ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
Рішення

15 квітня 2025 р. м. Ужгород Справа №907/191/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Богемія Бір, с. Сторожниця Ужгородського району Закарпатської області

до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Ужгородський механічний завод, м. Ужгород Закарпатської області

про стягнення 714 002 грн матеріальної шкоди (з урахуванням заяви про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог),

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

Секретар судового засідання Мацнєва О.В.

представники:

Позивача Дрюченко О.С., адвокат, ордер серії АО №1082259 від 07.03.2023

Відповідача Колотуха І.О., адвокат, ордер серії АО №1084884 від 27.03.2023

СУТЬ СПОРУ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ СУДУ В МЕЖАХ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю Богемія Бір, с. Сторожниця Ужгородського району Закарпатської області звернулося до суду з позовом до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Ужгородський механічний завод, м. Ужгород Закарпатської області про стягнення 714 002 грн матеріальної шкоди, 227 596 грн інфляційних нарахувань та 33 978,67 грн трьох процентів річних.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 29.03.2023 відкрито провадження у справі №907/191/23 в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.04.2023. Явку уповноважених представників сторін у підготовче засідання визнано обов`язковою. Встановлено відповідачу строк на подання суду відзиву на позовну заяву в порядку ст. 165 ГПК України з одночасним надісланням копії такого позивачеві, а доказів надіслання суду, протягом 15-ти днів із дня одержання даної ухвали. Встановлено позивачеві строк на надання суду та відповідачеві відповіді на відзив у порядку ст. 166 ГПК України, протягом 5-ти днів із дня одержання копії відзиву.

У підготовчому засіданні 26.04.2023 судом за участю уповноважених представників сторін проголошувалась перерва.

Ухвалами суду від 21.06.2023, 05.09.2023, 18.10.2023 та 04.12.2023 підготовчі засідання у справі відкладались із підстав, наведених в ухвалах суду.

У підготовчому засіданні 06.02.2024 судом за участю уповноважених представників сторін проголошувалась перерва.

Ухвалою суду від 21.03.2024 судом у порядку ст. 120 ГПК України повідомлено сторін про те, що підготовче засідання у справі №907/191/23 призначено на 18.04.2024.

Ухвалою суду від 18.04.2024 підготовче засідання у справі відкладалось із підстав, наведених в ухвалі суду.

В підготовчих засіданнях 30.05.2024, 13.08.2024 та 11.09.2024 судом за участю уповноважених представників сторін проголошувались перерви.

Ухвалою суду від 15.10.2024 підготовче засідання у справі відкладалось із підстав, наведених в ухвалі суду.

У підготовчому засіданні 21.11.2024 судом за участю уповноважених представників сторін проголошувалась перерва.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 04.12.2024 закрито підготовче провадження у справі №907/191/23 та призначено справу до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 18.02.2025. Явка уповноважених представників сторін у судове засідання визнана судом на власний розсуд.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 18.02.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Богемія Бір, с. Сторожниця Ужгородського району Закарпатської області залишено без розгляду в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 227 596 грн інфляційних нарахувань та 33 978,67 грн трьох процентів річних.

Ухвалою суду від 18.02.2025 судове засідання у справі відкладено на 20.03.2025.

В судовому засіданні 20.03.2025 судом за участю уповноважених представників сторін проголошено перерву до 15.04.2025.

В судовому засіданні 15.04.2025 судом у присутності уповноважених представників позивача та відповідача проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН СПОРУ

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Представник позивача просить задовольнити позов у повному обсязі з урахуванням заяви про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 227 596 грн інфляційних нарахувань та 33 978,67 грн трьох процентів річних.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача покликається на те, що 01.03.2021 між ТОВ Богемія Бір та ТДВ Ужгородський механічний завод було укладено Договір оренди №25/962, згідно з яким орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове оплатне користування складське приміщення корпусу №1 площею 395,0 кв.м. під склад, що розташоване на території відповідача за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 30.

Представник позивача зазначає, що відповідно до підписаного сторонами акту приймання-передачі складських приміщень в оренду від 01.03.2021, останні передані в користування ТОВ Богемія Бір без будь-яких зауважень щодо їх стану, і з моменту підписання Договору оренди позивач почав використовувати нерухоме майно для зберігання власних товарно-матеріальних цінностей.

