ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2025 р. м. Київ Справа № 911/2162/24

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Комісарчук Д-М.О.

розглянувши справу № 911/2162/24

за позовом Комунального підприємства «Фастівський комбінат комунальних

підприємств», м. Фастів

до Комунального підприємства Фастівської міської ради «Фастівська

житлово-експлуатаційна контора», м. Фастів

про стягнення 548 195,30 грн

представники:

від позивача: Рашківська О.С., адвокат, ордер серія АІ № 1690601 від 09.09.2024;

від відповідача: Низамієва Е.І., довіреність № 381 від 27.08.2024

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Фастівський комбінат комунальних підприємств» (далі -позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Комунального підприємства Фастівської міської ради «Фастівська житлово-експлуатаційна контора» (далі - відповідач) про стягнення 548 195,30 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору № 2-ТП від 01.03.2019 про надання транспортних послуг щодо своєчасної оплати отриманих послуг, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 486 412,43 грн, з огляду на наявність якої позивачем нараховані 46 438,68 грн інфляційних нарахувань та 15 344,19 грн 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.08.2024 відкрито провадження у справі № 911/2162/24, розгляд справи в порядку загального позовного провадження призначений у підготовчому засіданні на 11.09.2024.

09.09.2024 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву вих. № 385 від 04.09.2024 (вх. № 9136/24), в якому відповідач заперечуючи проти позову зазначав про те, що подана позивачем позовна заява містить інформацію, яка не узгоджується між собою, позивачем до позовної заяви не додано доказів наявності заборгованості в зазначеній сумі, так і обґрунтованого її розрахунку, з визначенням періодів виникнення такої заборгованості, при цьому станом на час надання відповідачем відзиву на позов не надано доказів в підтвердження роботи автотранспорту, які і є підставою для розрахунків між сторонами.

Ухвалою господарського суду від 11.09.2024 підготовче засіданні було відкладено на 16.10.2024.

11.10.2024 через канцелярію суду (вх. № 10228/24) від відповідача надійшли заперечення вих. № 397 від 09.10.2024 на відповідь на відзив, в яких відповідач зазначав, що оригінали подорожніх листів роботи автомобільного транспорту та листів-підтвердження роботи автотранспорту позивачем відповідачу на ненадані. Також відповідач зазначав про здійснення деяких платежів після подання позовної заяви до суду.

16.10.2024 через канцелярію суду від відповідача надійшли пояснення вих. № 399 від 15.10.2024 (вх. № 10338/24) до відзиву на позовну заяву, в яких відповідач зазначав про необхідність складання сторонами акту звірки розрахунків.

Ухвалою суду від 16.10.2024 підготовче засіданні було відкладено на 06.11.2024.

22.10.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь від 18.09.2024 (вх. № 11711/24) на відзив на позовну заяву, в якій позивач, зокрема, зазначав про те, що до щомісячних актів здачі-приймання робіт (надання послуг) додається реєстр наданих відповідачу транспортних послуг, в якому також розписані всі дорожні листі за звітний місяць, який підписується з боку відповідача.

04.11.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли пояснення від 04.11.2024 (вх. № 12320/24), в яких позивач зазначає про те, що після проведених коригувань та враховуючи проведені відповідачем за період з лютий - квітень 2024 року оплати, сума заборгованості відповідача становить 450 482,86 грн, з яких 458 699,99 грн - заборгованість, 46 438,68 грн інфляційні нарахування та 15 344,19 грн 3 % річних.

06.11.2024 через канцелярію суду (вх. № 10986/24) від відповідача надійшов зустрічний розрахунок вих. № 415 від 04.11.2024, в якому відповідач зазначив, про неподання позивачем належно оформлених та підписаних документів - подорожніх листів та листів-підтверджень роботи транспорту, які є необхідними первинними документами бухгалтерського обліку для формування витрат.

В підготовчому засіданні 06.11.2024 судом оголошено перерву до 27.11.2024.

26.11.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь від 26.11.2024 (вх. № 13429/24) на зустрічний розрахунок здійснений відповідачем, в якій позивач не погоджується з позицією відповідача.

