ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2025 року м.Дніпро Справа № 904/9212/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Мороза В.Ф. - доповідач,

суддів: Кощеєва І.М., Чередко А.Є

секретар судового засідання Жолудєв А.В.

розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний комплекс Яворницький та Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2024 (суддя Красота О.І.)

у справі № 904/9212/21

за позовом Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара

до Відповідача-1: Дніпровської міської ради

Відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний комплекс Яворницький"

Відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТБУД-ПРОЕКТ"

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Позивача - Міністерство освіти і науки України

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Відповідача-1, 2 - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Пустовий Сергій Володимирович

Третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Відповідача-2, 3 - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Балтакса Ірина Вячеславівна

Третя особа-4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Позивача - Дніпропетровська обласна державна адміністрація

за участю Дніпропетровської обласної прокуратури

про визнання недійсним рішення Дніпровської міської ради № 462/9 від 28.07.2021

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2024 (суддя Красота О.І.) позовні вимоги задоволено частково.

Визнано недійсним рішення Дніпровської міської ради «Про передачу земельної ділянки по просп. Дмитра Яворницького, 36 (Соборний район) в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ», , по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення» від 26.01.2022 № 150/15.

Скасовано державну реєстрацію прав на земельну ділянку площею 0,3415 га, кадастровий номер :03:325:0152, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за Дніпровською міською радою від 09.02.2022 № 46629224, вчинену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Пустовим С.В., з одночасним припиненням речових прав Дніпровської міської ради на вказаний об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020.

Визнано недійсним договір оренди землі від 09.02.2022, укладений між Дніпровською міською радою і Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ», посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Пустовим С.В. і зареєстрований в реєстрі за № 31.

Скасовано державну реєстрацію прав на земельну ділянку площею 0,3415 га, кадастровий номер :03:325:0152, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ» від 09.02.2022 № 46629687, вчинену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Пустовим С.В., з одночасним припиненням речових прав Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ» на вказаний об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ» (49005, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 22, приміщення 640, ) усунути перешкоди в користуванні Дніпровським національним університетом імені Олеся Гончара (49045, м. Дніпро, просп. Науки, 72, ) земельною ділянкою у м.Дніпро по просп. Дмитра Яворницького, 36 шляхом знесення самочинно збудованої будівлі об`єкта незавершеного будівництва за проектом квартирний (багатоповерховий) житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 01 та паркану.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 75, ) на користь Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара (49045, м. Дніпро, просп. Науки, 72, ) судовий збір в сумі 13420,00 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельний комплекс Яворницький", звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2024 по справі №904/9212/21 скасувати частково, а саме у частині задоволення позовних вимог:

1. Визнати недійсним рішення Дніпровської міської ради «Про передачу земельної ділянки по просп. Дмитра Яворницького, 36 (Соборний район) в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ», , по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення» від 26.01.2022 № 150/15.

2. Скасувати державну реєстрацію прав на земельну ділянку площею 0,3415 га, кадастровий номер :03:325:0152, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за Дніпровською міською радою від 09.02.2022 № 46629224, вчинену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Пустовим С.В., з одночасним припиненням речових прав Дніпровської міської ради на вказаний об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020.

3. Визнати недійсним договір оренди землі від 09.02.2022, укладений між Дніпровською міською радою і Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ», посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Пустовим С.В. і зареєстрований в реєстрі за № 31.

4. Скасувати державну реєстрацію прав на земельну ділянку площею 0,3415 га, кадастровий номер :03:325:0152, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ» від 09.02.2022 № 46629687, вчинену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Пустовим С.В., з одночасним припиненням речових прав Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ» на вказаний об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020.

5. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ» (49005, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 22, приміщення 640, ) усунути перешкоди в користуванні Дніпровським національним університетом імені Олеся Гончара (49045, м. Дніпро, просп. Науки, 72, ) земельною ділянкою у м. Дніпро по просп. Дмитра Яворницького, 36 шляхом знесення самочинно збудованої будівлі - об`єкта незавершеного будівництва за проектом квартирний (багатоповерховий) житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 01 та паркану.

- змінити частково, а саме, в мотивувальній частині рішення, щодо відмови у задоволенні позовних вимог:

6. Визнати недійсним договір суборенди земельної ділянки від 25.01.2023 р. укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТБУД-ПРОЕКТ», посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Балтакса І.В. і зареєстрований в реєстрі №205.

7. Скасувати державну реєстрацію прав на земельну ділянку площею 0,3415 га, кадастровий номер :03:325:0152, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №020 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТБУД-ПРОЕКТ» від 25.01.2023 р. №49064724, вчинену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Балтакса І.В. з одночасним припиненням речових прав Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТБУД- ПРОЕКТ» на вказаний об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №020),

- підставою відмови у зазначених позовних вимогах вказати порушення норм процесуального та матеріального права викладені у цій апеляційній скарзі.

Ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Дніпропетровського Національного Університету імені Олеся Гончара по справі №904/9212/21 у повному обсязі. Вирішити питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує на те, що оскаржуване рішення прийнято при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, неправильному застосуванні норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- суд у оскаржуваному рішенні не тільки не встановив, що зміна предмету та підстав позову, що вже фактично є новим позовом, необхідно для захисту прав позивача у зв`язку зі зміною фактичних обставин справи, а взагалі не надав будь-якої правової оцінки даним обставинам (не розцінив «уточнення» як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову) та виніс рішення по суті позовних вимог згідно заяви про уточнення предмету позову по справі від 20.07.2023 № 83-552-29, яка містила окрім двох первісних позовних вимог про визнання недійсним рішення Дніпровської міської ради «Про надання Товариству з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ», , дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по проспекту Дмитра Яворницького, 36 (Соборний район) по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення» від 28.07.2021 №462/9 та про стягнення судових витрат з Відповідача, іще 7 (сім) нових позовних вимог, що вже є новим позовом;

- Позивач при зверненні з позовною заявою (уточненою) від 15.06.2023 №83-552-25 та заявою про уточнення предмету позову (саме позовної заяви (уточненої) від 15.06.2023) від 20.07.2023 року № 83-552-29 порушив правила поєднання різних позовних вимог в одній позовній заяві, встановлених частиною 1 статті 1 статті 170 Господарського процесуального кодексу України, що призвело до порушення норм процесуального права, і як наслідок такі позовні вимоги не підлягають задоволенню за аналогією як у справі №922/404/19 постанова ВС від 09.07.2020 р. Отже, зазначені порушення норм процесуального права є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог згідно позовної заяви (уточненої) від 15.06.2023 №83-552-25 та заяви про уточнення предмету позову (саме позовної заяви (уточненої) від 15.06.2023) від 20.07.2023 № 83-552-29;

- 30.01.2024 Позивачем подано до суду першої інстанції пояснення по справі від 26.01.2024 з долученими доказами, однак, Позивач, в силу приписів ч. 2, 7 ст. 80 ГПК України, зобов`язаний був подати докази разом із позовною заявою або в строк встановлений судом. До наданих пояснень від 26.01.2024 Позивач долучив копії документів як докази, але не обґрунтував неможливість їх надання у встановлений законом строк та не зазначив причини їх несвоєчасного подання. Позивач, при всій кількості долучених документів (доказів), не долучив жодного документу який би підтвердив його належність до землекористування земельною ділянкою загальною площею 1,4730 га, за вищезазначеною адресою відповідно до діючого законодавства, починаючи з 1934 року;

- висновок суду, про те, що Випис є правовстановлюючим документом на землю для Позивача не відповідає встановленій судом обставині про те, що цей Випис видано Інституту народної освіти датований 27.06.1934 р. та підтверджує таке право саме для цієї юридичної особи, в той час коли Дніпропетровський державний університет вже існував було створено 10.03.1933 р. А також враховуючи той факт, що приміщення, були передані Позивачеві на підставі відповідного документу, а саме: Постанови Ради народних комісарів УСРР «Мережа й контингенти державних університетів УСРР» від 21.07.1933, то про передачу земельної ділянки такий документ відсутній;

- суд не застосував норми Земельного кодексу УСРР 1990 року, в редакції від 06.04.1999 р.;

- суд не застосував ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 № 5245-VI;

- висновок суду про те, що «Доказів передачі у комунальну власність земельної ділянки площею 1,473 га у АДРЕСА_1 або її частини чи розташованих на ній будівель, споруд, інших об`єктів нерухомого майна державної власності до матеріалів справи не надано», не кореспондується з п.6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 № 5245-VI;

- твердження суду, що на підставі Постанови РНК УСРР «Мережа й контингенти державних університетів УСРР» від 21.07.1933 основні та допоміжні будівлі по просп. Карла Маркса, 18 передані Дніпропетровському державному університету, що встановлено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2007 та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.01.2009 у справі № 39/341-07 і не спростовано при розгляді справи № 904/9212/21, не знаходять свого дійсного відображення у цих рішеннях;

- суд безпідставно вважає встановленими обставини переходу права користування на зазначену земельну ділянку до Позивача. Тобто судом так і не було з`ясовано, а Позивачем не було доведено права користування земельною ділянкою, яка видавалася Інституту Народної Освіти, площею 1,473 га, а твердження того, що «Відповідно до ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України, у зв`язку з перебуванням вказаної земельної ділянки в постійному користуванні Позивача, її надання в оренду іншим особам можливе лише після припинення права постійного користування. Будь-яких доказів настання підстав припинення права користування земельною ділянкою в порядку ст. 141 Земельного кодексу України до справи не подано», не знаходять відповідності дійсним обставинам справи, з огляду на те, що таке право у Позивача не виникало;

- суд першої інстанції своїм Рішенням від 25.04.2024 фактично підтвердив що до Позивача не можливо застосувати вимоги передбачені ч. З ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пунктами п. 2, 10 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» так як останній не здійснив реєстрацію своїх прав на земельну ділянку відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, що є ще однією підставою для задоволення апеляційної скарги. Тобто встановлені судом обставини не відповідають його висновкам про те, що відсутність реєстрації земельної ділянки за Позивачем не є підставою відсутності його права на неї;

