ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2025 р. Справа№ 910/10776/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання: Ніконенко Є.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Габуєв Г.Ю. (поза межами приміщення суду);

від відповідача: Чалов А.О. (в залі суду);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Екобуд»

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2025, повний текст рішення складено 27.01.2025

у справі № 910/10776/24 (суддя Карабань Я.А.)

за позовом ОСОБА_1

до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Екобуд»

про зобов`язання вчинити дії

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва із позовом до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Екобуд» (надалі - відповідач), в якому просить суд зобов`язати відповідача надати позивачу для ознайомлення та виготовлення копій з документів та відомостей про діяльність Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Екобуд»:

- всі рішення загальних зборів членів кооперативу (протоколи зборів) з усіма невід`ємними частинами та затверджені такими рішеннями документи, що регулюють діяльність кооперативу, за період з 07.02.2017 року по 25 липня 2024 року;

- зведену інформацією про результати голосування кожного із членів кооперативу на загальних зборах членів кооперативу за період з 07.02.2017 року по 25 липня 2024 року;

- всі рішення Голови кооперативу та/або Правління Кооперативу (протоколи засідань) за період з 07.02.2017 року по 25 липня 2024 року;

- всі рішення Спостережної ради кооперативу (протоколи засідань) за період з моменту її першого обрання по 25 липня 2024 року;

- всі рішення Ревізора та/або Ревізійної комісії (протоколи засідань) за період з моменту їх першого обрання по 25 липня 2024 року;

- всі висновки Ревізійної комісії та/або Ревізора по фінансовій звітності кооперативу, включаючи балансовий звіт (форма № 1), звіт про фінансові результати (форма 2), звіт про рух грошових коштів (форма 3) і звіт про власний капітал (форма 4), за період з 2017 по 2023 роки включно;

- всі висновки Ревізійної комісії та/або Ревізора щодо планових та/або позапланових ревізій фінансово-господарської діяльності кооперативу за період з 2017 по 25 липня 2024 року;

- всі річні кошториси кооперативу з висновками Ревізійної комісії та/або Ревізора за період з 2017 року по 25 липня 2024 року;

- всі форми фінансової звітності кооперативу за період з 2017 року по 2023 рік, включаючи балансовий звіт (форма № 1), звіт про фінансові результати (форма 2), звіт про рух грошових коштів (форма 3) і звіт про власний капітал (форма 4);

- всі відомості про фактично понесені витрати кооперативу за період з 2017 року по 25 липня 2024 року;

- первинні документи, що підтверджують склад всіх понесених витрат за період з 2017 по 25 липня 2024 року;

- Положення Про повне членство в ОК «ЖБК «Екобуд», затверджене рішенням загальних зборів кооперативу, оформленим протоколом № 2 від 07 лютого 2017 року.

Позовні вимоги, з посиланням на ст.15, 16 ЦК України, ст.12 Закону України «Про кооперацію», мотивовані порушенням відповідачем корпоративних прав позивача, як члена кооперативу, на отримання інформації щодо діяльності кооперативу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.01.2025 у справі № 910/10776/24 позов задоволено. Зобов`язано Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Екобуд» надати ОСОБА_1 для ознайомлення та виготовлення копій з документів та відомостей про діяльність Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Екобуд»:

- всі рішення загальних зборів членів кооперативу (протоколи зборів) з усіма невід`ємними частинами та затверджені такими рішеннями документи, що регулюють діяльність кооперативу, за період з 07.02.2017 року по 25 липня 2024 року;

- зведену інформацією про результати голосування кожного із членів кооперативу на загальних зборах членів кооперативу за період з 07.02.2017 року по 25 липня 2024 року;

- всі рішення Голови кооперативу та/або Правління Кооперативу (протоколи засідань) за період з 07.02.2017 року по 25 липня 2024 року;

- всі рішення Спостережної ради кооперативу (протоколи засідань) за період з моменту її першого обрання по 25 липня 2024 року;

- всі рішення Ревізора та/або Ревізійної комісії (протоколи засідань) за період з моменту їх першого обрання 25 липня 2024 року;