Ухвалою суду від 27.11.2024 закрито підготовче провадження у справі № 911/2162/24, справу призначено до розгляду по суті на 18.12.2024.

В судому засіданні 18.12.2024 судом було оголошено перерву до 10.01.2025.

08.01.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли додаткові пояснення у справі від 08.01.2025 (вх. № 195/25), до яких додано докази, в яких позивач зазначав про те, що з урахуванням здійснених відповідачем оплат отриманих транспортних послуг сума заборгованості становить 438 515,02 грн.

10.01.2025 через канцелярію суду від відповідача надійшли додаткові пояснення вих. № 6 від 10.01.2025 (вх. № 244/25), в яких відповідач зазначає про те, що надаючи додаткові пояснення та обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем до заборгованості включено господарські операції за 2021 рік та надані відповідні акти, тобто заявлений інший період виникнення та нарахування заборгованості ніж у позовній заяві, що є зміною предмету та підстав позову.

В судових засіданнях 10.01.2025 та 29.01.2025 судом оголошувалась перерва до 29.01.2025 та 19.02.2025 відповідно.

В судовому засіданні 19.02.2025 представник позивача підтримав позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав викладених у позові; присутній представник відповідача заперечував проти позовних вимог, вважаючи їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.

Відповідно до ч. 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 ЦК України).

01.03.2019 між Комунальним підприємством «Фастівський комбінат комунальних підприємств» (позивач, виконавець) та Комунальним підприємством Фастівської міської ради «Фастівська житлово-експлуатаційна контора» (відповідач, споживач) укладений Договір № 2-ТП про надання транспортних послуг, за умовами п. 1.1 якого виконавець зобов`язується надати замовнику одну або декілька транспортних послуг з використанням механізмів згідно з переліком.

Виконавець зобов`язаний надати замовнику транспортні послуги передбачені цим договором, а замовник зобов`язаний оплатити виконавцю транспорті послуги, згідно діючих тарифів (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору замовник оплачує надані послуги у сумі, розрахованій згідно додатків до договору - калькуляції вартості транспортних послуг автомобілів ЗІЛ 431412 КО (д/н НОМЕР_1 ), ЗІЛ 432921 КО 432 (д/н НОМЕР_3 ), ЗІЛ ММЗ 4505 (д/н НОМЕР_4 ), ЗІЛ 43302 КО 413 (д/н НОМЕР_6 ), ГАЗ 53 КО (д/н НОМЕР_7 ), розрахунку витрат на енергоносії та мастильні засоби, (згідно даних подорожних листів вантажного автомобіля).

Оплата за транспортні послуги здійснюється за підсумками роботи на підставі рахунку, акту виконаних робіт з підтверджуючими додатками (лист-підтвердження роботи автотранспорту) (п. 4.2 договору).

Замовник проводить оплату за фактично надані транспортні послуги згідно рахунків шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок виконавця протягом 5 банківських днів (п. 4.3 договору).

Умовами п.п. 6.1, 11.2 договору визначено, що договір набирає чинності з 01.03.2019 згідно з вимогами статті 631 Цивільного кодексу України і діє до 31.12.2019 включно, проте в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань та повного розрахунку згідно із статтею 180 Господарського кодексу України. Договір вважається таким, що продовжений на той самий термін, якщо за місяць до закінчення строку його дії одна із сторін не заявила про відмову від договору або його перегляд.

Між КП «Фастівський комбінат комунальних підприємств» та КП Фастівської міської ради «Фастівська житлово-експлуатаційна контора» підписаний Додаток № 1 до Договору № 2-ТП від 01.03.2019 «Перелік автотранспортних засобів, задіяних для надання послуг», зокрема: ЗІЛ 431412 КО (д/н НОМЕР_1 ), ЗІЛ 432921 КО 432 (д/н НОМЕР_3 ), ЗІЛ ММЗ 4505 (д/н НОМЕР_4 ), ЗІЛ 43302 КО 413 (д/н НОМЕР_6 ), ГАЗ 53 КО (д/н НОМЕР_7 ).