- посилання суду першої інстанції на правові висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.04.2024 у справі № 922/2737/23 з огляду на відмінність предмета, підстав позову та фактично- доказової бази у цій справі, що не дає підстави вважати правовідносини у цій справі подібними з тими, що мають місце у даній справі; Верховного Суду в постанові від 12.12.2018 у справі № 372/5635/13-ц, оскільки обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права у цій справі, не є подібними до обставин справи, яка розглядається;

- посилання суду першої інстанції в Рішенні від 25.04.2024 про те що право постійного користування ДНУ земельною ділянкою у м. Дніпро по пр. Дмитра Яворницького, 36, також підтверджено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2007р. по справі №39/341-07, що має преюдиційне значення згідно з ч. 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України є безпідставне так як предмет спору відповідно до зазначеного Рішення не було визначити землекористувача зазначеної земельної ділянки, відповідно докази, які б підтверджували право ДНУ на землекористування не досліджувались, а відповідно до ч. 5 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України «Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені», а також згідно ч. 7 тієї ж статті, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду;

- суд першої інстанції не звернув увагу на той факт що в Рішенні від 14.08.2007 по справі №39/341-07 було зазначено про перейменування Інститутом Народної Освіти у Дніпропетровський національний університет що не відповідає дійсності;

- твердження суду, що на підставі Постанови РНК УСРР «Мережа й контингенти державних університетів УСРР» від 21.07.1933 основні та допоміжні будівлі по просп. Карла Маркса, 18 передані Дніпропетровському державному університету, що встановлено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2007 та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.01.2009 у справі № 39/341-07 і не спростовано при розгляді справи № 904/9212/21, не знаходять свого дійсного відображення у цих рішеннях. Отже враховуючи вищенаведене, обставини встановлені Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2007 по справі №39/341-07 щодо прав позивача на спірну земельну ділянку спростовуються, а правова оцінка, надана судом у справі №39/341-07 факту наявності таких прав не підтверджується, але суд першої інстанції проігнорував вказані обставини, що є ще однією підставою для задоволення апеляційної скарги;

- враховуючи, що право Позивача та порушення цього права на земельну ділянку згідно Випису виданого Інституту Народної Освіти від 27.06.1934 року, площею 14 730 м. кв. не доведено, в зазначених позовних вимогах слід відмовити змінивши мотивувальну частину рішення на підстави порушення норм процесуального та матеріального права викладені у цій апеляційній скарзі.

Також, не погодившись з вказаним рішенням Дніпровська міська рада, звернулась до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2024 по справі №904/9212/21 в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує на те, що оскаржуване рішення прийнято при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, неправильному застосуванні норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- суд ухвалюючи оскаржуване рішення не перевірив належним чином та не врахував в повній мірі наявні документи, на предмет знаходження юридичного зв`язку між особою на яку були оформлені документи з Позивачем (ДНУ) у цій справі;

- на суперечливість наданих документів Позивачем, відповідачі неодноразово звертали увагу суду, проте суд в повній мірі проігнорував наведені доводи, не надаючи вказаним обставинам належної правої оцінки;

- з наданих доказів позивачем щодо закріпленої за ним території не можливо встановити, що спірна земельна ділянка розташована на цій території, оскільки фактично спірна земельна ділянка яка на думку позивача закріплена за Університетом є не сформованою. Таким чином, доводи позивача щодо закріпленого права користуванням земельною ділянкою за останнім не підтверджується належними доказами, позивачем також не надано доказів того, що таке право на земельну ділянку за ним було зареєстровано в Державному земельному кадастрі як того вимагає законодавство, а тому доводи позивача щодо виникнення у нього такого права є помилковими;

- Земельний кодекс УСРР від 29.11.1922 передбачав обов`язковість оформлення, держаної реєстрації та видачі землекористувачам правопідтверджуючих документів на землю, а Постановою Всеукраїнського центрального виконавчого комітету та Ради народних комісарів УСРР "Про земельні розпорядки в смузі міст і містечок" від 23.10.1925 також було передбачено, що всі земельні ділянки в межах міської смуги підлягали державній реєстрації, що засвідчувалось актами реєстрації, такими як загальний реєстр (список) землекористувачів волості, та витягами з них. Враховуючи наведене, можливо стверджувати, що суд ухвалюючи оскаржуване рішення не врахував/ не з`ясував наявності у Позивача всіх правопідтверджуючих документів на право постійного користування спірною земельною ділянкою, передбачених ст. 193 Земельного кодексу УСРР від 29.11.1922, а також факту внесення позивача до відповідного загального реєстру (списку) землекористувачів, у зв`язку з чим суд дійшов передчасного висновку щодо наявності підстав для задоволення позову та наявності у позивача права постійного користування на спірну земельну ділянку (в тому числі за відсутності первинного документу - Картки володіння від 26.08.1924);

- Належним доказом у справі, який би підтвердив чи спростував накладення земельних ділянок, може бути лише висновок земельно-технічної експертизи. Відповідне клопотання про проведення судової експертизи в рамках цієї справи було заявлено відповідачем - 2, проте вказане клопотання суд безпідставно відхилив вважаючи, що наданий доказ позивачем (Технічну документацію щодо проведення геодезичної зйомки земельної ділянки та виготовлення графічних матеріалів на земельну ділянку) у справі є достатнім для з`ясування межі земельної ділянки в натурі та наявність накладення земельної ділянки відповідача - 2 з земельною ділянкою Позивача;

- не дивлячись на наявність судового рішення у справі №39/341-07 від 14.08.2007 року про зобов`язання ТОВ ПБФ «ДОМОБУД» та ТОВ «Консоль ЛТД» знести самочинно збудовані об`єкти на земельній ділянці за адресою м. Дніпропетровськ , пр. К.Маркса, 36, Позивач протягом 15 років не вживав буд-яких заходів по захисту своїх, як він вважає, прав користування земельною ділянкою за адресою м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, 36, площею 1,4730 га., судове рішення у справі №39/341-07 від 14.08.2007року не виконано по теперішній час. Тобто, протягом більше ніж 15 років на земельній ділянці, кадастровий номер :03:325:0152, знаходиться нерухоме майно (об`єкт незавершеного будівництва загальною площею 3636, 2 кв. м.), що на дату подачі позову є власністю Відповідача - 2 (підтверджується інформацією з ЄДР наданою Відповідачем - 2 з поясненнями 19.04.2022). Не дивлячись на наявність судового рішення у справі № 39/341-07 від 14.08.2007 року про зобов`язання ТОВ ПБФ «ДОМОБУД» та ТОВ «Консоль ЛТД» знести самочинно збудовані об`єкти на земельній ділянці за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. К. Маркса. 36, Позивач протягом 15 років не вживав буд-яких заходів по захисту своїх, як він вважає, прав користування земельною ділянкою за адресою: м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 36, площею 1,4730 га, оскільки, судове рішення у справі № 39/341-07 від 14.08.2007 року не виконано по теперішній час;

- документи надані до позовної заяви на підтвердження набуття права користування спірною земельною ділянкою є неналежними доказами (відсутня сама картка володіння, факту внесення позивача до відповідного загального реєстру (списку) землекористувачів), докази проведеної реєстрації спірної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі не надані, не встановлені межі спірної земельної, у зв`язку з чим у суду були відсутні підстави для задоволення позову.

Процесуальний хід розгляду справи відображений у відповідних ухвалах Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.07.2024 об`єднано апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2024 по справі №904/9212/21 в одне апеляційне провадження для спільного розгляду з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний комплекс Яворницький" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2024 по справі №904/9212/21.

Хронологія надходження інших процесуальних документів до суду.

10.07.2024 до Центрального апеляційного господарського суду від Дніпровської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ "Будівельний комплекс Яворницький", в якому просить апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі та скасувати оскаржуване рішення, прийнявши нове про відмову у позові.

17.07.2024 до Центрального апеляційного господарського суду від Міністерства освіти і науки України надійшов відзив на апеляційні скарги Дніпровської міської ради та ТОВ "Будівельний комплекс Яворницький", в якому просить скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

30.10.2024 до Центрального апеляційного господарського суду від Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ "Будівельний комплекс Яворницький", в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

30.10.2024 до Центрального апеляційного господарського суду від Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара надійшов відзив на апеляційну скаргу Дніпровської міської ради, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

06.11.2024 до Центрального апеляційного господарського суду від ТОВ "Будівельний комплекс Яворницький" надійшли заперечення в порядку ст. 42 ГПК України проти поданого Дніпровським національним університетом імені Олеся Гончара відзиву на апеляційну скаргу.

20.01.2025 до Центрального апеляційного господарського суду від Дніпропетровської обласної державної адміністрації надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника юридичного департаменту з урахуванням наданих пояснень у відповідності до чинного законодавства України.

21.01.2025 до Центрального апеляційного господарського суду від ТОВ "Будівельний комплекс Яворницький" надійшло клопотання про призначення судової експертизи з питань землеустрою.

Клопотання обґрунтовано тим, що з метою встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме: відповідність землекористування земельною ділянкою Позивачем за адресою: м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 36, площею 1,473 га, а також за адресою: м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 36, площею 034,15 га, кадастровий номер :03:325:0152 правовстановлюючим документам, документації із землеустрою на земельні ділянки та нормативно-правовим актам на дату винесення рішення Дніпровської міської ради «Про передачу земельної ділянки по просп. Дмитра Яворницького, 36 (Соборний район) в оренду ТОВ «БК ЯВОРНИЦЬКИЙ», , по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення» від 26.01.2022 № 150/15.