- всі висновки Ревізійної комісії та/або Ревізора по фінансовій звітності кооперативу, включаючи балансовий звіт (форма № 1), звіт про фінансові результати (форма 2), звіт про рух грошових коштів (форма 3) і звіт про власний капітал (форма 4), за період з 2017 по 2023 роки включно;

- всі висновки Ревізійної комісії та/або Ревізора щодо планових та/або позапланових ревізій фінансово-господарської діяльності кооперативу за період з 2017 по 25 липня 2024 року;

- всі річні кошториси кооперативу з висновками Ревізійної комісії та/або Ревізора за період з 2017 року по 25 липня 2024 року;

- всі форми фінансової звітності кооперативу за період з 2017 року по 2023 рік, включаючи балансовий звіт (форма № 1), звіт про фінансові результати (форма 2), звіт про рух грошових коштів (форма 3) і звіт про власний капітал (форма 4);

- всі відомості про фактично понесені витрати кооперативу за період з 2017 року по 25 липня 2024 року;

- первинні документи, що підтверджують склад всіх понесених витрат за період за період з 2017 по 25 липня 2024 року;

- Положення Про повне членство в ОК «ЖБК «Екобуд», затверджене рішенням загальних зборів кооперативу, оформленим протоколом № 2 від 07 лютого 2017 року.

Стягнуто з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Екобуд» на користь ОСОБА_1 2 422 грн 40 коп судового збору.

Рішення мотивоване тим, що матеріалами справи підтверджується, що позивач неодноразово зверталася до відповідача із вимогами надати інформацію та документи, зокрема, із запитом від 25.07.2024 про надання протоколів загальних зборів членів кооперативу та рішень його органів управління, фінансової звітності із висновками ревізійної комісії, актів ревізій, річних кошторисів, відомості про витрати кооперативу та первинних документів в підтвердження понесення цих витрат за період з 2017 року по день надання відповіді, однак матеріали справи не містять доказів надання позивачу затребуваних документів. Відтак, внаслідок ненадання кооперативом запитуваної інформації про діяльність юридичної особи, тобто невиконання відповідачем обов`язку з надання члену кооперативу на його вимогу документів, необхідних останньому, зокрема, з реалізації правомочностей на управління, є достатнім доказом порушення корпоративних прав позивача, які підлягають захисту. За таких обставин, вимоги позивача про зобов`язання відповідача надати позивачу для ознайомлення і виготовлення копій з документів та відомостей про його діяльності є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням, Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Екобуд» звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 14.01.2025 по справі № 910/10776/24 за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Екобуд» про зобов`язання вчинити дії та ухвалити нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовані наступними доводами.

Скаржник зазначає про те, що навіть якщо припустити, що позивач і набула членства під час реєстрації Кооперативу в листопаді 2016 року, то із затвердженням нової редакції статуту відповідно до пункту 7.1. Першої редакції Статуту її членство в кооперативі як члена-засновника Кооперативу припинилось у зв`язку із перереєстрацією Статуту, а доказів щодо набуття членства в Кооперативі вже на підставі Статуту від 07.02.2017 матеріали справи не містять.

Скаржник звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази сплати вступного та пайового внесків позивачем, разом з тим, Господарський суд міста Києва прийшов до помилкового висновку, зазначаючи, що «Позивач наголошує, що вона добровільно не виходила з кооперативу, сплачувала внески на підтвердження чого надала копії платіжних доручень (т. 2, а.с. 28-31)», однак, доказів щодо слати саме вступного та пайового внеску, передбачених статтею 11 Закону України «Про кооперацію» Позивачем не надано і матеріали справи не містять.

Скаржник вказує на те, що ОСББ має надати співвласнику для ознайомлення документи, інформацію, визначені Законом про ОСББ та Законом про особливості здійснення права власності, а також статутом ОСББ, з вилученням з них персональних даних співвласників багатоквартирного будинку та інших фізичних осіб як конфіденційної інформації.