За твердженням представника позивача, 29.07.2021 відповідачем було організовано та розпочато ремонт покрівлі складського приміщення корпусу №1, і внаслідок порушення працівниками (залученими особами) ТДВ Ужгородський механічний завод протипожежних норм при проведенні ремонтних робіт, сталася пожежа, через яку знищено товарно-матеріальні цінності, належні позивачу, та саме складське приміщення корпусу №1 за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 30, що, у свою чергу, спричинило завдання ТОВ Богемія Бір матеріальної шкоди.

Представник позивача наголошує, що оскільки виникнення пожежі було пов`язане із протиправною винною поведінкою працівників відповідача (необережністю під час проведення вогневих робіт у процесі ремонту покрівлі), ТОВ Богемія Бір звернулося до ТДВ Ужгородський механічний завод із пропозицією щодо здійснення спільного огляду пошкодженого пожежею орендованого складського приміщення №1 та проведення спільної інвентаризації товарно-матеріальних цінностей для визначення і фіксування пошкодження/знищення майна та встановлення розміру збитків, завданих пожежею.

За доводами представника позивача, 09.08.2021 уповноваженими особами ТОВ Богемія Бір, за участю представників відповідача, представника Закарпатської торгово-промислової палати, а також адвоката, було здійснено спробу огляду приміщення для складання відповідного акту, під час якого встановлено і констатовано неможливість перебувати на складі у зв`язку із небезпечними для життя та здоров`я учасників огляду умовами перебування, що виникли внаслідок пожежі.

Представник позивача відзначає, що відповідач не заперечував факту проведення ремонтних робіт крівлі на його замовлення особами, що були залучені і допущені до виконання останніх саме адміністрацією ТДВ Ужгородський механічний завод, однак, у подальшому відмовився відшкодовувати збитки, еквівалентні вартості пошкодженого та знищеного пожежею майна, що спричинені з його вини.

За твердженням представника позивача, у зв`язку з наведеними обставинами ТОВ Богемія Бір було вимушене звернутися до Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області із заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення за фактом порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки та за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 Кримінального кодексу України; в подальшому, відомості за фактом пожежі внесені 02.08.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відкрито кримінальне провадження за №0001077, у якому ТОВ Богемія Бір є потерпілою особою.

Представник позивача вказує, що в межах кримінального провадження №0001077 проведені відповідні судові експертизи щодо причин виникнення пожежі, зокрема, експертизу провідників із ознаками короткого замикання та пожежно-технічну експертизу, згідно із висновком якої (№СЕ-19/107-22/350-ПТ 31.05.2022) осередок пожежі, що мала місце 29.07.2021 на території ТДВ Ужгородський механічний завод, знаходився на покрівлі складського приміщення корпусу №1; ймовірною причиною виникнення пожежі у складських приміщеннях корпусу №1 ТДВ Ужгородський механічний завод є займання горючих елементів покрівлі внаслідок дії на них відкритого джерела вогню; вогонь розповсюджувався від встановленого осередку пожежі по горючих матеріалах, в тому числі, по елементах покрівлі; ймовірним джерелом виникнення пожежі у складських приміщеннях корпусу №1 ТДВ Ужгородський механічний завод є дія відкритого полум`я на горючих елементах покрівлі.

Водночас як зауважує представник позивача, висновком судової експертизи провідників із ознаками короткого замикання, проведеної Волинським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, №СЕ-19/103-21/10351-КЗ від 28.12.2021 встановлено, що на наданих на дослідження електричних провідниках наявні оплавлення металу, які відповідають таким, що виникли внаслідок короткого замикання; вісім оплавлень на наданих на дослідження електричних провідниках виникли при короткому замиканні, яке проходило в умовах розжареного зовнішнього середовища, що відповідає вторинному короткому замиканню.

На переконання представника позивача, результатами проведеної судової експертизи провідників із ознаками короткого замикання та пожежно-технічної експертизи підтверджується грубе порушення відповідачем правил протипожежної безпеки, що призвело до займання покрівлі складського приміщення, внаслідок чого позивачу завдано матеріальної шкоди.

Водночас представник позивача зауважує, що актом про пожежу від 29.07.2021, складеним Ужгородським районним управлінням ГУ ДСНС України у Закарпатській області, встановлено факт пошкодження матеріально-технічних цінностей, у тому числі, ТОВ Богемія Бір.