На розгляд експертам просить поставити наступні питання:

- Чи відповідає фактичне постійне землекористування ДНУ земельною ділянкою за адресою : м. Дніпро, по просп. Дмитра Яворницького, 36 площею 1,4730 га, а також за адресою : м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 36 площею 0,3415 га, кадастровий номер :03:325:0152 правовстановлювальним документам, документації із землеустрою на земельні ділянки та нормативно-правовим актам на дату винесення рішення Дніпровської міської ради «Про передачу земельної ділянки по просп. Дмитра Яворницького, 36 (Соборний район) в оренду ТОВ «БК ЯВОРНИЦЬКИЙ», , по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення» від 26.01.2022р. №150/15?;

- Чи відносилася земельна ділянка за адресою : м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 36 площею 0,3415 га, кадастровий номер :03:325:0152 до земель запасу станом на дату винесення рішення Дніпровської міської ради «Про передачу земельної ділянки по просп.Дмитра Яворницького, 36 (Соборний район) в оренду ТОВ «БК ЯВОРНИЦЬКИЙ», , по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення» від 26.01.2022р. №150/15?.

25.03.2025 до Центрального апеляційного господарського суду від третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів-2,3 - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Балтакси І.В. надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

25.03.2025 до Центрального апеляційного господарського суду від ТОВ "Будівельний комплекс Яворницький" надійшли додаткові пояснення, в яких він підтримав доводи та вимоги своєї апеляційної скарги, наполіг на її задоволенні.

26.03.2025 до Центрального апеляційного господарського суду від Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара надійшли заперечення на клопотання ТОВ «БК ЯВОРНИЦЬКИЙ» про призначення експертизи по справі №904/9212/21.

Розглянувши клопотання відповідача-2 та враховуючи заперечення позивача, суд, з урахуванням встановлених обставин, вважає його таким, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Як передбачено абз. 2 п. 2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» від 23.03.2012 № 4 (далі - Постанова № 4) судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 ГПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Тобто, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Неприпустимо ставити перед судовими експертами питання, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмету доказування у справі, а також правові питання, вирішення яких згідно з чинним законодавством віднесено до компетенції суду (правовий висновок Верховного Суду у постанові від 22.09.2022 у справі №910/2559/21).

Варто зазначити, що підставою для призначення експертизи є неможливість вирішення судом спору без залучення спеціальних знань, а для встановлення фактичних даних у даній справі відсутня дійсна потреба у спеціальних знаннях, адже обставини, які стосуються предмету спору та входять до кола обставин, пов`язаних з предметом доказування, можуть бути встановлені за допомогою інших засобів доказування.

Згідно ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 73 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, в матеріалах справи містяться рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2007р. по справі №39/341-07, яким підтверджено право постійного користування позивачем земельною ділянкою; картка володіння від 26.08.1924р. за реєстраційним №12916/5, протокол Дніпропетровської міськради від 10.07.1930р за №55; випис із актів земельної реєстрації на земельну дільницю від 27.06.1934р. тощо.

Тобто, сторонами до матеріалів справи долучено докази на підтвердження підстав позову, які в силу вимог ст. 86 ГПК України мають бути оцінені судом, а результат такої оцінки має бути викладений у мотивувальній частині рішення суду (ст. 238 ГПК України).

В свою чергу, судом приймається до уваги, що перше запропоноване питання не відноситься до суті спору у справі №904/9212/21, а відтак необхідності в його дослідженні експертом виходячи з предмету та підстави позовних вимог немає.

В свою чергу, встановити в 2025 році, яким саме було фактичне землекористування ДНУ станом на 26.01.2022р. (дату прийняття рішення Дніпровської міської ради «Про передачу земельної ділянки по просп. Дмитра Яворницького, 36 (Соборний район) в оренду ТОВ «БК ЯВОРНИЦЬКИЙ», , по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення» від 26.01.2022р. №150/15) об`єктивно неможливо.

Апеляційний суд наголошує, що питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 13.08.2021 у справі №917/1196/19.

Колегія суддів також звертає увагу, що згідно абз. 3 п. 2 Постанови № 4 якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи (подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 902/834/20, від 13.08.2021 у справі № 917/1196/19).

Водночас, в матеріалах справи немає будь-яких взаємно суперечливих доказів, що спонукало б суд призначити експертизу, і про наявність таких не зазначає заявник клопотання.

Як передбачено ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, (яким відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів), яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 925/2028/15 та від 14.01.2020 у справі № 925/1082/18.

Апелянтом не надано суду доказів неможливості самостійно замовити експертне дослідження з об`єктивних причин (як-то відсутність необхідних для проведення експертизи матеріалів тощо).

При цьому наявні у справі документи дозволяють встановити обставини у справі без спеціальних знань у сфері землеустрою та проведення судової земельно-технічної експертизи.

Варто також зазначити, що призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду, при цьому питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи.

Такий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 27.04.2021 у справі №927/685/20.

Крім того, правомірність зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України залежить від підставності призначення судової експертизи, необхідно виходити з того, що призначення судової експертизи - це процесуальна дія суду, яка у будь-якому випадку збільшує строк розгляду справи, що, відповідно, може мати наслідком порушення прав і охоронюваних законом інтересів учасників справи, а тому у кожному разі має бути обґрунтованим. Отже, призначення судової експертизи з порушенням зазначених вимог має наслідком безпідставне збільшення строку розгляду справи, тобто вихід за межі розумного строку розгляду справи, що суперечитиме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до частини 1 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.02.2022 у справі № 911/731/18.

Отже, за сукупністю зазначених обставин, апеляційний суд обґрунтовано відмовляє у задоволенні клопотання відповідача-2 (апелянта) про призначення судової експертизи.

Відповідач-3 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні 27.03.2025 брали участь прокурор, представники відповідачів-1,2 (апелянтів) та позивача. Відповідач-3 та треті особи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, уповноважених представників не направили.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях від 28.10.1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції").

«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G.B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Отже, при здійсненні правосуддя судом мають враховуватися не тільки процесуальні строки, визначені ГПК України, а й рішення ЄСПЛ, як джерела права, зокрема, в частині необхідності забезпечення судового розгляду впродовж розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відтак, органи судової влади здійснюють правосуддя навіть в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд звертає увагу на висновки Європейського суду з прав людини, викладені у рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії", відповідно до якого заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04.10.2001 у справі "Тойшлер проти Германії" (Тeuschler v. Germany).

Тобто сторона повинна демонструвати зацікавленість у найшвидшому вирішенні її питання судом, брати участь на всіх етапах розгляду, що безпосередньо стосуються її, для чого має утримуватись від дій, що можуть безпідставно затягувати судовий процес, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.10.2021 у справі № 11-250сап21 акцентувала увагу на тому, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02), «Карнаушенко проти України» (Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02).

Як відзначив Верховний Суд у постановах від 12.03.2019 у справі № 910/12842/17, від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18, від 07.07.2022 у справі № 918/539/16 відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, згідно усталеної судової практики та позиції ЄСПЛ відкладення розгляду справи можливе з об`єктивних причин, як-то неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні чи недостатність матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, враховуючи положення ст. 7, 13, 14, 42-46 ГПК України, зокрема, щодо того, що учасники справи мають рівні права, якими вони повинні користуватися добросовісно, та несуть ризик настання тих чи інших наслідків, зумовлених невчиненням ними процесуальних дій, зважаючи на те, що суд не визнавав обов`язковою явку учасників справи, а в матеріалах справи містяться докази їх повідомлення про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, приймаючи до уваги заяви третіх осіб-3,4 про розгляд справи без їх участі та за відсутності уповноваженого представника та необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, з огляду на обставини сприяння судом у наданні учасникам судового процесу достатнього часу для належної підготовки своєї позиції та викладення її в поданих процесуальних документах, а також в забезпеченні участі в судових засіданнях, в тому числі в режимі відеоконференції, і цими правами вони розпоряджаються на власний розсуд, констатуючи достатність матеріалів для апеляційного перегляду справи, колегія суддів вважає за можливе здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами та без учасників справи, які не з`явилися.

Судом апеляційної інстанції було здійснено всі необхідні дії, що сприяли в реалізації сторонами принципу змагальності та диспозитивності.

Представник апелянта (відповідача-1) в судовому засіданні 27.03.2025 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Представник апелянта (відповідача-2) підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційних скарг, наполягав на необхідності залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Прокурор надав пояснення щодо позовних вимог та доводів апеляційних скарг, відповідно до яких заперечив проти вимог скаржників у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення присутніх представників сторін та учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши повноту та об`єктивність встановлених обставин та висновки місцевого господарського суду, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційні скарги належить задовольнити частково з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до п. 1.1 статуту Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара в редакції, затвердженій наказом Міністерства освіти і науки України від 11.07.2017 № 1004, Університет засновано як Катеринославський університет рішенням Міністерства народної освіти і мистецтв Української держави від 20.08.1918 про затвердження Статуту Катеринославського університету. Згідно з рішенням Катеринославського губернського відділу народної освіти від 24.02.1920 замість Катеринославського університету було створено Катеринославський інститут народної освіти (з 1926 року Дніпропетровський інститут народної освіти).

Виписом з актів земельної реєстрації на земельну дільницю від 27.06.1934 засвідчено, що зазначену на плані земельну ділянку у м. Дніпропетровську по просп. Карла Маркса, 18 (на даний час м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 36) площею 1,473 га на підставі картки володіння від 26.08.1924 в реєстрі № 12916/5 надано в користування Інституту Народної Освіти за призначенням під учбовий заклад, яка використовується за призначенням.

Реєстрацію земельної ділянки затверджено 10.07.1930 за протоколом № 55 засідання Президії Дніпропетровської міської ради ХІІІ скликання та 04.04.1930 за № 1328 і занесено до загального реєстру земельних ділянок по м. Дніпропетровську. На земельній ділянці розташовано будівлі Інституту Народної Освіти літ. А, Б, В, що позначені на плані.