На думку скаржника, судом першої інстанції не враховано, що вказані рішення загальних зборів Кооперативу з невід`ємними додатками містять конференційну інформацію про фізичних осіб розповсюдження якої згідно із висновками Верховного Суду обмежено і можливо лише із відповідними застереженнями, зазначеними у судовому рішенні. Разом з тим, такі застереження у судовому рішення в частині надання протоколів зборів членів Кооперативу відсутні, а виконання судового рішення в цій частині призведе до порушення прав інших членів Кооперативу. Надання зведеної інформації про результати голосування кожного з членів кооперативу на загальних зборах членів кооперативу не передбачене ні Законом України «Про кооперацію», ні Статутом Кооперативу, більш того чинним законодавством не визначено обов`язку кооперативу створювати окремий документ який би містив інформацію про результати голосування кожного з членів Кооперативу. Право на отримання такої інформації має лише співвласник житлового та/або нежитлового приміщення відповідно до вимог статті 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку», разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів які підтверджують право власності позивача на нерухоме майно в будинку, а її посилання на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20.01.2022 у справі № 759/20227/21 згідно з яким за позивачем визнано майнові права на квартиру не може свідчити про право власності саме на нерухоме майно в розумінні зазначеного Закону. Судом першої інстанції залишено поза увагою наведені вище приписи чинного законодавства та статуту в частині можливості знайомитись членам кооперативу лише з документами та інформацією, що стосується діяльності Кооперативу. Залишено поза увагою, що рішення правління також можуть містити конференційну інформацію стосовно інших співвласників, розповсюдження якої обмежено і, відповідно, з врахуванням судової практики рішення Господарського суду м. Києва повинно містити відповідні обмеження щодо надання таких рішень голови Кооперативу та/або Правління Кооперативу для ознайомлення.

Також на думку скаржника, Господарський суд м. Києва задовольняючи вказану позовну вимогу не врахував висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 10.12.2020 по справі № 922/3812/19 згідно з яким фінансова звітність неприбуткових підприємств складається з балансу і звіту про фінансові результати, а відтак таке підприємство може надати лише баланс та звіти про фінансові результати за відповідний період. Кооператив згідно із статутом є некомерційною та неприбутковою організацією докази чого наявні в матеріалах справи, а відтак позовні вимоги про витребування звіт про рух грошових коштів (форма 3) і звіт про власний капітал (форма 4) за відповідний період не можуть бути задоволені. Надання кошторисів Кооперативу не передбачено ні вимогами спеціального законодавства ні статутом Кооперативу також до повноважень Ревізійної комісія та/або Ревізора не входить підготовка висновків з питань кошторисів. Рішення суду першої інстанції в цій частині порушує принцип обов`язковості судового рішення і є таким, що не може бути виконане. Надання відомостей про фактично понесені витрати Кооперативу не передбачено ні вимогами спеціального законодавства ні статутом Кооперативу, вказані відомості відображено у фінансової документації Кооперативу надання якої передбачено рішенням Господарського суду м. Києва. Складання окремих документів Кооперативу щодо обліку таких відомостей не передбачено чинним законодавством про кооперацію, таким чином рішення в цій частині не може бути виконане.

Скаржник вказує на те, що положення «Про повне членство в ОК «ЖБК «Екобуд» було затверджено протоколом № 2 загальних зборів Кооперативу, які відбулись 07 лютого 2017 року тобто в період коли головою правління була Позивач. Тобто вказане положення станом на 07.02.2017 було в розпорядженні ОСОБА_1 та під час передачі справ від позивача до нового голови правління зазначене положення або його проект новому голові правління не передавались. І в матеріалах справи відсутні докази того, що вказані проект положення або само положення про повне членство в кооперативі було передано від колишнього голови правління яким є позивач до голови правління призначеного загальними зборами з 08.02.2017. Також в акті приймання-передачі від 20.02.2017 про передачу документів Кооперативу від колишнього голови правління новому (наявний в матеріалах справи) відсутнє посилання про передачу Положення «Про повне членство в ОК «ЖБК «Екобуд».