Крім того, як стверджує представник позивача, Звітом про причину виникнення пожежі від 30.07.2021, складеним Ужгородським районним управлінням ГУ ДСНС України у Закарпатській області, підтверджено, що об`єкт пожежі не забезпечений первинними засобами пожежогасіння згідно з нормами належності, відсутні системи протипожежного захисту, також означеним Звітом встановлено наявні несправності зовнішніх пожежних гідрантів, відсутність внутрішнього водогону та, в цілому, незадовільний протипожежний стан об`єкта.

За доводами представника позивача, у згаданому Звіті зазначено, що під час здійснення ремонту крівлі корпусу №1 ТДВ Ужгородський механічний завод найманими працівниками здійснювалося розігрівання крівлі корпусу №1 прямим полум`ям (газовими приладами), в результаті чого виникло загоряння в перекритті (крівлі) будівлі корпусу №1; пожежею знищено матеріально-технічні цінності, в тому числі, обладнання ТОВ Богемія Бір.

Як зазначає представник позивача, Ужгородським районним управлінням ГУ ДСНС України у Закарпатській області зроблено висновок, що причиною виникнення пожежі є необережність під час проведення вогневих робіт; при цьому, в подальшому Головним управлінням державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області проведено позапланову перевірку щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, за результатами якої складено Акт №229 від 12.08.2021, де зафіксовано ряд порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки на об`єкті відповідача. Крім того, за доводами представника позивача, Головним управлінням державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області було винесено ТДВ Ужгородський механічний завод Припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 19.08.2021.

На думку представника позивача, відповідач, як власник майна і суб`єкт господарювання, враховуючи приписи Кодексу цивільного захисту України, Цивільного кодексу України та Правил пожежної безпеки в Україні, зобов`язаний належно виконувати обов`язок щодо забезпечення збереження об`єкта, який перебуває у його власності, тобто саме власник несе повну відповідальність за дотримання правил пожежної безпеки.

При цьому, представник позивача наголошує, що протиправна поведінка відповідача полягає як у дії (організація ремонту покрівлі із порушенням протипожежних вимог використанням відкритого джерела вогню), так і в бездіяльності щодо забезпечення пожежної безпеки власної території та майна; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою полягає в тому, що саме внаслідок робіт із відкритим вогнем працівників ТДВ Ужгородський механічний завод під час ремонту покрівлі складського приміщення №1 сталося займання складу, а також у тому, що через невиконання вимог Правил пожежної безпеки в Україні та незабезпечення пожежної безпеки відбулася пожежа, якою було завдано майнову (матеріальну) шкоду майну позивача.

Представник позивача зазначає, що розмір збитків від знищення (псування) матеріальних цінностей визначено Звітом про оцінку майна від 17.12.2021, виконаним суб`єктом оціночної діяльності ФОП Лук`яненко Т.В. на замовлення ТОВ Богемія Бір, згідно з яким загальна ринкова вартість об`єкта оцінки складає 714 002 грн.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, представник позивача вказує на наявність підстав для стягнення з відповідача у примусовому порядку суми 714 002 грн матеріальної шкоди, завданої внаслідок пожежі.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА

Представник відповідача на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву б/н від 05.04.2023 (вх. №02.3.1-02/2583/23 від 10.04.2023), за змістом якого стверджує про те, що всі підстави заявленого в даній справі позову обґрунтовано виключно матеріалами кримінальної справи, в якій не завершене досудове слідство, повідомлення про підозру не вручено і, відповідно, вироку суду про визнання будь-якої особи винною у збитках позивача не встановлено.

На переконання представника відповідача, в позові не підтверджено та не обґрунтовано суму збитків; хто саме підпалив дах: чи працівники позивача, чи працівники відповідача, чи треті особи, і якими правовими підставами такі особи пов`язані зі сторонами справи; чим доведено вину відповідача в пожежі.

За доводами представника відповідача, в експертизі, на яку посилається позивач, не вказано, що підпал стався через дії працівників ТДВ Ужгородський механічний завод; крім того, в п. 4.5. Договору оренди №25/962 від 01.03.2021 зазначено, що використання орендарем майна здійснюється з додержанням протипожежних та інших норм.

Представник відповідача наголошує, що якщо послуговуватися логікою позивача, то можна допустити, що саме з вини останнього і сталася пожежа з метою приховати недостачу товару на складі чи інше.