Відповідно до ч. 2 ст. 92 Господарського процесуального кодексу України за заявою особи, яка надала суду оригінал письмового доказу, суд повертає оригінал доказу цій особі після його дослідження, якщо це можливо без шкоди для розгляду справи, або після набрання судовим рішенням законної сили. У матеріалах справи залишається засвідчена суддею копія письмового доказу або витяг з нього.

У підготовчому засіданні 28.03.2024 за участі представників Позивача, Відповідача-1, Відповідача-2 та Прокурора судом оглянуто та засвідчено копії письмових доказів, наданих Позивачем, а саме: оригінал випису з актів земельної реєстрації на земельну дільницю від 27.06.1934 та засвідчену Державним архівом Дніпропетровської області архівну копію витягу з протоколу № 55 засідання Президії Дніпропетровської міської ради ХІІІ скликання.

Проведення огляду картки володіння від 26.08.1924 виявилося неможливим через відсутність вказаного документа у Позивача (про що зазначено у наданих з дозволу суду і долучених до справи поясненнях від 26.01.2024), а також у фондах Державного архіву Дніпропетровської області та повідомленої інформації про відсутність позитивних результатів пошуку її місцезнаходження (листи Державного архіву Дніпропетровської області від 03.04.2023 № 182/0/126-23, від 09.10.2023 № К-3000/0/217-23).

У процесі реорганізації навчальних закладів, на виконання Постанови Ради народних комісарів УСРР «Про реорганізацію мережі і системи педосвіти» від 22.07.1930, Дніпропетровський педагогічний інститут Профосвіти з факультетами соціальних наук, біологічних і виробничого навчання з використанням наявної матеріальної бази розміщено в переданому від Інституту народної освіти навчальному корпусі (з допоміжними будівлями і спорудами) у АДРЕСА_2 , що закріплено в «Мережі учбових закладів України на 1930/31 рік» Народного комісаріату освіти УРСР.

Відповідно до Постанови Ради народних комісарів УСРР «Мережа й контингенти державних університетів УСРР» від 21.07.1933, прийнятої на виконання постанови Ради народних комісарів УСРР «Про організацію на Україні державних університетів» від 10.03.1933, основні та допоміжні приміщення у м. Дніпропетровську по просп. Карла Маркса, 18 передані Дніпропетровському державному університету. Зокрема, пунктом 11 розділу V «Про передання державним університетам помешкань» Постанови Ради народних комісарів УСРР «Мережа й контингенти державних університетів УСРР» від 21.07.1933 передбачено не пізніше 15.08.1933 передати університетам всі учбові та спеціального призначення приміщення (так основні, як і допоміжні) що є у віданні фізико-хіміко-математичних інститутів та інститутів профосвіти в містах: Харкові, Одесі, Києві, Дніпропетровську, які покладаються в основу університетів, та приміщення науково-дослідних установ, що передаються університетам.

У п. 90 статуту Дніпропетровського державного університету в редакції, затвердженій наказом Всесоюзного комітету у справах вищої школи при РНК СРСР від 22.08.1939 №У/443, визначене місцезнаходженням навчального закладу м. Дніпропетровськ, просп. Карла Маркса, 18.

За час користування вказаною земельною ділянкою найменування Позивача неодноразово змінювалось.

Указом Президента України «Про надання деяким вищим навчальним закладам статусу національних» від 11.09.2000 № 1059/2000 університету надано статус національного, у зв`язку з чим назву змінено на Дніпропетровський національний університет.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про присвоєння Дніпропетровському національному університету імені Олеся Гончара» від 25.06.2008 № 884-р університету присвоєно ім`я видатного українського письменника, ученого і громадського діяча Олеся Терентійовича Гончара та вирішено в подальшому іменувати його Дніпропетровський національний університет імені Олеся Гончара.

Наказом Міністерства освіти і науки України «Про перейменування Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара та його структурних підрозділів» від 27.02.2017 № 314 Дніпропетровський національний університет імені Олеся Гончара перейменовано у Дніпровський національний університет імені Олеся Гончара.

На земельній ділянці площею 1,473 га у АДРЕСА_1 розташовано об`єкти нерухомого майна, що є державною власністю, знаходяться на балансі Позивача і закріплені за ним на праві господарського відання згідно з наказом Міністерства освіти і науки України «Про закріплення державного майна за Дніпропетровським національним університетом імені Олеся Гончара» від 23.06.2017 № 912.

Поданими до справи документами підтверджено факт реєстрації за державою права власності на об`єкти нерухомого майна, а саме:

- будівлю навчального корпусу № 2 літ. «А-4» Дніпропетровського державного університету (свідоцтво про право власності від 21.08.1999, видане виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради), зареєстровану 21.08.1999 Дніпропетровським бюро технічної інвентаризації на праві державної власності за державою в особі Верховної Ради України та записана в реєстрову книгу № 38юн за реєстровим № 1852-107;

- будівлі житлових будинків літ. «Б-1», «В-1» Дніпропетровського державного університету (свідоцтво про право власності від 21.08.1999, видане виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради), зареєстровані 21.08.1999 Дніпропетровським бюро технічної інвентаризації на праві державної власності за державою в особі Верховної Ради України та записані в реєстрову книгу № 16жю за реєстровим № 980-136.

Перелік та технічні характеристики будівель (споруд) на земельній ділянці наведено в технічному паспорті, складеному Дніпропетровським бюро технічної інвентаризації станом на 05.05.1988.

У зв`язку зі змінами адреси об`єктів нерухомого майна та земельної ділянки на підставі рішення виконкому Дніпропетровської міськради від 16.12.1993 № 1213 (території навчального корпусу № 2 присвоєно адресу просп. Карла Маркса, 36, довідка МДКП «Земград» від 21.05.1999 № 142) та розпорядження Дніпропетровського міського голови «Про перейменування топонімів м. Дніпропетровська» від 19.02.2016 № 71-р (просп. Карла Маркса перейменовано на просп. Дмитра Яворницького), станом на час розгляду справи основні та допоміжні будівлі і земельна ділянка мають адресу АДРЕСА_1 .

Вказані об`єкти та земельна ділянка площею 1,473 га у АДРЕСА_1 обліковуються у складі належного державі майна в Автоматизованій системі Міністерства освіти і науки України «Юридичні особи» форма № 2б(д).

Отже, наведеними документами в сукупності підтверджено, що земельна ділянка площею 1,473 га у АДРЕСА_1 є державною власністю і перебуває у постійному користуванні Позивача.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2007 у справі №39/341-07 за позовом Дніпропетровського національного університету (на даний час Дніпровський національний університет імені Олеся Гончара) до Товариства з обмеженою відповідальністю Проектно-будівельної фірми «Домобуд» (далі ТОВ ПБФ «Домобуд») та Товариства з обмеженою відповідальністю «Консоль ЛТД» (далі ТОВ «Консоль ЛТД») встановлено факт самочинного будівництва на земельній ділянці у м. Дніпропетровську по просп. Карла Маркса, 36 (на даний час м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 36) будівлі житлового комплексу.

Вказаним рішенням встановлено, що земельна ділянка орієнтованою площею 3,700 кв.м (за результатами вимірювання стрічкою) за адресою: м. Дніпропетровськ, просп. Карла Маркса, 36 огороджена металевим забором із профільованого листа та використовується ТОВ ПБФ «Домобуд» та ТОВ «Консоль ЛТД» під розміщення будівельного майданчика для будівництва житлового комплексу. Документи на право користування вищенаведеною земельною ділянкою у ТОВ ПБФ «Домобуд» та ТОВ «Консоль ЛТД» відсутні, що суперечить вимогам ст. 125 Земельного кодексу України.

З огляду на вказані порушення та на основі встановлених фактів і обставин, суд вирішив зобов`язати ТОВ ПБФ «Домобуд» та ТОВ «Консоль ЛТД» усунути перешкоди в користуванні Дніпропетровським національним університетом земельною ділянкою за адресою: м. Дніпропетровськ, просп. Карла Маркса, 36; заборонити ТОВ ПБФ «Домобуд» та ТОВ «Консоль ЛТД» вчиняти будь-які перешкоди в користуванні Дніпропетровським національним університетом земельною ділянкою за адресою: м. Дніпропетровськ, просп. Карла Маркса, 36; зобов`язати ТОВ ПБФ «Домобуд» та ТОВ «Консоль ЛТД» за свій рахунок знести самочинно збудовані об`єкти на земельній ділянці у м. Дніпропетровську по просп. Карла Маркса, 36.

Додатковим рішенням від 05.09.2007 у справі № 39/341-07 стягнуто солідарно з ТОВ ПБФ «Домобуд» та ТОВ «Консоль ЛТД» користь Дніпропетровського національного університету 700 933,00 грн. збитків.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.01.2009 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2007 у справі № 39/341-07 залишено без змін; додаткове рішення від 05.09.2007 змінено в частині стягнення збитків, суд апеляційної інстанції вирішив стягнути солідарно з ТОВ ПБФ «Домобуд» та ТОВ «Консоль ЛТД» на користь Дніпропетровського національного університету 206409,00 грн. збитків.

У ліквідаційній процедурі у справі № Б3/160-10 про банкрутство ТОВ ПБФ «Домобуд» об`єкт самочинного будівництва, збудований на земельній ділянці м. Дніпропетровську по просп. Карла Маркса, 36, продано Товариству з обмеженою відповідальністю «Реалпласт» (далі ТОВ «Реалпласт») за договором купівлі-продажу від 20.09.2013.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових право на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 24.06.2021 № 262921393, 24.09.2013 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис № 2623998 про реєстрацію за ТОВ «Реалпласт» права власності на вказаний об`єкт самочинного будівництва (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) за свідоцтвом № 4734 від 24.09.2013 на підставі рішення приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Петрушенської І.Р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер № 6179970 від 24.09.2013.