Узагальнені доводи письмових пояснень

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, відповідач у письмових поясненнях, поданих до суду, вказує на те, що з моменту створення і до 07.02.2017 позивач була головою кооперативу, що було б неможливим, якби вона не була його членом, оскільки згідно Закону «Про кооперацію» голова кооперативу обирається виключно з числа його членів. Отже самим фактом державної реєстрації відомостей про обрання позивача головою кооперативу підтверджується, що вона є його членом. Інакше, державний реєстратор відмовив би у внесенні відомостей про голову кооперативу ОСОБА_1 до державного реєстру. При цьому, згідно ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, ФОП та ГО» з фактом внесення відповідних відомостей до державного реєстру презюмується їх офіційність та достовірність. Зазначена обставина підтверджується витягом з ЄДР. Після переобрання Голови кооперативу, позивач була обрана до складу правління кооперативу, що також було б неможливим, якби вона не була членом кооперативу. Позивач приймає участь загальних зборах з правом вирішального голосу.

Позивач вказує на те, що на розгляді Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/14176/23 за позовом КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» до кооперативу, в матеріалах якої міститься наданий кооперативом список його членів станом на 01.01.2024, до якого включена позивач.

Позивач сплатила на користь кооперативу різних внесків на загальну суму близько 110тис. грн. І приймаючи ці внески у кооперативу не виникло жодних питань щодо членства позивача в кооперативі, отже власними діями відповідач фактично підтверджує визнання за позивачем його статусу як члена кооперативу протягом всього часу діяльності кооперативу, тому заперечення відзиву про відсутність у позивача такого статусу є непослідовними та суперечать попередній фактичній поведінці відповідача і мають на меті лише введення суду в оману щодо фактичних обставин справи.

Позивач вказує на те, що вона правомірно набула членство в кооперативі в зв`язку з фактом засновництва і станом на час звернення з позовом не втрачала його на підставі юридичних фактів, які визначені законом як єдині підстави припинення членства. Пайовий внесок також не підлягає сплаті позивачем. Членство в кооперативі, що правомірно набуте одного разу, не залежить від зміни правового регулювання набуття членства в майбутньому і не може припинятись з підстав, що суперечать закону. Припинення членства після його набуття може відбуватись виключно на підстав, передбачених законом: або добровільно - за власною заявою, або примусово - за рішенням загальних зборів. Зміна процедури набуття членства в майбутньому не впливає на статус члена кооперативу, який вже набутий на підставі попередньої процедури. Це витікає із загальної конституційної заборони зворотної дії нормативних актів, яка вочевидь цілком поширюється і на дію локальних нормативних актів, яким є статут. Тому після набуття статусу члена кооперативу його можна втратити лише за власним волевиявленням шляхом добровільного виходу із членів кооперативу або примусово - шляхом виключення за рішенням загальних зборів. Проте жодної із цих обставин не виникало. Крім того, згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про кооперацію», права учасників (членів) кооперативу та його статутних органів, визначені законом, не можуть бути звужені (обмежені) установчими документами кооперативу, рішеннями його статутних органів чи правочинами між кооперативом та його учасниками (членами). Положення установчих документів кооперативу, рішення його статутних органів чи правочини між кооперативом та його учасниками (членами), які звужують (обмежують) права учасників (членів) кооперативу, визначені законом, є нікчемними.

Позивач вказує на те, що в першій інстанції відповідач заперечував проти позову лише з підстав відсутності у позивача права членства в кооперативі, та не спростовуючи при цьому заявлений позивачем перелік інформації та документів, які позивач витребовує у відповідача, тому, відповідно до принципу диспозитивності, сформульованого в ГПК України, суд розглядає спір в межах вимог позивача та заперечень проти них відповідача, а апеляційний суд не розглядає вимоги та заперечення, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Скаржник вважає, що жодних конфіденційних відомостей витребувані документи та інформація не містять.

