того, що Оболонським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстинії (м. Київ) направлено постанову від 07.10.2024 Головному управлінню через підсистему «Електронний Суд». Крім того, не направлено поштовим зв?язком ні постанови, ні оригіналу наказу.

Колегія суддів зазначає, що ГПК України (розділ VI Судовий контроль за виконанням судових рішень) передбачено право на звернення із скаргою до суду на дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, так і статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби: 1) до суду або до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що Головне управління скористалось альтернативним способом захисту своїх прав на оскарження рішень державного виконавця, а саме зверненням із скаргою до начальника ВДВС. Водночас не отримавши ні постанови, ні наказу, ні результату розгляду скарги та з метою виконання рішення суду, яке набрало законної сили, Головне управління звернулось до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця та посадової особи органу державної виконавчої служби.

Правовий інститут строків звернення до суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними. Пропуском строку звернення до суду послужило звернення із скаргою до начальника ВДВС, яке виявилось безрезультатним.

При цьому, бездіяльність державного виконавця та начальника відділу державної виконавчої служби є триваючим порушенням прав Головного управління.

Колегія суддів вказує, що судом першої інстанції не враховано змісту конкретних обставин, які спричинили порушення строку звернення до суду, хронологію та послідовність дій Головного управління перед зверненням до суду за захистом свого права, не надано оцінки тривалості строку, який пропущений та те, чи могли і яким чином певні фактори пропуском строку звернення до суду.

Разом з тим, місцевим судом не досліджено, яка була поведінка Головного управління протягом цього строку, які дії вчинялись, і чи пов?язані вони з готуванням до звернення до суду із скаргою на бездіяльність ВДВС. Дані обставини підтверджені належними та допустимими доказами.

Викладені вище конкретні обставини, є у прямому зв?язку з пропуском строку, і ці обставини мають значення, оскільки саме через них звернення до суду в установлений законом строк було зробити не можливим.

Судова колегія також звертає увагу на те, що судом першої інстанції не було в повному обсязі досліджено, той факт, що у скарзі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області № 54-8732/54-17 від 05.12.2024 (вх. № 19812/24 від 17.12.2024), оскаржувалися в тому числі бездіяльність державного виконавця та посадової особи органу Державної виконавчої служби.

Відповідно до змісту постанови Верховного суду від 06.09.2024 у справі 909/893/17 зазначено, що бездіяльність, на відміну від дії, має триваючий характер та існує до часу початку дій, які свідчать про припинення бездіяльності. Триваюче правопорушення передбачає перебування у стані безперервного тривалого невчинення особою певних дій (бездіяльності), у зв`язку із чим неправомірна бездіяльність може бути оскаржена упродовж усього часу її перебігу.

Аналогічного висновку Верховний Суд дійшов у постановах від 23.10.2019 у справі № 127/2-2177/2005 (провадження № 61-38328св18), 08.07.2020 у справі № 589/6044/13 (провадження № 61-35606св18) та від 22.12.2021 у справі № 760/19348/20 (провадження № 61-7645св21).

Верховний Суд у постанові від 25.03.2020 у справі № 175/3995/17-ц (провадження № 61-36762св18) також зазначив, що триваюче правопорушення розуміється як проступок, пов`язаний з тривалим та безперервним невиконанням суб`єктом обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка допустила бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження бездіяльності та, відповідно, порушення закону. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку: усунення стану, за якого об`єктивно існує певний обов`язок у суб`єкта, що вчиняє правопорушення; виконанням обов`язку відповідним суб`єктом.

Таким чином, бездіяльність виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби є триваючим правопорушенням, у зв`язку з чим початок перебігу строку на її оскарження автоматично відкладається.

Окрім того, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський Суд з прав людини неодноразово в низці своїх рішень за заявами громадян проти України зазначав, що в Україні заявники на протязі значного терміну часу не можуть домогтися виконання судових рішень, винесених на їх користь. Так у рішенні по Справі «Войтенко проти України» (Заява № 18966/02,Страсбург, 29 червня 2004 року) суд знову повторює, що «...ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок (див. «Іммобільяре Саффі проти Італії», заява N 22774/93). Суд нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті І Протоколу N 1 (див. серед інших джерел, «Бурдов проти Росії», заява N 59498/00; «Ясіуньєне проти Латвії». заява N 41510/98, 6 березня 2003 року). Тому у цій справі Суд вважає, що неможливість заявника домогтися виконання його рішення протягом тривалого терміну становить втручання у його право на мирне володіння майном у сенсі пункту першого статті 1 Протоколу N 1..».

Слід зазначити, що виконання судового рішення є невід?ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-pu/2012).

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення ЄСПЛ у справі «Півень проти України» № 56849/00, від 29.06.2004).

Право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов?язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін (рішення ЄСПЛ у справі "Жовнер проти України" № 56848/00, § 33, від 29.06.2004). Саме на державу покладається обов?язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього. вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення ЄСПЛ у справі «Глоба проти України», № 15729/07, § 27, від 05.07.2012).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вказує, що при прийнятті оскаржуваної ухвали, місцевий суд допустив порушення норм матеріального та процесуального права, а висновки суду, що викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч.1 ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (п. 6 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 277 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що оскільки судом першої інстанції скарга від 05.12.2024 № 54-8732/54-17 (вх. №19812/24 від 17.12.2024) на бездіяльність державного виконавця та посадової особи органу державної виконавчої служби по суті не розглядалась, тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для ухвалення рішення про задоволення скарги, відтак доводи апеляційної скарги в цій частині не підлягають до задоволення.

Враховуючи що внаслідок допущених порушень норм процесуального права суд першої інстанції ухвалив неправомірну ухвалу, якою передчасно відмовив в поновленні строку на подання скарги, розгляду скарги по суті не здійснив, колегія суддів дійшла висновку про скасування оскарженої ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області за № 54-68/5417 від 03.01.2025 (вх. № 01-05/100/25 від 08.01.2025) задоволити частково.

2.Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 26.12.2024 у справі № 909/611/22 скасувати.

3.Справу направити до господарського суду Івано-Франківської області для продовження розгляду.

4.Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя Н.М. Кравчук

Суддя О.І. Матущак