Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНІКОМ ГРУП»
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНІКОМ ГРУП»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕКО ЛЮКС»
про стягнення 226710,51 грн
Без виклику представників сторін
Товариство з обмеженою відповідальністю «ДАНІКОМ ГРУП» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕКО ЛЮКС» про стягнення 226710,51 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.04.2025 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕКО ЛЮКС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНІКОМ ГРУП» інфляційні втрати у розмірі 160138 грн 07 коп. та 3% річних у розмірі 66572 грн 44 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2720 грн 53 коп.

23.04.2025 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНІКОМ ГРУП» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №910/15300/24, у якій позивач просить суд стягнути з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 46000 грн.

Розглянувши дану заяву, суд дійшов висновку про те, що остання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, за приписами ст.244 ГПК України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Судом встановлено, що при прийнятті судом рішення від 21.04.2025 у справі №910/15300/24 Господарським судом міста Києва не було вирішено питання про розподіл судових витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами п.п. 1-2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Витрати сторін, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених 129 ГПК України.

Судом встановлено, що на підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем додано до матеріалів справи договір №14/11-24 про надання правничої допомоги від 14.11.2024, акти приймання-передачі наданих послуг від 11.12.2024 на суму 30000 грн та від 10.01.2025 на суму 16000 грн, рахунки на оплату від 11.12.2024 та від 10.01.2025.

Дослідивши надані документи, суд приходить до висновку про співмірність вартості наданих послуг адвоката із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг, та виконаних робіт.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.126, ст.ст.232, 233, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНІКОМ ГРУП» про ухвалення додаткового рішення у справі №910/15300/24 задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕКО ЛЮКС» (04136, м. Київ, вул. Стеценка, буд. 1-А; ідентифікаційний код 35253898) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНІКОМ ГРУП» (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Івана Кожедуба, буд. 246; ідентифікаційний код 39744645) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 46000 (сорок шість тисяч) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання: 28.04.2025.

Суддя Я.В. Маринченко