Позивач є власником квартири, що підтверджується рішенням суду про визнання майнових прав і це є підставою здійснення його прав співвласника. Експлуатації будинку не є визначальною ознакою для віднесення його до сфери регулювання Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Відповідач вказує на те, що рішенням Господарського суду м. Києва від 19.03.2024 у справі 910/14176/23 факт надання житлово-комунальної послуги виключно мешканцям багатоквартирного будинку 13/50 (населення) по вулиці Олевській у місті Києві, які є членами кооперативу (відповідача) у вигляді постачання теплової енергії у гарячій воді, що спростовує доводи представника про те, що будинок не є житловим і не експлуатується за призначенням. Зазначені обставини справи підтверджують, що об`єкт насправді є багатоквартирним житловим будинком, експлуатується за цільовим призначенням співвласниками розміщених в ньому житлових приміщень (квартир), до яких також належить і позивач, а відтак відносини, що склались між учасниками спору належить також до сфери регулювання Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», який наділяє співвласників правом на отримання інформації, витребування якої є предметом заявлених позовних вимог.

Таким чином, навіть незалежно від членства позивача в кооперативі, його право на отримання інформації, що витребовується, також ґрунтується на ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Член обслуговуючого кооперативу за аналогією закону додатково має право отримувати документи, перелік яких встановлений ст. 43 «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю». В протилежному випадку з огляду на 100% подібність цих відносин, не існуватиме жодного розумного пояснення, чому учасник товариства має право отримувати рішення органів управління товариства і документи, що регулюють його діяльність, включаючи бухгалтерську звітність, а член кооперативу як носій тотожних корпоративних прав, не має такого права.

Також позивач у відзиві на апеляційну скаргу заявив про стягнення витрат на правову допомогу, докази яких будуть подані окремою заявою у встановлений ГПК строк.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/10776/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Екобуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2025 у справі № 910/10776/24. Призначено справу № 910/10776/24 до розгляду у судовому засіданні 25.03.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2025 задоволено заяву представника ОСОБА_1 (Габуєв Г.Ю.) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/10776/24 розглядалась протягом розумного строку.

Позиції учасників справи

Представник відповідача у судовому засіданні 25.03.2025 підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2025 у справі № 910/10776/24 скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача у судовому засіданні 25.03.2025 (в режимі відеоконференції) просив рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2025 у справі № 910/10776/24 залишити без змін, вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається із матеріалів справи, позивач є засновником відповідача, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та копією реєстраційної справи відповідача (т.1., а.с.40, 137-343).

Як зазначає позивач, вона декілька разів зверталася до відповідача із запитами про надання відомостей та документів про діяльність останнього, а саме:

1) запит від 17.08.2021 про ознайомлення з документами, пов`язаними з порядком денним загальних зборів членів кооперативу, призначеними на 04.09.2021, а також про надання копій таких документів. Направлення запиту підтверджується описом вкладення та поштовою накладною АТ «Укрпошта» №334. Запит був отриманий відповідачем 21.08.2021, що підтверджується зворотнім повідомленням про врученням (т.1, а.с.19-22);

2) запит від 18.09.2021 про отримання копій затвердженого загальними зборами членів кооперативу статуту кооперативу в редакції протоколу загальних зборів членів кооперативу від 04.09.2021 та списку членів кооперативу станом на день проведення вказаних зборів. Направлення запиту підтверджується описом вкладення та поштовою накладною АТ «Укрпошта» №099. Вказаний запит був повернутий відправнику в зв`язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується службовими відмітками оператора поштового зв`язку на повернутому відправнику відправленні (т.1, а.с.23-26);

3) запит від 30.06.2024 про ознайомлення з документами, пов`язаними з порядком денним загальних зборів членів кооперативу, призначеними на 06.07.2024. Запит направлявся двома способами на електронну адресу , що підтверджується скріншотом електронного листування та протоколом створення і перевірки КЕП та засобами поштового зв`язку, що підтверджується описом вкладення і поштовою накладною АТ «Укрпошта» №811, вказане відправлення було повернуто відправнику в зв`язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується повернутим відправнику відправленням та трекінгом (т.1, а.с.23-29);

4) запит від 25.07.2024 про надання протоколів загальних зборів членів кооперативу та рішень його органів управління, фінансової звітності із висновками ревізійної комісії, актів ревізій, річних кошторисів, відомості про витрати кооперативу та первинних документів у підтвердження понесення цих витрат за період з 2017 року по день надання відповіді. Запит направлявся двома способами на електронну адресу , що підтверджується скріншотом електронного листування та протоколом створення і перевірки КЕП та поштовим зв`язком, що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта» №824 від 25.07.2024. Вказаний запит був повернутий відправнику в зв`язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується повернутим відправнику відправленням та трекінгом (т.1, а.с.30-33).