Відтак, на думку представника відповідача, позивач не довів, що саме з вини ТДВ Ужгородський механічний завод йому завдано збитків, а тому, в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

ДОВОДИ, ВИКЛАДЕНІ СТОРОНАМИ В ІНШИХ ЗАЯВАХ ПО СУТІ СПРАВИ

Представник позивача через підсистему Електронний суд подав заяву б/н від 13.08.2024 (вх. №02.3.1-02/6287/24 від 13.08.2024), до якої долучив висновки судових експертиз, проведених у межах кримінального провадження №0001077.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

01.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю Богемія Бір (орендарем, позивачем у справі) та Товариством з додатковою відповідальністю Ужгородський механічний завод (орендодавцем, відповідачем у справі) було укладено Договір оренди №25/962 (далі Договір), пунктом 1.1. якого визначено, що орендодавець передає, а орендар приймає у строкове оплатне користування складське приміщення Корпусу №1 площею 395,0 м.кв. під склад (далі майно), яке розташовано на території ТДВ Ужгородський механічний завод за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 30.

Згідно з п. 3.1., 3.2. Договору, передача майна орендарю в користування здійснюється за двостороннім актом прийому-передачі (Додаток №1 до даного Договору) у термін, який влаштовує сторони. На момент передачі майно повинно бути приведене в придатний стан до використання та звільнене від майна орендодавця.

Відповідно до п. 4.5. Договору, використання орендарем майна здійснюється з додержанням протипожежних, санітарно-епідеміологічних, екологічних норм та забезпечення безпеки населення і навколишнього природного середовища (у зв`язку з зберіганням вибухових чи небезпечних речовин), для чого орендар за свій рахунок отримує необхідні дозволи та проводить інші належні заходи.

Цей Договір укладено на строк до 28.02.2022. Договір вступає в силу з дня підписання акту прийому-передачі майна в оренду, який є невід`ємною частиною даного Договору (п. 7.1. Договору).

Відповідно до підписаного та скріпленого печатками сторін акту прийому передачі майна в користування б/н від 01.03.2021, що є Додатком №1 до Договору №25/962 від 01.03.2021, орендодавцем було передано, а орендарем, у свою чергу, прийнято у строкове платне користування частину Корпусу №1 загальною площею 395,0 кв.м., що розміщений на території ТДВ Ужгородський механічний завод; на момент прийому-передачі в користування стан майна, згідно з актом б/н від 01.03.2021, вказано, як задовільний.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, обґрунтовуючи заявлені ним позовні вимоги, покликається на те, що у зв`язку із недотриманням найманими робітниками відповідача протипожежних норм при проведенні ремонтних робіт покрівлі складського приміщення корпусу №1, сталася пожежа, внаслідок якої були пошкоджені та знищені товарно-матеріальні цінності і обладнання ТОВ Богемія Бір на загальну суму 714 002 грн.

Судом встановлено, що 29.07.2021 комісією у складі провідного інспектора ВЗНС Ужгородського районного управління Головного управління ДСНС України у Закарпатській області майора служби цивільного захисту Федька Р.І., громадян Якима С.І. (директора ТДВ Ужгородський механічний завод) та ОСОБА_1 складено Акт про пожежу, що виникла 29.07.2021 орієнтовно об 11 год. 40 хв. на об`єкті ТДВ Ужгородський механічний завод (корпус №1) за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 30, власником якого є відповідач у справі.

За змістом вищевказаного акту про пожежу від 29.07.2021, місце виникнення пожежі перекриття корпусу №1 (виробничо-складські приміщення), пожежу виявлено місцевим населенням 29.07.2021 об 11 год. 40 хв., пожежею знищено, зокрема, обладнання та пивну продукцію ТОВ Богемія Бір, прямі та побічні збитки від пожежі, а також її ймовірна причина станом на час складення акта про пожежу встановлювались.

30.07.2021 Ужгородським районним управлінням Головного управління ДСНС України у Закарпатській області складено Звіт про причину виникнення пожежі, із якого, зокрема, вбачається, що остання сталася в ході перекриття крівлі над орендованими приміщеннями ТОВ Богемія Бір.

Вказаним Звітом також зафіксовано відсутність систем протипожежного захисту в корпусі №1 ТДВ Ужгородський механічний завод, незабезпечення об`єкта первинними засобами пожежогасіння, а також встановлено ймовірну причину виникнення пожежі, яка сталася 29.07.2021, - необережність під час проведення вогневих робіт у процесі здійснення найманими працівниками ТДВ Ужгородський механічний завод ремонтних робіт крівлі корпусу №1 (розігрівання останньої прямим полум`ям (газовими приладами), внаслідок чого виникло загоряння).