У ліквідаційній процедурі у справі № 904/8151/13 про банкрутство ТОВ «Реалпласт» об`єкт самочинного будівництва (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), збудований на земельній ділянці м. Дніпропетровську по просп. Карла Маркса, 36, продано Товариству з обмеженою відповідальністю «Онєга плюс» (далі ТОВ «Онєга плюс») за договором купівлі-продажу від 03.06.2014, свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 1357 від 03.06.2014, запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 5890275 про реєстрацію права власності на підставі рішення приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Петрушенської І.Р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер №13532084 від 03.06.2014.

ТОВ «Онєга плюс» укладено договори купівлі-продажу часток в об`єкті самочинного будівництва (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01):

1) за договором № 110 від 27.01.2017, посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Петрушенською І.Р., продано ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) 1/5 об`єкта (запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 27.01.2017 № 18750665), ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ) 1/5 об`єкта (запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 27.01.2017 № 18750666), ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 ) 1/10 об`єкта, (запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 27.01.2017 № 18750664);

2) за договором № 115 від 27.01.2017, посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Петрушенською І.Р., продано ОСОБА_1 1/5 об`єкта (запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 27.01.2017 № 18750538), ОСОБА_2 1/5 об`єкта (запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 27.01.2017 № 18750539), ОСОБА_3 1/10 об`єкта, (запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 27.01.2017 № 18750537).

19.03.2021 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис №41082875 про реєстрацію права власності ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 ) на 2/5 об`єкта самочинного будівництва (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) в порядку спадкування після ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 19.03.2021 № 1551, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В., рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер № 57193246 від 19.03.2021.

06.04.2021 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис №41346244 про реєстрацію права власності ОСОБА_3 на 2/5 об`єкта самочинного будівництва (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) на підставі укладеного із ОСОБА_1 договору купівлі-продажу № 787 від 06.04.2021, рішення приватного нотаріуса приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер № 57478603 від 06.04.2021.

13.04.2021 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис №41551390 про реєстрацію права власності ТОВ «БК ЯВОРНИЦЬКИЙ» на 3/5 об`єкта самочинного будівництва (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) на підставі акта від 13.04.2021 приймання-передачі майна в статутний капітал від ОСОБА_3 , рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер № 57703343 від 17.04.2021.

21.04.2021 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис №41685863 про реєстрацію права власності ТОВ «БК ЯВОРНИЦЬКИЙ» на 2/5 об`єкта самочинного будівництва (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) на підставі акта від 21.04.2021 приймання-передачі майна в статутний капітал від ОСОБА_4 , рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер № 57850478 від 26.04.2021.

Таким чином, кінцевим набувачем самочинно збудованого об`єкта станом на час розгляду справи є Відповідач-2 в особі ТОВ «БК ЯВОРНИЦЬКИЙ».

Рішенням Дніпровської міської ради «Про надання ТОВ «БК ЯВОРНИЦЬКИЙ», , дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення» від 28.07.2021 № 462/9 на підставі клопотання Відповідача-2 від 07.06.2021 вх. № 36/3408 та графічного матеріалу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у АДРЕСА_1 по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення.

ТОВ «БК ЯВОРНИЦЬКИЙ» зобов`язано замовити у суб`єктів господарювання, що є розробниками документації із землеустрою, згідно з вимогами, передбаченими чинним законодавством, розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та подати цей проект до міської ради для прийняття відповідного рішення (п. 2 рішення від 28.07.2021 № 462/9).

Рішенням Дніпровської міської ради «Про передачу земельної ділянки по АДРЕСА_1 в оренду ТОВ «БК ЯВОРНИЦЬКИЙ», , по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення» від 26.01.2022 № 150/15 за результатами розгляду проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, ураховуючи клопотання ТОВ «БК ЯВОРНИЦЬКИЙ» від 08.11.2021 вх. № 36/6878, рішення Дніпровської міської ради «Про надання ТОВ «БК ЯВОРНИЦЬКИЙ», , дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення» від 28.07.2021 № 462/9, вирішено:

1. Зареєструвати право комунальної власності на земельну ділянку, площею 0,3415 га (кадастровий номер :03:325:0152), по АДРЕСА_1 за Дніпровською міською територіальною громадою, в особі Дніпровської міської ради.

2. Затвердити проєкт землеустрою, розроблений ПП «АЙЛАНТ», щодо відведення земельної ділянки та умови передачі земельної ділянки, визначені під час його погодження, і передати ТОВ «БК ЯВОРНИЦЬКИЙ», , земельну ділянку (план земельної ділянки додається), площею 0,3415 га (кадастровий номер :03:325:0152), по просп. Дмитра Яворницького, 36 в оренду строком на десять років по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення, код виду цільового призначення земель (КВЦПЗ) 02.10 (для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури).

3. Віднести земельну ділянку (п. 2 цього рішення) за основним цільовим призначенням до категорії «Землі житлової та громадської забудови».

4. Зобов`язати ТОВ «БК ЯВОРНИЦЬКИЙ»:

4.1. У тримісячний строк з моменту прийняття цього рішення укласти з міською радою в установленому порядку договір оренди землі (п. 2 цього рішення).

4.2. Здійснити нотаріальне посвідчення договору (п. 4.1 цього рішення) та провести державну реєстрацію прав за цим договором відповідно до вимог чинного законодавства.

На підставі рішення Дніпровської міської ради «Про передачу земельної ділянки по АДРЕСА_1 в оренду ТОВ «БК ЯВОРНИЦЬКИЙ», , по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення» від 26.01.2022 № 150/15 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Пустовим С.В. зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку площею 0,3415 га, кадастровий номер :03:325:0152, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020, запис про право власності/довірчої власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №46629687, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер № 63373095 від 10.02.2022.

09.02.2022 на виконання рішення Дніпровської міської ради «Про передачу земельної ділянки по просп. Дмитра Яворницького, 36 (Соборний район) в оренду ТОВ «БК ЯВОРНИЦЬКИЙ», , по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення» від 26.01.2022 № 150/15 між Дніпровською міською радою та ТОВ «БК ЯВОРНИЦЬКИЙ» укладено договір оренди землі від 09.02.2022, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Пустовим С.В. і зареєстровано в нотаріальному реєстрі за № 31. Строк 10 років, дата закінчення дії договору 09.02.2032. На підставі вказаного договору приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Пустовим С.В. зареєстровано право оренди ТОВ «БК ЯВОРНИЦЬКИЙ» земельної ділянки (інше речове право) площею 0,3415 га, кадастровий номер :03:325:0152, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 02020, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер № 63373095 від 10.02.2022.

25.01.2023 між ТОВ «БК ЯВОРНИЦЬКИЙ» та ТОВ «АРТБУД-ПРОЕКТ» укладено договір суборенди земельної ділянки, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Балтакса І.В. і зареєстровано в нотаріальному реєстрі за №205. За даним договором земельну ділянку площею 0,3415 га, кадастровий номер :03:325:0152, передано в суборенду ТОВ «АРТБУД-ПРОЕКТ», дата закінчення дії договору 09.02.2032. На підставі договору суборенди земельної ділянки від 25.01.2023 зареєстровано право суборенди ТОВ «АРТБУД-ПРОЕКТ» земельної ділянки (інше речове право) площею 0,3415 га, кадастровий номер :03:325:0152, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020 рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер № 66199090 від 25.01.2023.

Позивач зазначає, що земельна ділянка площею 1,473 га у м. Дніпро по просп. Дмитра Яворницького, 36 перебуває в постійному користуванні Позивача закладу вищої освіти державної форми власності і відноситься до земель державної власності, що відповідає ч. 1, та п. з) ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України, а тому рішення Дніпровської міської ради «Про надання ТОВ «БК ЯВОРНИЦЬКИЙ», , дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Дмитра Яворницького, 36 (Соборний район) по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення» від 28.07.2021 № 462/9, рішення Дніпровської міської ради «Про передачу земельної ділянки по просп. Дмитра Яворницького, 36 (Соборний район) в оренду ТОВ «БК ЯВОРНИЦЬКИЙ», , по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення» від 26.01.2022 № 150/15, договір оренди землі від 09.02.2022 та договір суборенди земельної ділянки від 25.01.2023 підлягають визнанню недійсними з припиненням прав, що зареєстровані на підставі вказаних документів, а державна реєстрація відповідних речових прав підлягає скасуванню.

Також, Позивач просить зобов`язати Відповідача-2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованої будівлі об`єкта незавершеного будівництва за проектом квартирний (багатоповерховий) житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 01 та паркану.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимог позивача про:

- визнання недійсним рішення Дніпровської міської ради «Про передачу земельної ділянки по просп. Дмитра Яворницького, 36 (Соборний район) в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ», , по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення» від 26.01.2022 № 150/15;

- скасування державної реєстрації прав на земельну ділянку площею 0,3415 га, кадастровий номер :03:325:0152, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за Дніпровською міською радою від 09.02.2022 № 46629224, вчиненої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Пустовим С.В., з одночасним припиненням речових прав Дніпровської міської ради на вказаний об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020;

- визнання недійсним договору оренди землі від 09.02.2022, укладений між Дніпровською міською радою і Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ», посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Пустовим С.В. і зареєстрованого в реєстрі за № 31;

- скасування державної реєстрації прав на земельну ділянку площею 0,3415 га, кадастровий номер :03:325:0152, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ» від 09.02.2022 № 46629687, вчинену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Пустовим С.В., з одночасним припиненням речових прав Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ» на вказаний об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020;

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ» (49005, м. Дніпро, просп.. Дмитра Яворницького, 22, приміщення 640, ) усунути перешкоди в користуванні Дніпровським національним університетом імені Олеся Гончара (49045, м. Дніпро, просп.. Науки, 72, ) земельною ділянкою у м.Дніпро по просп. Дмитра Яворницького, 36 шляхом знесення самочинно збудованої будівлі об`єкта незавершеного будівництва за проектом квартирний (багатоповерховий) житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 01 та паркану,

є обґрунтованими та задовольнив їх.