16.08.2021 між КП «Фастівський комбінат комунальних підприємств» та КП Фастівської міської ради «Фастівська житлово-експлуатаційна контора» підписана Додаткова угода № 1 до Договору № 2-ТП від 01.03.2019, якою сторони доповнили розділ 4 договору пунктом 4.4 наступного змісту: «У разі існування обставин, за якими замовник самостійно несе витрати по заправці транспортних засобів, замовник оплачує надані послуги у сумі, розрахованій згідно Додатку № 7 до договору - калькуляції вартості транспортних послуг автомобіля ЗІЛ 431412 КО (д/н НОМЕР_8 ) (без витрат по заправці пальним) та Додатку № 8 до договору - калькуляції вартості транспортних послуг автомобіля ЗІЛ 413 КО (д/н НОМЕР_9 ) (без витрат по заправці пальним).

01.12.2022 між КП «Фастівський комбінат комунальних підприємств» та КП Фастівської міської ради «Фастівська житлово-експлуатаційна контора» підписана Додаткова угода № 2 до Договору № 2-ТП від 01.03.2019, якою сторони доповнили розділ 4 договору пунктом 4.4 в наступній редакції: «У разі існування обставин, за якими замовник самостійно несе витрати по заправці транспортного засобу КО-503 ГАЗ-53 (д/н НОМЕР_7 ), замовник оплачує надання транспортних послуг автомобіля КО-503 ГАЗ-53 (вивіз рідких побутових відходів), згідно Додатку № 9 за одну ходку - 379,70 грн, в т.ч. ПДВ».

Разом з цим, сторонами внесено зміни у п. 6.1 договору, а саме, що договір набирає чинності з 01.03.2019 згідно з вимогами статті 631 Цивільного кодексу України і діє до 31.12.2023 включно, проте в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань та повного розрахунку згідно із статтею 180 Господарського кодексу України.

Як зазначає позивач, в рамках виконання Договору про надання транспортних послуг № 2-ТП від 01.03.2019 Комунальним підприємством «Фастівський комбінат комунальних підприємств» станом на 01 липня 2024 року були надані транспортні послуги, про що свідчать додані до матеріалів справи Акти здачі-приймання робіт (надання послуг), за вказаний період.

Так, до позовної заяви додані наступні акти здачі-прийняття робіт (надання послуг): № КП-0000004 від 31.01.2023 на суму 13 081,86 грн, № КП-0000005 від 31.01.2023 на суму 1 518,80 грн, № КП-0000013 від 28.02.2023 на суму 1 898,50 грн, № КП-0000018 від 31.03.2023 на суму 1 898,50 грн, № КП-0000019 від 31.03.2023 на суму 17 046,06 грн, № КП-0000029 від 30.04.2023 на суму 22 595,94 грн, № КП-0000033 від 31.05.2023 на суму 15 460,38 грн, № КП-0000034 від 31.05.2023 на суму 1 518,80 грн, № КП-0000045 від 30.06.2023 на суму 3 171,36 грн, № КП-0000057 від 31.07.2023 на суму 11 892,60 грн, № КП-0000067 від 31.08.2023 на суму 28 938,66 грн, № КП-0000077 від 30.09.2023 на суму 379,70 грн, № КП-0000078 від 30.09.2023 на суму 10 703,34 грн, № КП-0000089 від 31.10.2023 на суму 27 352,98 грн, № КП-0000102 від 30.11.2023 на суму 24 578,04 грн, № КП-0000109 від 31.12.2023 на суму 27 352,98 грн, № КП-0000010 від 31.01.2024 на суму 24 181,62 грн, № КП-0000011 від 31.01.2024 на суму 379,70 грн, № КП-0000025 від 29.02.2024 на суму 379,70 грн, № КП-0000026 від 29.02.2024 на суму 23 388,78 грн, № КП-0000036 від 31.03.2024 на суму 24 974,46 грн, № КП-0000046 від 30.04.2024 на суму 12 685,44 грн, № КП-0000064 від 31.05.2024 на суму 8 721,24 грн, № КП-0000072 від 30.06.2024 на суму 10 703,34 грн. Загалом транспортних послуг за вказаними актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) надано позивачем, а відповідачем прийнято на загальну суму 314 802,78 грн.