В подальшому, 12.08.2021 Головним управлінням ДСНС України у Закарпатській області проведено позапланову перевірку щодо додержання суб`єктом господарювання ТДВ Ужгородський механічний завод вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, за результатами якої складено акт №229 від 12.08.2021, де зафіксовано ряд порушень у сфері пожежної безпеки, а також винесено відповідачу припис від 19.08.2021 щодо їх усунення.

Судом також встановлено, що 02.08.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про виявлений факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 Кримінального кодексу України, та відкрито кримінальне провадження №0001077 за зверненням гр. ОСОБА_2 (керівника ТОВ Богемія Бір) із інформацією щодо пошкодження внаслідок пожежі приміщення, орендованого у ТДВ Ужгородський механічний завод, через невжиття особою, відповідальною за пожежну безпеку та пожежну охорону, відповідних заходів щодо дотримання вимог пожежної безпеки.

Матеріалами справи підтверджено, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0001077 було проведено ряд судових експертиз, зокрема, пожежно-технічну, а також товарознавчі експертизи.

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/107-22/350-ПТ від 31.05.2022, складеним за наслідками проведення судової пожежно-технічної експертизи, осередок пожежі, яка мала місце 29.07.2021 на території ТДВ Ужгородський механічний завод, знаходився на покрівлі складського приміщення корпусу №1; ймовірною причиною виникнення пожежі у складських приміщеннях корпусу №1 ТДВ Ужгородський механічний завод є займання горючих елементів покрівлі внаслідок дії на них відкритого джерела вогню; вогонь розповсюджувався від встановленого осередку пожежі по горючих матеріалах, в тому числі, по елементах покрівлі; ймовірним джерелом виникнення пожежі у складських приміщеннях корпусу №1 ТДВ Ужгородський механічний завод є дія відкритого полум`я на горючі елементи покрівлі.

Як вбачається зі змісту висновків експерта №СЕ-19/107-22/5090-ТВ від 20.06.2022 та №СЕ-19/107-22/5095-ТВ від 21.06.2022, складених за наслідками проведення судових товарознавчих експертиз, загальна ринкова вартість об`єктів дослідження (товарно-матеріальних цінностей ТОВ Богемія Бір, знищених внаслідок пожежі) за цінами станом на 29.07.2021 становить 112 065,40 грн та 158 981,91 грн відповідно.

Водночас висновком судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-5086-ТВ від 06.07.2022 встановлено, що загальна ринкова вартість досліджуваних товарно-матеріальних цінностей (обладнання ТОВ Богемія Бір, знищеного внаслідок пожежі) станом на 29.07.2021 складає 656 618,41 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги в даній справі, позивач покликається на те, що внаслідок протиправної поведінки відповідача, яка знайшла свій вияв у проведенні його найманими працівниками ремонтних робіт покрівлі корпусу №1 ТДВ Ужгородський механічний завод із порушенням протипожежних вимог використанням відкритого джерела вогню, а також у незабезпеченні відповідачем пожежної безпеки власної території та майна, ТОВ Богемія Бір було нанесено матеріальну шкоду, розмір якої, згідно зі Звітом про оцінку майна від 17.12.2021, виконаним суб`єктом оціночної діяльності ФОП Лук`яненко Т.В., складає суму 714 002 грн та підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку.

ПРАВОВА ОЦІНКА ТА ВИСНОВКИ СУДУ. ЗАКОНОДАВС/ТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ ДО СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, до способів захисту прав і законних інтересів належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Водночас загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання майнової шкоди визначено у ст. 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до ч. 1 та 2 якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Загальне правило статті 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі.

Отже для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 Цивільного кодексу України необхідно довести такі факти:

а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, яка не відповідає вимогам закону, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії;

б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права;

в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди;

г) остання складова вина завдавача шкоди, але за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону, обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) або доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України).

Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності врегульовані Кодексом цивільного захисту України.

За приписами п. 33, 34 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю; пожежна охорона вид діяльності, який полягає у запобіганні виникненню пожеж і захисті життя та здоров`я населення, матеріальних цінностей, навколишнього природного середовища від впливу небезпечних чинників пожежі.

До завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить, зокрема, забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням; здійснення заходів щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики (п. 21, 22, 23 ч. 1 ст. 20 Кодексу цивільного захисту України).