Натомість в решті вимог відмовив.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, оскаржуваному судовому рішенню та доводам апеляційних скарг, апеляційний суд зазначає наступне.

Дніпровський національний університет імені Олеся Гончара звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Дніпровської міської ради і просив суд визнати недійсним рішення Дніпровської міської ради "Про надання ТОВ "БК Яворницький" дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Дмитра Яворницького, 36 (Соборний район) по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення" № 462/9 від 28.07.2021.

Провадження у справі відкрито Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області 01.12.2021.

У позовній заяві №83-552-40 від 25.11.2021 р., поданої 29.11.2021 р. було заявлено позовні вимоги лише про визнання недійсним рішення Дніпровської міської ради «Про надання Товариству з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ», , дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по проспекту Дмитра Яворницького, 36 (Соборний район) по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення» від 28.07.2021 р. №462/9.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2022 (суддя Мілєва І.В.) у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі; витрати по сплаті судового збору покладено на Позивача.

Рішення суду мотивоване тим, що: «У справі, що розглядається, задоволення позовних вимог про визнання недійсним рішення Дніпровської міської ради Про надання ТОВ БК Яворницький дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Дмитра Яворницького,36 (Соборний район) по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення № 462/9 від 28.07.2021, яке вже було реалізоване і вичерпало свою дію, не призведе до поновлення прав позивача, відновлення володіння, користування або розпорядження ним зазначеним майном, а отже, такі вимоги не є ефективним способом захисту права позивача, яке потребуватиме додаткових засобів захисту.... Господарський суд вважає, що такий спосіб захисту як визнання недійсним рішення Дніпровської міської ради про надання ТОВ БК Яворницький дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Дмитра Яворницького,36 (Соборний район) по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення № 462/9 від 28.07.2021, за наявності укладеного та зареєстрованого договору оренди спірної земельної ділянки, не є ефективним та не призведе до відновлення порушених прав позивача».

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 15.12.2022 апеляційну скаргу Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2022 у справі № 904/9212/21 залишено без задоволення; рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2022 у справі № 904/9212/21 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.04.2023 касаційну скаргу Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара задоволено частково; постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.12.2022 і рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2022 у справі № 904/9212/21 скасовано; справу № 904/9212/21 направлено на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2023 прийнято справу № 904/9212/21 до свого провадження; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 15.06.2023 о 14:00 год.

05.07.2023 від Позивача надійшла позовна заява (уточнена), від 15.06.2023 №83-552-25, яка містила 11 позовних вимог, серед, яких позовна вимога №1, яка містилася у первинній позовній заяві від 25.11.2021 р. №83-552-40 була відсутня.

19.07.2023 від Третьої особи надійшла заява про відмову у прийнятті позовної заяви (уточненої), оскільки Позивач цією заявою первісні позовні вимоги виключив. При цьому, позовна заява (уточнена) Господарським процесуальним кодексом України не передбачена. Позивач змінив предмет позову по суті поданої позовної заяви (уточненої), однак підстав для такої зміни не обґрунтовано. Позивач не вказує, які саме обставини змінились після закінчення підготовчого провадження згідно з ухвалою суду від 25.05.2022, більш того, такі обставини відсутні. Тому Третя особа просила суд відмовити у прийнятті позовної заяви (уточненої).

19.07.2023 від Позивача надійшло клопотання про залучення співвідповідачів та третіх осіб у справі, в якому він просив суд:

- залучити до участі у справі в якості відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельний комплекс Яворницький", виключивши вказане Товариство зі складу третіх осіб у справі;

- залучити до участі у справі в якості відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "АРТБУД-ПРОЕКТ";

- залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Позивача - Міністерство освіти і науки України;

- залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Відповідача приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Пустового Сергія Володимировича;

- залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Відповідача приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Балтакса Ірину Вячеславівну.

Представник Позивача у підготовчому засіданні 20.07.2023 подав заяву про уточнення предмету позову у справі, в якій Позивач зазначив, що у поданій позовній заяві (уточненій) з технічних причин не вказано первісно заявлену позовну вимогу, у зв`язку з чим він просив суд прийняти рішення в такій редакції предмету позову:

1. Визнати недійсним рішення Дніпровської міської ради "Про надання ТОВ "БК Яворницький", , дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Дмитра Яворницького, 36 (Соборний район) по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення" від 28.07.2021 № 462/9;

2. Визнати недійсним рішення Дніпровської міської ради "Про передачу земельної ділянки по просп. Дмитра Яворницького, 36 (Соборний район) в оренду ТОВ "БК ЯВОРНИЦЬКИЙ", , по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення" від 26.01.2022 № 150/15;

3. Скасувати державну реєстрацію прав на земельну ділянку площею 0,3415 га, кадастровий номер № :03:325:0152, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 020 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за Дніпровською міською радою від 09.02.2022 № 46629224, вчинену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Пустовим С.В., з одночасним припиненням речових прав Дніпровської міської ради на вказаний об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - № 020);

4. Визнати недійсним договір оренди землі від 09.02.2022, укладений між Дніпровською міською радою і ТОВ "БК Яворницький", посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Пустовим С.В. і зареєстрований в реєстрі за № 31;

5. Скасувати державну реєстрацію прав на земельну ділянку площею 0,3415 га, кадастровий номер № :03:325:0152, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 020 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за ТОВ "БК Яворницький" від 09.02.2022 № 46629687, вчинену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Пустовим С.В., з одночасним припиненням речових прав ТОВ "БК Яворницький" на вказаний об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - № 020);

6. Визнати недійсним договір суборенди земельної ділянки від 25.01.2023, укладений між ТОВ "БК Яворницький" та ТОВ "АРТБУД-ПРОЕКТ", посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Балтакса І.В. і зареєстрований в реєстрі за № 205;

7. Скасувати державну реєстрацію прав на земельну ділянку площею 0,3415 га, кадастровий номер :03:325:0152, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 020 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за ТОВ "АРТБУД-ПРОЕКТ" від 25.01.2023 № 49064724, вчинену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Балтакса І.В., з одночасним припиненням речових прав ТОВ "АРТБУД-ПРОЕКТ" на вказаний об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - № 020);

8. Зобов`язати ТОВ "БК Яворницький" усунути перешкоди в користуванні Дніпровським національним університетом імені Олеся Гончара земельною ділянкою у м. Дніпро по просп. Дмитра Яворницького, 36 шляхом знесення самочинно збудованої будівлі - об`єкта незавершеного будівництва за проектом квартирний (багатоповерховий) житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 01 та паркану.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2023, зокрема:

- задоволено клопотання Позивача про залучення співвідповідачів та третіх осіб;

- залучено до участі у справі в якості Відповідача-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельний комплекс Яворницький" (49044, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 22, прим. 640, ідентифікаційний код в ), виключивши його зі складу третіх осіб у справі;

- залучено до участі у справі в якості Відповідача-3 - Товариство з обмеженою відповідальністю "АРТБУД-ПРОЕКТ" (49027, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 22, поз. 712, ідентифікаційний код в );

- залучено до участі у справі в якості Третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Позивача - Міністерство освіти і науки України (01135, м. Київ, пр. Берестейський, 10, ідентифікаційний код в );

- залучено до участі у справі в якості Третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Відповідача-1, 2 - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Пустового Сергія Володимировича (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 34-Б);

- залучено до участі у справі в якості Третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Відповідача-2, 3 - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Балтакса Ірину Вячеславівну (49100, м. Дніпро, пр. Героїв, 12, прим. 209).

Колегія суддів зауважує, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Отже, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Статтею 46 ГПК України визначено процесуальні права та обов`язки сторін.

Частиною другою даної статті закріплено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 46 ГПК України у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею. Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Натомість відповідно до ч. 3 ст. 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Згідно правового висновку Верховного Суду у постанові від 28.09.2021 у справі №902/743/18: «Позивач відповідно до норм ГПК України наділений правом змінити предмет або підставу позову при новому розгляді справи тільки у тому разі, якщо суд установить, що це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку зі зміною фактичних обставин справи, а предмет чи підстава позову при первісному розгляді були недостатніми для такого належного захисту.

Крім того, Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про доповнення або уточнення позовних вимог. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову».

Верховний Суд у постанові від 23.01.2020 у справі № 925/186/19 зазначив, що: «Така дія як заявления додаткових вимог може кваліфікуватися лише як зміна предмета позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права чи охоронюваного законом інтересу.

Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до суду, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується відповідна позовна вимога. Водночас потрібно, брати до уваги, те що відповідно до ч. 3 ст. 46 ГПК України одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається».

«Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову. Зважаючи на вищевикладене, апеляційним судом вірно встановлено, що заява від 09.02.2018 про зміну (доповнення) предмету позову не є заявою про зміну предмета позову, а фактично є іншим позовом» (див. постанову Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 910/18802/17).

Так, у позовній заяві (уточненій) від 15.06.2023 №83-552-25 та заяві про уточнення предмету позову (позовної заяви (уточненої) від 15.06.2023) по справі від 20.07.2023 № 83-552-29 Позивач зазначив, «що на підставі ст. 42, 45, 46, 177, 182 ГПК України в процесі підготовчого провадження у зв`язку зі зміною фактичних обставин справи та з урахуванням додатково отриманих відомостей, ДНУ вважає за необхідне уточнити позовні вимоги по справі і просить суд прийняти рішення по суті позовних вимог в наведеній редакції».

Водночас, Позивачем, в порушення ст. ч. 4 ст. 46 ГПК України, не вказано конкретно які саме фактичні обставини справи змінилися після закінчення підготовчого засідання під час її первісного розгляду, а також які поважні причини заважали йому отримати усі відомості які порушують його право під час підготовчого слухання у первісному розгляді.