Однак, як зазначає позивач, відповідач лише частково здійснив оплату отриманих транспортних послуг, тому на думку позивача заборгованість станом на дату подання позовної заяви становила 486 412,43 грн.

З позовною заявою доказів, а саме актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) щодо заборгованості в сумі 486 412,43 грн надано не було.

Під час розгляду справи по суті 08.01.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли додаткові пояснення у справі (вх. № 195/25), в яких позивач зазначав про те, що з урахуванням здійснених відповідачем оплат отриманих транспортних послуг, сума заборгованості становить 438 515,02 грн. Також позивач просив долучити до матеріалів справи акти здачі-приймання робіт за січень-серпень 2021 року та за 2022 рік. Клопотання щодо неможливості подання вказаних доказів разом з позовною заявою, як передбачено нормами ГПК України, позивачем до суду не надано.

Відповідно до ч.ч. 2, 4, 5, 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Враховуючи вищевикладене докази, подані позивачем при розгляді справи по суті без обґрунтування неможливості їх подання у встановлені ГПК України строки, до розгляду судом не приймаються.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовник) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено судом, на виконання Договору про надання транспортних послуг № 2-ТП від 01.03.2019 Комунальним підприємством «Фастівський комбінат комунальних підприємств» за період з 01.01.2023 по 01.07.2024 були надані транспортні послуги, про що свідчать додані до матеріалів справи Акти здачі-приймання робіт (надання послуг), у загальній сумі 314 802,78 грн. Доказів щодо надання послуг на суму 481 398,34 грн у встановленому порядку та строки до суду не надано.

Відповідач зазначає про оплату транспортних послуг, наданих позивачем за актами здачі-приймання робіт (надання послуг), доданих до позовної заяви, в тому числі частково після звернення позивача із позовом до суду. Позивачем зазначеного не спростовано.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином суд закриває провадження у справі в частині стягнення 38 778,76 грн заборгованості, сплаченої відповідачем після подання позовної заяви до суду.

Також, відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивач нараховує та просить суд стягнути з відповідача 46 438,68 грн інфляційних збитків та 15 344,19 грн 3 % річних за період з 10.02.2022 по 01.07.2024.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від

Формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому проценти річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК України та ст. 230 ГК України, відтак, обмеження нарахування шістьма місяцями відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України до процентів річних та інфляційних втрат не застосовується.

Суд, перевіривши правильність розрахунку інфляційних нарахувань та 3 % річних, встановивши вірну суму заборгованості, не виходячи при цьому за межі періоду, заявленого позивачем, встановив, що вірно розрахований розмір належних до стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних за заявлений період становить 1 553,23 грн та 9 356,45 грн інфляційних нарахувань, у зв`язку з чим вказані вимоги мають бути задоволені частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, суд задовольняє позов КП «Фастівський комбінат комунальних підприємств» частково та ухвалює рішення про стягнення з КП Фастівської міської ради «Фастівська житлово-експлуатаційна контора» 9 356,45 грн інфляційних нарахувань та 1 553,23 грн 3 % річних.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору при частковому задоволенні позову покладаються на сторін пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 231, 240-241, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі в частині стягнення 38 778,76 грн заборгованості.

3. Стягнути з Комунального підприємства Фастівської міської ради «Фастівська житлово-експлуатаційна контора» (08500, Київська область, м. Фастів, вул. Нова, 3, ) на користь Комунального підприємства «Фастівський комбінат комунальних підприємств» (08500, Київська область, м. Фастів, вул. Нова, 9, ) 9 356 (дев`ять тисяч триста п`ятдесят шість) грн 45 коп інфляційних нарахувань, 1 553 (одну тисячу п`ятсот п`ятдесят три) грн 23 коп 3 % річних та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп судового збору.

3. В іншій частині відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 28.04.2025.

Суддя О.О. Христенко