За змістом пункту 5 розділу 1 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 №1417 (далі Правила), особи, відповідальні за забезпечення пожежної безпеки на підприємствах та об`єктах, їх права та обов`язки визначаються відповідно до законодавства.

Частиною 4 статті 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власність зобов`язує.

Тобто власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 323 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи підтверджено, що власником складського приміщення корпусу №1, на покрівлі якого знаходився осередок пожежі, що мала місце 29.07.2021, є відповідач у справі ТДВ Ужгородський механічний завод, котрий, ураховуючи приписи Кодексу цивільного захисту України, Цивільного кодексу України та Правил пожежної безпеки в Україні, зобов`язаний був належно виконувати обов`язок щодо забезпечення збереження об`єкта, який перебуває у його власності, тобто саме відповідач несе повну відповідальність за дотримання правил пожежної безпеки.

При цьому, обставина виникнення пожежі саме з вини уповноважених осіб відповідача (його найманих робітників) підтверджується наявними в матеріалах справи документальними доказами, а саме, актом про пожежу від 29.07.2021, підписаним, у тому числі, директором ТДВ Ужгородський механічний завод без будь-яких зауважень, звітом про причину виникнення пожежі від 30.07.2021, а також висновком експерта №СЕ-19/107-22/350-ПТ від 31.05.2022, складеним за наслідками проведення судової пожежно-технічної експертизи в межах досудового розслідування кримінального провадження №0001077.

У даному контексті суд також враховує висновки Верховного Суду, наведені в постанові від 05.03.2024 у справі №910/3374/23, згідно з якими та обставина, що експертиза проведена не за ухвалою суду у справі, не є підставою вважати її недопустимим доказом, оскільки особа, яка проводила цю експертизу є атестованим судовим експертом, обізнана про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України, сам висновок є в достатній мірі інформативним щодо предмета доказування, а отже є допустимим письмовим доказом у справі, який слід оцінити у сукупності із іншими доказами у справі (постанови Верховного Суду від 11.05.2022 у справі №450/3032/19, від 07.02.2024 у справі №201/11458/20).

Чинне процесуальне законодавство не встановлює заборону щодо використання під час розгляду цивільної справи доказів, отриманих у межах інших проваджень. Тобто докази, зібрані у межах кримінального провадження, можуть бути використані як докази у цивільній справі, якщо відповідні дані стосуються предмета доказування. Достовірність і достатність таких доказів суд оцінює з урахуванням обставин конкретної справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2022 у справі №477/2330/18.

Господарські суди при вирішенні господарських спорів мають досліджувати на загальних умовах висновки судових експертиз, які було проведено в межах провадження з іншої справи (постанови Верховного Суду від 05.12.2023 у справі №910/6720/22, від 23.05.2023 у справі №914/1883/22, від 04.07.2019 у справі №922/101/16, від 13.02.2019 у справі №913/112/18).

Висновок експертизи, призначеної в межах кримінального провадження, оцінюється господарськими судами у сукупності з іншими доказами на загальних підставах відповідно до вимог статті 86 ГПК України, при цьому, сторони не позбавлені можливості надати суду докази на його спростування, клопотати перед судом про виклик у судове засідання експерта, який проводив експертизу тощо (постанови Верховного Суду від 11.03.2021 у справі №923/188/20 та від 05.03.2024 у справі №910/3374/23).

У постанові від 19.11.2019 у справі №918/204/18 Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи скаржника щодо неналежності та недопустимості доказу висновку експертизи, проведеної в межах досудового розслідування, зазначивши, що належним чином засвідчена копія висновку експерта була отримана судом на підставі ухвали безпосередньо від слідчого відділу поліції, й оцінка цьому висновку була надана судами з урахуванням положень процесуального законодавства, зокрема, статей 76 - 79 ГПК України.

Узагальнюючи висновки щодо прийняття копії висновку експерта, складеного в рамках кримінального провадження, Верховний Суд у постанові від 05.03.2024 у справі №910/3374/23 вказав наступне:

- висновок експерта, складений в рамках кримінального провадження на виконання рішення органу досудового розслідування, є допустимим письмовим доказом у справі, за умови, що експерт є атестованим і попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок;

- копія висновку експерта має бути належним чином засвідчена;

- для прийняття копії висновку експерта не потрібно окремого дозволу слідчого чи вироку суду у кримінальному провадженні;

- цей доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює копію висновку експерта у сукупності з іншими доказами у справі;

- сторони мають право надати суду докази на спростування висновку експерта, клопотати про виклик експерта до суду; про призначення додаткової або повторної експертизи тощо.