Зокрема, як свідчать матеріали справи, 26.01.2022 р. Відповідачем-1 було прийнято Рішення Дніпровської міської ради «Про передачу земельної ділянки по просп. Дмитра Яворницького, 36 (Соборний район) в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ», по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення» № 150/15.

09.02.2022 р. між Відповідачем - 1 та Відповідачем - 2 було укладено договір оренди землі, укладений між Дніпровською міською радою і Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ», посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Пустовим С.В. і зареєстрований в реєстрі за № 31.

19.04.2022 р. у підготовчому засіданні під час первісного розгляду справи Відповідачем - 2 (на той час Відповідач - 2 перебував у статусі третьої особи) подано письмові пояснення третьої особи щодо позову Позивача та відзиву Відповідача, до якого долучено Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ» за кодом , про те, що за ним зареєстровані речові права на земельну ділянку кадастровий номер :03:325:0152, підставою для державної реєстрації став Договір оренди землі від 09.02.2022 року.

25.05.2022 Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області підготовче провадження у справі закрито.

Таким чином, Позивачу у підготовчому провадженні під час первісного розгляду позову було достеменно відомо про фактичні обставини справи, які існували на той час.

Судом також приймається до уваги обґрунтування Позивачем своєї касаційної скарги (вх. № 1036/2023 від 20.02.2023), в якій зазначено наступне: «Звертаю увагу судової колегії, що в межах судової справи №904/9212/21 позивач не посилався на порушення його речових прав володіння або користування земельною ділянкою у м. Дніпро по просп. Дмитра Яворницького,36 (зокрема, не стверджував про виникнення у нього перешкод у володінні та користуванні земельною ділянкою внаслідок прийняття спірного рішення органу місцевого самоврядування) і не заявляв позовних вимог про захист майнових прав. Позивач посилався на незаконність рішення органу місцевого самоврядування внаслідок його прийняття без згоди землекористувача всупереч вимогам абз.2 ч.2 cm. 123 Земельного кодексу України. Саме з метою ефективного судового захисту позивач і обрав той спосіб, який відповідає природі охоронюваного законом інтересу та характеру незаконного посягання відповідача, що підтверджується матеріалами справи... Оспорювання подальших дій та документів, що були вчинені після прийняття вказаного рішення, може бути предметом окремого розгляду, проте дані вимоги в межах справи №904/9212/21 не заявлялися».

Крім того, судом встановлено, що у справі, що розглядається, підставою для звернення до суду з первісним позовом з позовною вимогою про:

1. Визнання недійсним рішення Дніпровської міської ради «Про надання Товариству з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ», , дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по проспекту Дмитра Яворницького, 36 (Соборний район) по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення» від 28.07.2021 р. №462/9 - стало винесення Відповідачем-1 цього оскаржуваного рішення.

Натомість підставою для звернення до суду із позовною заявою (уточненою) від 15.06.2023 року №83-552-25 та заявою про уточнення предмету позову від 20.07.2023 року № 83-552-29, про:

2. Визнання недійсним рішення Дніпровської міської ради «Про передачу земельної ділянки по просп. Дмитра Яворницького, 36 (Соборний район) в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ», , по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення» від 26.01.2022 № 150/15 - стало винесення Відповідачем -1 цього оскаржуваного рішення.

3. Скасування державної реєстрації прав на земельну ділянку площею 0,3415 га, кадастровий номер :03:325:0152, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за Дніпровською міською радою від 09.02.2022 № 46629224, вчинену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Пустовим С.В., з одночасним припиненням речових прав Дніпровської міської ради на вказаний об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020 - стала така державна реєстрація.

4. Визнання недійсним договору оренди землі від 09.02.2022, укладений між Дніпровською міською радою і Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ», посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Пустовим С.В. і зареєстрований в реєстрі за № 31 - став даний договір оренди землі укладений між Відповідачем -1 і Відповідачем -2.

5. Скасувати державну реєстрацію прав на земельну ділянку площею 0,3415 га, кадастровий номер :03:325:0152, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ» від 09.02.2022 № 46629687, вчинену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Пустовим С.В., з одночасним припиненням речових прав Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ» на вказаний об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020 - стала така державна реєстрація.

6. Визнати недійсним договір суборенди земельної ділянки від 25.01.2023 р. укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТБУД-ПРОЕКТ», посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Балтакса І.В. і зареєстрований в реєстрі №205 - став даний договір суборенди землі укладений між Відповідачем -2 і Відповідачем -3.

7. Скасувати державну реєстрацію прав на земельну ділянку площею 0,3415 га, кадастровий номер :03:325:0152, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №020 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТБУД-ПРОЕКТ» від 25.01.2023 р. №49064724, вчинену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Балтакса І.В. з одночасним припиненням речових прав Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТБУД- ПРОЕКТ» на вказаний об`єкт нерухомого майна(реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №020) - стала така державна реєстрація.

8. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ» (49005, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 22, приміщення 640, ) усунути перешкоди в користуванні Дніпровським національним університетом імені Олеся Гончара (49045, м. Дніпро, просп. Науки, 72, ) земельною ділянкою у м.Дніпро по просп. Дмитра Яворницького, 36 шляхом знесення самочинно збудованої будівлі - об`єкта незавершеного будівництва за проектом квартирний (багатоповерховий) житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 01 та паркану - стало набуття Відповідачем -2 права власності на вказаний об`єкт.

Також, разом із подачею позовної заяви (уточненої) від 15.06.2023 року №83-552-25 та заявою про уточнення предмету позову від 20.07.2023 року № 83-552-29 було подані нові докази, якими позивач обґрунтовував свої нові позовні вимоги:

1. Копія рішення Дніпровської міської ради «Про передачу земельної ділянки по просп. Дмитра Яворницького, 36 (Соборний район) в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ», , по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення» від 26.01.2022 № 150/15.

2. Інформація з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 09.06.2023 р. за №334790310.

3. Копія Акту візуального обстеження будівель і споруд за адресою м. Дніпро пр. Д.Яворницького, 36 від 06.06.2023 р.

4. Вимога Відповідачеві-2 №88-552-135 від 07.06.2023 року про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Первісний позов зазначеними доказами не обґрунтовувався.

У постановах Верховного Суду від 09.07.2020 у справі № 922/404/19, від 15.10.2020 у справі № 922/2575/19, міститься висновок, що: «Зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондує із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи:

1) заміна одних позовних вимог іншими;

2) доповнення позовних вимог новими;

3) вилучення деяких із позовних вимог;

4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

При цьому збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі. Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог».

У згадуваній постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №924/1473/15 вказано, що: «Заяву позивача про зміну предмету або підстав позову, можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно в її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави) і норми права (юридичні підстави), які не були визначені позивачем первісно підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами».

Даної позиції притримується Велика Палата Верховного Суду й у постанові від 24.04.2024 у справі № 657/1024/16-ц.

«Неправомірно під виглядом зміни розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви».

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду 10.12.2019 у справі № 923/1061/18, від 23.01.2020 у справі № 925/186/19, від 09.07.2020 у справі № 922/404/19.

Отже, Позивач звернувшись до суду із позовною заявою (уточненою) від 15.06.2023 №83-552-25 та заявою про уточнення предмету позову (саме позовної заяви (уточненої) від 15.06.2023) від 20.07.2023 № 83-552-29, надавши додаткові докази для обґрунтування нових позовних вимог фактично одночасно змінив предмет та підстави позову.

Здійснивши оцінку поданих позивачем позовної заяви (уточненої) від 15.06.2023 №83-552-25 та заяви про уточнення предмету позову (позовної заяви (уточненої) від 15.06.2023) від 20.07.2023 № 83-552-29, апеляційний суд доходить висновку, що позивачем подано по суті новий позов, що виключає можливість розгляду поданих Позивачем позовної заяви (уточненої) від 15.06.2023 №83-552-25 та заяви про уточнення предмету позову (саме позовної заяви (уточненої) від 15.06.2023) від 20.07.2023 № 83-552-29 у даному судовому провадженні.

У цьому висновку судом враховано, що згідно з частиною 1 статті 170 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Зі змісту вказаної норми слідує, що об`єднані в одній позовній заяві можуть або позовні вимоги, пов`язані між собою підставою виникнення, або позовні вимоги, пов`язані між собою поданими доказами, або позовні вимоги, що перебувають в залежності, згідно з якої задоволення одної вимоги похідної) залежить від задоволення іншої вимоги (основної) (див. постанову Верховного Суду від 09.07.2020 у справі № 922/404/19).

У справі, що розглядається, задоволення вимог згідно позовної заяви (уточненої) від 15.06.2023 №83-552-25 та заяви про уточнення предмету позову (саме позовної заяви (уточненої) від 15.06.2023) від 20.07.2023 № 83-552-29 не залежить від первісної вимоги, а отже вони не є похідними, а є саме самостійними вимогами, які обґрунтовуються низкою додаткових доказів, що не стосуються первісної вимоги.

Це доводиться також й змістом оскаржуваного рішення.

В той же час, суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні не тільки не встановив, що мала місце одночасна зміна предмету та підстав позову та залишив поза увагою відсутність зміни фактичних обставин справи на новому розгляді справи, а взагалі не надав будь-якої правової оцінки даним обставинам (не розцінив «уточнення» як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову) та виніс рішення по суті позовних вимог згідно заяви про уточнення предмету позову по справі від 20.07.2023 № 83-552-29, яка містила окрім первісної позовної вимоги про визнання недійсним рішення Дніпровської міської ради «Про надання Товариству з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ», , дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по проспекту Дмитра Яворницького, 36 (Соборний район) по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення» від 28.07.2021 №462/9 та стягнення судових витрат з Відповідача, ще 7 (сім) нових позовних вимог, що вже є новим позовом.

