ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2025 р. м. Одеса Справа № 916/4081/21(916/446/25)
Господарський суд Одеської області у складі судді Райчевої Світлани Іванівни,

при секретарі судового засідання Богдановій М.В.

дослідивши матеріали справи

За позовом: Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області (65031, м. Одеса, вул. М. Грушевського, 49; )

до відповідача: Дочірнього підприємства "ОДЕСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" Відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" (65031, м. Одеса, вул. Грушевського, буд. 49; )

про стягнення 491 816, 56 грн.

За участю представників сторін:

від Позивача: Демура Р.В. (після перерви не з`явився);

Суть спору.

Служба відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Дочірнього підприємства "ОДЕСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" Відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" про стягнення заборгованості на дані послуги за Договором №103 від 29.07.2007р. за період з грудня 2023р. по грудень 2024р. у сумі 491 816, 56 грн.

Процесуальні дії Суду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.02.2025р. відкрито провадження у справі №916/446/25 за позовом Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області до відповідача Дочірнього підприємства "ОДЕСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" Відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" про стягнення 491 816, 56 грн. Справу вирішено розглядати у межах справи №916/4081/21 про банкрутство Дочірнього підприємства "ОДЕСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" Відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ", за правилами загального позовного провадження із присвоєнням справі №916/4081/21(916/446/25). Підготовче засідання у справі призначено на 12.03.2025р. о 10:45 год.

Вказаною ухвалою Суду також Відповідачу встановлено строк на подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст. 165 Господарського процесуального строку України протягом п`ятнадцяти днів, з дня отримання даної ухвали та заперечення на відповідь на відзив Позивача із урахуванням вимог ст. 167 Господарського процесуального строку України протягом п`яти днів, з дня отримання відповіді на відзив. Позивачу, в свою чергу, встановлено строк на подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 Господарського процесуального строку України протягом п`яти днів з дати отримання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.03.2025р. учасникам справи повідомлено про відкладення підготовчого засідання до "25" березня 2025 р. о 10:30 год.

25.03.2025 р. господарським судом постановлено ухвалу у протокольній формі про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.03.2025р. судове засідання для розгляду справи по суті призначено на "30" квітня 2025 р. о 09:05 год.

Копію вищевказаних ухвал суду направлено учасникам справи до їх електронних кабінетів користувача підсистеми "Електронний суд", що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками секретаря судового засідання.

Таким чином, усі учасники справи повідомлені про розгляд справи належним чином.

Зміст позовних вимог Позивача.

Служба відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області посилається на неналежне виконанням Відповідачем зобов`язань за Договором №103 від 29.07.2007р. у частині оплати наданих послуг за період з грудня 2023р. по грудень 2024р., у зв`язку із чим просить стягнути з Дочірнього підприємства "ОДЕСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" Відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" у розмірі 491 816, 56 грн.

Заперечення Відповідача.

Відповідач своїм правом на судовий захист не скористався, відзиву на позовну заяву не надав. За таких обставин, суд розглядає дану справу за наявними в ній матеріалами з врахуванням положень ч.2 ст.178 ГПК України, якими передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Обставини справи, встановлені Судом.

29.12.2007р. між Службою автомобільних доріг в Одеській області (Сторона - 1) та Дочірнім підприємством "ОДЕСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" Відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" (Сторона - 2) було укладено Договір про відшкодування витрат по утриманню об`єкта №103.

На підставі Наказу Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України №Н-129 від 31.03.2023р. здійснено перейменування Служби автомобільних доріг в Одеській області на Службу відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області.

Пунктами 1.1. та 1.2 встановлено, що цим Договором регулюються правовідносини між Стороною-1 та Стороною-2, пов`язані з відшкодуванням витрат по утриманню об`єкту: приміщень на 3 та 4 поверхах 7-ми поверхової будівлі загальною площею 696 кв.м. (далі-Об`єкт), розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Грушевського, 49. Стороною-2 відшкодовуються Стороні-1 наступні витрати по утриманню об`єкта: споживання електроенергії, водо- та теплопостачання, каналізації, ліфта, вивіз сміття, охорона об`єкта, які визначаються пропорційно зайнятої площі.

Згідно п. 2.1. Договору, оплата здійснюється Стороною 2 щомісячно, протягом десяти днів з моменту отримання рахунку від Сторони 1 та доданого до нього розрахунку.

Відповідно до п. 4.1. даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017р.

Додатковими угодами №1 від 28.12.2017р. та №2 від 28.12.2020р. термін дії Договору №103 продовжено до 31.12.2025р.

На виконання умов Договору №103 від 29.12.2007р., за період з грудня 2023р. по грудень 2024р., Позивачем було надано Відповідачу послуги пов`язані з утриманням та експлуатацією нежитлових приміщень на загальну суму 491 816, 56 грн. До позовної заяви Позивачем надано Акти прийому-передачі наданих послуг, які підписані Позивачем та Відповідачем, а також копії рахунків на оплату наданих послуг та розрахунків на відшкодування витрат по утриманню приміщення за період з грудня 2023р. по грудень 2024р.

Позивач зазначає, що станом на дату звернення до суду із позовною заявою, Відповідач вартість наданих послуг за Договором №103 від 29.12.2007р. у період з грудня 2023р. по грудень 2024р. у розмірі 491 816, 56 грн. не оплатив.

Статтею 11 Цивільний кодекс України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

При цьому, вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також, визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

На думку суду, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є таким, що передбачений положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, та є таким, що забезпечить відновлення порушеного права Позивача.

Згідно частини третьої статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ч.ч. 1-2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 7 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, на підставі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, суд вважає за належне задовольнити позов Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області, стягнувши на його користь з Дочірнього підприємства "ОДЕСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" Відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" заборгованість за Договором №103 від 29.12.2007р., за період з грудня 2023р. по грудень 2024р. у сумі 491 816, 56 грн.

Згідно ч. 1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання до господарського суду позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 7 377, 25 грн.

Сплачений розмір судового збору Позивачем розраховано у відповідності до п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, проте, Суд враховує, що Позивач звернувся до господарсько суду із позовною заявою у електронній формі за допомогою підсистеми Електронний суд ЄСІТС.

Положеннями ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягав сплаті складає 5 901, 80 грн. Таким чином, 1 475,45 грн. є переплатою судового збору.

Керуючись вказаними положеннями, суд покладає на Відповідача судові витрати, понесені Позивачем під час розгляду даної справи, у розмірі 5 901, 80 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 185, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -

ВИРІШИВ :

1. СТЯГНУТИ з Дочірнього підприємства "ОДЕСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" Відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" (65031, м. Одеса, вул. Грушевського, буд. 49; ) на користь Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області (65031, м. Одеса, вул. М. Грушевського, 49; ) заборгованість за Договором №103 від 29.12.2007р., за період з грудня 2023р. по грудень 2024р., у сумі 491 816 (чотириста дев`яносто одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн. 56 коп. та 5 901 (п`ять тисяч дев`ятсот одна) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Копію ухвали надіслати до електронного кабінету користувача підсистеми "Електронний суд": Службі відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області; Дочірньому підприємству "ОДЕСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" Відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ".

Суддя С.І. Райчева