Однак, відповідачем не надано відповідей на запити позивача.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідачем документів відносно його діяльності, позивачу, як засновнику та члену відповідача надано не було, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Особа, яка звертається до суду з позовом, реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 Господарського процесуального кодексу України право на судовий захист, вказує у позові власне суб`єктивне уявлення про її порушене право та/або охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Позивач, звертаючись до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке його право та/або охоронюваний законом інтерес порушене особою, до якої пред`явлений позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права/інтересу. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач обґрунтовуючи своє звернення до суду з даним позовом, зокрема, посилається на те, що вона, як член кооперативу, вправі вимагати від кооперативу надання йому інформації про його діяльність. Крім того, позивач вчиняла дії щодо отримання відповідної інформації, однак не отримавши її, була змушена звернутися за захистом порушених саме корпоративних прав.

Водночас, відповідач зазначає, що позивач не є членом кооперативу, оскільки відповідно до п. 6.4. статуту кооперативу (в редакції від 04.09.2021) засновники кооперативу з моменту його державної реєстрації мають всі права та обов`язки членів кооперативу, користуються правом ухвального голосу, за умови якщо вони внесли вступний та пайовий внески відповідно до цього статуту та рішень загальних зборів членів кооперативу, виконують інші рішення загальних зборів членів кооперативу.

Пунктом 6.8.1.1. статуту кооперативу передбачено що розмір вступного внеску складає 3 000,00 (три тисячі) гривень 00 коп.

Пункт 6.8.1.3. статуту передбачає порядок внесення пайового внеску у наступному порядку та послідовності:

1-ша частина пайового внеску вноситься у матеріальній формі - шляхом передачі кооперативу майнових прав на квартири та/або інші жилі чи нежитлові приміщення в ЖК, які виникли на підставі договорів, за якими член кооперативу сплатив або взяв на себе зобов`язання сплатити замовнику будівництва частину вартості квартири та/або іншого жилого чи нежитлового приміщення у ЖК (далі - договір купівлі-продажу майнових прав). Наявність та повнота відповідних документів перевіряється кооперативом на момент подачі особою заяви про вступ до кооперативу. Членство в кооперативі набувається після внесення першої частини пайового внеску, вступного внеску та разового спеціального членського внеску із врахуванням особливостей, передбачених п. 6.8.1.2 цього статуту;

2-га частина пайового внеску вноситься у грошовій формі - шляхом передачі кооперативу суми грошових коштів, яка дорівнює різниці між загальною вартістю майнових прав згідно із договором купівлі-продажу майнових прав та фактично сплаченою членом кооперативу частини майнових прав на момент подачі заяви про вступ до кооперативу. Друга частина пайового внеску вноситься членом кооперативу у зазначеній послідовності, якщо різниця між загальною вартістю майнових прав та фактично сплаченою перевищує 10%.

Відповідач вказує, що позивачем не виконано зобов`язання щодо сплати вступного та пайового внесків сплату яких статут кооперативу зазначає як кваліфікаційну ознаку членства в кооперативі для його засновників, а тому остання не є членом кооперативу та немає права на отримання інформації щодо його діяльності.

Так, Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно, цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Водночас 17.10.2019 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу та змінено назву ст. 79 ГПК України з «Достатність доказів» на нову - «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування «вірогідність доказів».

Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Так, згідно ст.10 Закону України «Про кооперацію» членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Членом кооперативу може бути фізична особа, яка досягла 16-річного віку і виявила бажання брати участь у його діяльності. Кооператив зобов`язаний вести облік своїх членів та видати кожному з них посвідчення про членство.