Приймаючи рішення за результатами розгляду позовних вимог в новій редакції, господарський суд помилково не врахував, що частина четверта статті 46 ГПК України надає позивачу право змінити предмет або підставу позову при новому розгляді справи тільки у разі зміни саме фактичних обставин справи, а не внаслідок обрання неналежно/неефективного способу захисту, зміни законодавчого регулювання, судової практики тощо.

За таких обставин, суд першої інстанції не повинен був приймати до розгляду позовну заяву (уточнену) від 15.06.2023 №83-552-25 та заяву про уточнення предмету позову (позовної заяви (уточненої) від 15.06.2023) від 20.07.2023 № 83-552-29 та мав вирішувати спір за вимогами, з якими позивач первісно звернувся з позовом у листопаді 2021 року, тобто без урахування означених вище заяв.

Як зауважив Верховний Суд у постанові від 28.09.2021 у справі № 902/743/18: «При поданні заяви про зміну предмета позову позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК України».

У разі подання позивачем заяви з порушенням положень статей 46, 173 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд повинен відповідно до положень пункту 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернути таку заяву та додані до неї документи, розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 24.09.2020 справа № 920/1059/17).

Допущені господарським судом порушення призвели до того, що всупереч принципу диспозитивності господарського судочинства (стаття 14 ГПК України) фактично було розглянуто та вирішено зовсім інший спір ніж той, що був ініційований Дніпровським національним університетом імені Олеся Гончара у межах даної справи.

Отже, враховуючи викладене та виходячи з принципу диспозитивності суд першої інстанції повинен був відмовити в задоволенні таких позовних вимог, з урахуванням позовної заяви (уточненої) від 15.06.2023 №83-552-25 та заяви про уточнення предмету позову (саме позовної заяви (уточненої) від 15.06.2023) від 20.07.2023 № 83-552-29, поданих з порушенням вимог статті 46 ГПК України.

Таке правове регулювання у світлі застосування норм ч. 4 ст. 46 ГПК України висвітлено Верховним Судом у постанові від 28.09.2021 у справі № 902/743/18, від 10.04.2024 у справі № 910/9980/19, від 18.07.2024 у справі № 922/206/23.

Слід наголосити, що зазначені порушення норм процесуального права є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог згідно позовної заяви (уточненої) від 15.06.2023 №83-552-25 та заяви про уточнення предмету позову (саме позовної заяви (уточненої) від 15.06.2023) від 20.07.2023 № 83-552-29.

У зв`язку з чим апеляційний суд не розглядає та не надає оцінку аргументам скаржників в іншій частині апеляційних скарг, які стосуються суті спору, зокрема щодо необхідності зміни мотивувальної частини оскаржуваного рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог:

6. Визнати недійсним договір суборенди земельної ділянки від 25.01.2023 р. укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТБУД-ПРОЕКТ», посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Балтакса І.В. і зареєстрований в реєстрі №205.

7. Скасувати державну реєстрацію прав на земельну ділянку площею 0,3415 га, кадастровий номер :03:325:0152, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №020 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТБУД-ПРОЕКТ» від 25.01.2023 р. №49064724, вчинену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Балтакса І.В. з одночасним припиненням речових прав Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТБУД- ПРОЕКТ» на вказаний об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №020).

Разом з тим, щодо оцінки судового рішення в частині вирішення позовної вимоги про визнання недійсним рішення Дніпровської міськради від 28.07.2021 № 462/9 "Про надання ТОВ "БК "Яворницький" дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Дмитра Яворницького, 36 (Соборний район) по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення, суд звертає уваги на таке.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Дніпровський національний університет імені Олеся Гончара зазначав про те, що оспорюваним рішенням Дніпровської міськради Третій особі надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка є частиною земельною ділянки державної форми власності, що ще з 1934 року знаходиться в постійному користуванні Позивача, і на якій розташовані об`єкти нерухомого майна, що є державною власністю і закріплені за Університетом на праві господарського відання.

За таких обставин Позивач вважав, що оспорюване ним рішення Дніпровської міськради є незаконним, адже прийнято за відсутності в останньої необхідної компетенції щодо розпорядження землями державної форми власності, без отримання передбаченої законодавством згоди на вилучення із користування Позивача частини земельної ділянки, порушує право Університету як постійного землекористувача, а тому має бути визнане недійсним в судовому порядку.

Так, рішенням Дніпровської міської ради «Про надання ТОВ «БК ЯВОРНИЦЬКИЙ», , дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Дмитра Яворницького, 36 (Соборний район) по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення» від 28.07.2021 № 462/9 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Дмитра Яворницького, 36 по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення.

Відповідачем-1 та Відповідачем-2 не спростовано, що письмової нотаріально засвідченої згоди Позивача та (або) Міністерства освіти і науки України, на яке покладено контроль та управління земельною ділянкою від імені держави, до клопотання від 07.06.2021 вх. № 36/3408 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Дмитра Яворницького, 36 не надано.

На підставі вказаного рішення ПП «АЙЛАНТ» було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,3415 га (кадастровий номер :03:325:0152), по просп. Дмитра Яворницького, 36 в оренду ТОВ «БК ЯВОРНИЦЬКИЙ» по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення, який затверджено рішенням Дніпровської міської ради «Про передачу земельної ділянки по АДРЕСА_1 в оренду ТОВ «БК ЯВОРНИЦЬКИЙ», , по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення» від 26.01.2022 № 150/15.

Отже, рішення Дніпровської міської ради «Про надання ТОВ «БК ЯВОРНИЦЬКИЙ», , дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Дмитра Яворницького, 36 (Соборний район) по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення» від 28.07.2021 № 462/9 є актом індивідуальної дії, який вичерпало свою дію в наслідок його виконання, що свідчить про відсутність правових підстав для подальшого скасування цього акта.

У свою чергу, судом першої інстанції встановлено, що зазначене рішення було підставою прийняття іншого акту органу місцевого самоврядування рішення Дніпровської міської ради «Про передачу земельної ділянки по просп. Дмитра Яворницького, 36 (Соборний район) в оренду ТОВ «БК ЯВОРНИЦЬКИЙ», , по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення» від 26.01.2022 № 150/15, з якого виникли правовідносини, що мають триваючий характер зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку площею 0,3415 га, кадастровий номер :03:325:0152, по просп. Дмитра Яворницького, 36 та між Відповідачем-1 і Відповідачем-2 укладено договір оренди земельної ділянки від 09.02.2022 строком на 10 років, дата закінчення дії договору 09.02.2032.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі від 03.04.2024 №922/2737/23 викладено правовий висновок, що коли особа звернулася до суду за захистом її порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або інтересу, а суд позов задовольнив, виконання його рішення має настільки, наскільки це можливо, відновити стан позивача, який існував до порушення його права та інтересу, чи не допустити таке порушення. Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту. Спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (постанови від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц, від 08.02.2022 у справі №209/3085/20).

Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, згідно з яким штучне подвоєння судового процесу (тобто вирішення одного спору у декількох судових справах в одній чи декількох судових юрисдикціях) є неприпустимим. Вирішення справи у суді в одному судовому процесі має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц, від 02.02.2021 у справі № 925/642/19, від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19, від 20.10.2021 у справі № 9901/554/19, від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20, від 21.09.2022 у справі № 908/976/190, від 22.09.2022 у справі № 462/5368/16-ц, від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18, від 12.07.2023 у справі № 757/31372/18-ц, від 29.11.2023 у справі № 513/879/19).

За встановлених фактичних обставин, визнання недійсним рішення Дніпровської міської ради «Про надання ТОВ «БК ЯВОРНИЦЬКИЙ», , дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Дмитра Яворницького, 36 (Соборний район) по фактичному розміщенню об`єкта незавершеного будівництва та для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення» від 28.07.2021 № 462/9 є неефективним способом захисту, оскільки не призводить до поновлення порушених прав Позивача як користувача земельної ділянки, а тому у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити.

Підсумовуючи усе вищенаведене, колегія суддів зауважує, що відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Принцип справедливості судового розгляду (ст. 6 Конвенції) в рішеннях ЄСПЛ трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що: «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію стосовно того, що одним із елементів права на справедливий суд є право на виправлення судової помилки, включаючи право на скасування неправосудного рішення та прийняття правового рішення по справі.

Суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 ст. 6 Конвенції (див., mutatismutandis, рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12.07.1988, серія A № 140, с. 29, п. 46).

Відповідно до п. 48 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мала проти України" від 03.07.2014, остаточне 17.11.2014: "Більше того, принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення у справах "Проніна проти України" (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, п. 25, від 18.07.2006, та "Нечипорук і Йонкало проти України" (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), заява № 42310/04, п. 280, від 21.04.2011).

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апелянтів частково знайшли своє підтвердження, а саме внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість розгляду по суті нових (доповнених) позовних вимог Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара, тобто фактично нового позову, тому оскаржуване рішення в цій частині необхідно скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Частиною 14 статті 129 ГПК України визначено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на результат апеляційного перегляду справи та вирішення справи, суд відповідно змінює розподіл судових витрат наступним чином: витрати зі сплати судового збору за подання позову покладаються на позивача та з останнього належить стягнути на користь відповідачів-1,2 витрати зі сплати судового збору за подання ними апеляційних скарг..

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний комплекс Яворницький та Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2024 у справі № 904/9212/21 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2024 у справі №904/9212/21 скасувати.

Постановити нове рішення - про відмову в задоволенні позову.

Стягнути з Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара (49045, м. Дніпро, просп. Науки, 72, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС ЯВОРНИЦЬКИЙ» (49005, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 22, приміщення 640, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 28 182,00 грн, про що видати наказ.

Стягнути з Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара (49045, м. Дніпро, просп. Науки, 72, ) на користь Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 75, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 20 130,00 грн, про що видати наказ.

Видачу наказів на виконання даної постанови доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 29.04.2025

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя А.Є. Чередко