Тобто, в даному випадку протиправна поведінка відповідача полягає у бездіяльності щодо забезпечення пожежної безпеки власної території та майна, яке використовувалося у господарській діяльності позивачем. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою полягає в тому, що саме внаслідок невиконання вимог Правил пожежної безпеки в Україні та незабезпечення пожежної безпеки, на території відповідача відбулася пожежа, яка призвела до знищення майна позивача і завдала останньому майнової шкоди (збитків).

Викладене відповідає правовим висновкам, наведеним у постановах Верховного Суду від 24.06.2019 у справі №902/435/18 та від 03.05.2022 у справі №521/14202/14-ц.

Водночас статтею 349 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на майно припиняється в разі його знищення.

Документами, які підтверджують знищення майна, можуть бути матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт знищення майна, довідки органів внутрішніх справ України, акт про пожежу, офіційні висновки інших установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення майна тощо. Перелік документів, на підставі яких можна встановити факт знищення майна, не є вичерпним.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 17.01.2019 у справі №708/254/18, від 26.06.2019 у справі №334/16303/15-ц, від 01.08.2019 у справі №915/406/18, від 25.09.2019 у справі №272/62/15-ц, від 14.09.2022 у справі №369/3481/19, від 20.07.2021 у справі №904/4389/19, від 30.04.2024 у справі №914/1671/23 та від 14.02.2024 у справі №914/1132/23.

В даному випадку позивачем належними та допустимими доказами доведено факт знищення внаслідок пожежі обладнання та товару, які знаходились у складських приміщеннях корпусу №1 ТДВ Ужгородський механічний завод та належали на праві власності ТОВ Богемія Бір.

При цьому, розмір матеріальної шкоди, заявленої до стягнення позивачем, є арифметично вірним та підтверджується документально: як наявним у матеріалах справи Звітом про оцінку майна від 17.12.2021, виконаним суб`єктом оціночної діяльності ФОП Лук`яненко Т.В., так і висновками судових товарознавчих експертиз, проведених у межах досудового розслідування кримінального провадження №0001077 (згідно з останніми розмір збитків у сукупності є навіть більшим, ніж заявлений до стягнення позивачем).

Враховуючи відсутність у матеріалах справи та ненадання відповідачем доказів на спростування доводів позивача щодо вартості знищеного майна, як-то експертного дослідження із визначення розміру матеріальної шкоди, виготовленого на власне замовлення ТДВ Ужгородський механічний завод, суд вважає документально доведеними й обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 714 002 грн. Позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Водночас суд критично оцінює доводи представника відповідача про те, що до завершення відповідного кримінального провадження, в якому визнають винною особу, яка заподіяла шкоду, у позивача відсутні правові підстави для стягнення такої із ТДВ Ужгородський механічний завод, виходячи з наступного.

Фізична (юридична) особа, яка вважає себе потерпілою від певного кримінального правопорушення, досудове розслідування стосовно якого триває, і факт вчинення кримінального правопорушення (злочину) належно не встановлені, не має права на позов про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, на підставі статті 1177 Цивільного кодексу України (Відшкодування (компенсація) шкоди фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення). Проте, така особа, за наявності відповідних підстав, має право на позов про відшкодування їй заподіяної шкоди на загальних засадах (згідно зі статтями 1166 і/або 1167 Цивільного кодексу України), тобто безпосереднім заподіювачем такої шкоди.

Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.11.2023 у справі №757/59343/19-ц.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надав, а його аргументи не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи та положеннях законодавства.

З урахуванням вищевикладеного в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ У СПРАВІ

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України в розмірі 10 710,03 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. 11, 13, 14, 73 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

СУД УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Ужгородський механічний завод, вул. Гагаріна, будинок 30, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 14308374) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Богемія Бір, вул. Тарновецька, будинок 78, с. Сторожниця, Ужгородський район, Закарпатська область, 89421 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 41859081) суму 714 002 грн (Сімсот чотирнадцять тисяч дві гривні) матеріальної шкоди, а також 10 710,03 грн (Десять тисяч сімсот десять гривень 03 коп) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду, згідно зі ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

4. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне рішення складено та підписано 02.05.2025.

Суддя Л.І. Пригара