Як вже зазначалось, позивач є засновником відповідача з моменту його створення в 2016 році, що також підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

На відповідача, як юридичну особу, Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» покладено обов`язок зазначати достовірні дані щодо переліку засновників, які відповідно до статті 10 названого Закону вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, згідно п.2.2. статуту відповідача (в редакції від 25.11.2016, тобто діючої з моменту створення кооперативу) засновники кооперативу з моменту його державної реєстрації мають всі права та обов`язки членів кооперативу.

Засновники кооперативу є його членами та не мають переваг щодо інших членів кооперативу (п.2.3. статуту відповідача (в редакції від 25.11.2016).

Відповідно до п.7.1. статуту відповідача (в редакції від 25.11.2016) членство членів-засновників може бути припинено лише з ліквідацією кооперативу, або з перереєстрацією статуту і заміною члена-засновника на іншого.

Загальними зборами членів кооперативу за № 2 від 07.02.2017 затверджено іншу редакцію статуту відповідача та рішенням загальних зборів членів відповідача, що оформлене протоколом № 5-3/19 від 04.09.2021 затверджено нову редакцію статуту відповідача, яка діє на даний час.

Тобто, у всіх трьох редакціях статуту відповідача позивач вказана, як засновник кооперативу.

Відповідно до п. 6.1.8. статуту кооперативу (в редакції 07.02.2017) членство в ОЖБК є добровільним і може набуватися одночасно із створенням ОЖБК при проведенні установчих зборів, а також індивідуально, на основі письмової заяви, в будь-який момент його існування.

Згідно пункту 6.4. статуту кооперативу (в редакції від 04.09.2021) членство ОЖБК є добровільним і може набуватись одночасно із створенням ОЖБК при проведенні установчих зборів, а також індивідуально на основі письмово заяви в будь-який момент його існування із врахуванням вимог цього статуту. Засновники кооперативу з моменту його державної реєстрації мають всі права та обов`язки членів кооперативу, користуються правом ухвального голосу, за умови якщо вони внесли вступний та пайовий внески відповідно до цього статуту та рішень загальних зборів членів кооперативу, виконують інші рішення загальних зборів членів кооперативу.

Тобто, статут кооперативу в різні періоди часи по-різному регулював набуття членства в ньому та статут розмежовує набуття членства в кооперативі за темпоральним (часовим) принципом: засновники набувають статус членів кооперативу в силу лише самого факту створення та реєстрації кооперативу; в подальшому особи, що вступають в кооператив, набувають членство згідно поданих заяв і після виконання встановленої статутом процедури. При цьому процедура вступу для нових членів кооперативу не поширюється на набуття права членства засновниками кооперативу, які набувають права членства один раз і це право не залежить від змін у нормативному регулюванні в подальшому.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що членство в кооперативі припиняється у разі: добровільного виходу з нього; припинення трудової участі в діяльності виробничого кооперативу; несплати внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу; смерті члена кооперативу - фізичної особи; ліквідації члена кооперативу - юридичної особи; припинення діяльності кооперативу.

Разом з тим, позивач наголошує, що вона добровільно не виходила з кооперативу, сплачувала внески на підтвердження чого надала копії платіжних доручень (т.2, а.с.28-31). При цьому, рішення загальних зборів про виключення позивача з членів кооперативу з підстав визначених пунктом 6.10.3. статуту кооперативу (в редакції від 04.09.2021) матеріали справи не містять та відповідачем такого рішення, в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, до матеріалів справи не надано.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що позивач набув статус члена кооперативу автоматично після його реєстрації і зберігає його до моменту припинення членства з підстав, визначених законодавством та статутом, водночас, доказів припинення членства позивача матеріали справи не містять, а тому, як і на момент направлення запитів, так і на момент розгляду справи позивач є засновником та членом відповідача.

Відповідно ч. 1 ст. 167 ГК України корпоративні відносини - це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Стаття 55 Господарського кодексу України визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Корпоративне підприємство характеризується тим, що утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства.

Згідно із ст. 93, 94 ГК України, підприємством колективної власності визнається корпоративне або унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників). Кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів.

Зазначені норми кореспондуються із нормами статей 83, 85, 86 ЦК України, згідно з положеннями яких юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Непідприємницькі товариства (кооперативи, крім виробничих, об`єднання громадян тощо) та установи можуть поряд зі своєю основною діяльністю здійснювати підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлено законом і якщо ця діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню.

Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначається Законом України "Про кооперацію".

За змістом положень ст. 2, 6, 9 Закону України "Про кооперацію" кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Згідно з положеннями ст. 12 Закону України "Про кооперацію" основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Таким чином, особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами.

Відповідно, члени кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

Відповідно до п. 6.12.13., 6.12.14. статуту відповідача (в редакції від 04.09.2021) член кооперативу має право одержувати відомості про діяльність ОЖБК, його фінансовий стан та витрати. На вимогу члена ОЖБК воно зобов`язане надати йому для ознайомлення всі свої фінансові звіти. Член кооперативу має право знайомитися з протоколами загальних зборів, робити з них виписки.

Тобто, позивач, як член кооперативу, відповідно до положень ст. 12 Закону України "Про кооперацію" та статуту відповідача має право на одержання від органів управління кооперативу відповіді на його запити щодо діяльності цієї юридичної особи, то неотримання зазначеної інформації позбавляє його належної реалізації корпоративних прав, зокрема, правомочностей на участь в управлінні кооперативом.

Як вже зазначалось, позивач неодноразово звертався до відповідача із вимогами надати інформацію та документи, зокрема, із запитом від 25.07.2024 про надання протоколів загальних зборів членів кооперативу та рішень його органів управління, фінансової звітності із висновками ревізійної комісії, актів ревізій, річних кошторисів, відомості про витрати кооперативу та первинних документів в підтвердження понесення цих витрат за період з 2017 року по день надання відповіді, однак матеріали справи не містять доказів надання позивачу витребуваних документів.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що внаслідок ненадання кооперативом запитуваної інформації про діяльність юридичної особи, тобто невиконання відповідачем обов`язку з надання члену кооперативу на його вимогу документів, необхідних останньому, зокрема, з реалізації правомочностей на управління, є достатнім доказом порушення корпоративних прав позивача, які підлягають захисту.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду з огляду на встановлені обставини справи, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що вимоги позивача про зобов`язання відповідача надати позивачу для ознайомлення і виготовлення копій з документів та відомостей про його діяльності є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, у зв`язку із чим, підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2025 у справі № 910/10776/24, відсутні.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.

Оскільки позивач у господарському суді першої інстанції не заперечував заявлений позивачем перелік інформації та документів, які позивач витребовує у відповідача, відповідно до принципу диспозитивності, сформульованого в ГПК України, апеляційний господарський суд не розглядає вимоги та заперечення, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів апеляційної інстанції наголошує на тому, що доказів припинення членства позивача матеріали справи не містять.

Доводи скаржника про те, що із затвердженням нової редакції статуту відповідно до пункту 7.1. Першої редакції Статуту членство позивача в кооперативі як члена-засновника Кооперативу припинилось у зв`язку із перереєстрацією Статуту, оцінюються колегією суддів критично, оскільки Закон не передбачає втрату членства в кооперативі через перереєстрацію його статуту.

Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію», до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження. Проте жодних з цих відомостей витребувані документи та інформація не містять. Крім того, відповідач не позбавлений права, для виконання такого обов`язку, надати витребувані документи та інформацію з вилученням з них наявних конфіденційних відомостей.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, враховуючи викладене вище, дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду міста Києва від 14.01.2025 у справі № 910/10776/24, наведене місцевим судом мотивування є достатнім для обґрунтування свого рішення за аргументами та доказами, які наявні у матеріалах справи. При цьому, рівень деталізації судом своїх доводів в будь-якому разі не призвів до неправильного вирішення справи, тому підстави для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2025 у справі № 910/10776/24, відсутні.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає інші посилання скаржника, викладені ним у апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог процесуального та матеріального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Екобуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2025 у справі № 910/10776/24 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2025 у справі № 910/10776/24 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 8, 11, 74, 129, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Екобуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2025 у справі № 910/10776/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2025 у справі № 910/10776/24 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу 910/10776/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Постанова підписана 29.04.2024.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Б.О. Ткаченко

А.Г. Майданевич