ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2025м. ДніпроСправа № 904/844/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги", м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Любимівський кар`єр", сільрада Любимівська Дніпровського району Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості

Суддя Крижний О.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Любимівський кар`єр" заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 919650,92 грн, 3% річних 8508,99 грн, інфляційні втрати 52687,11 грн, та 11770,17 грн витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором постачання електричної енергії від 21.12.2018 №03831-00 в частині сплати заборгованості за спожиту електричну енергію.

Позивачем подане клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 03.03.2025 відкрито провадження у справі, визнано справу малозначною та ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов. Ухвалу суду від 03.03.2025 про відкриття провадження у справі, у якому запропоновано відповідачеві у п`ятнадцятиденний строк з дати відкриття провадження доставлено відповідачеві до його електронного кабінету 03.03.2025 о 21:21, що підтверджується відповідною довідкою.

Відповідно до п.2,5 ч.6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, відповідачем отримано ухвалу про відкриття провадження у справі 04.03.2025, відповідно останнім днем строку на подання відзиву є 19.03.2025.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин укладення договору про постачання електричної енергії споживачу, строк дії договору, умови постачання електричної енергії, порядок та строк оплати за поставлену електроенергію, здійснення відповідачем часткових оплат, наявність заборгованості, наявність прострочки, періоди прострочки.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (позивач, постачальник) у відповідності із Законом України "Про ринок електричної енергії" та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року (далі - Правила) постачає електричну енергію споживачам та виконує функції постачальника універсальних послуг на території Дніпропетровської області.

У червні 2018 року позивачу видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам (постанова НКРЕКП від 14.06.2018 №429).

Відповідно до пункту 1.2.7. Правил постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

21 грудня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Любимівський кар`єр" (споживач) укладений договір про постачання електричної енергії споживачу № 03831-00 (далі договір), відповідно до п. 2.1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Пунктом 13.1 договору передбачено, що цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками цього договору, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії та сплати рахунку (квитанції) постачальника. Цей договір в частині виконання зобов`язань споживача щодо оплати діє до повного виконання споживачем таких зобов`язань.

Згідно з п. 10.1 Комерційної пропозиції цей договір укладається на строк 1 (один) рік та набирає чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін договору. Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за 21 (двадцять один) день до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або про перегляд його умов (п. 10.2. Комерційної пропозиції).

Розділом 4 Правил передбачений порядок розрахунків на роздрібному ринку електричної енергії, відповідно до якого, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.

Послуги оператора системи оплачуються відповідно до умов договору споживача з електропостачальником або споживачем, або електропостачальником на зазначений у відповідних договорах поточний рахунок оператора системи.

Датою здійснення оплати за виставленим платіжним документом є дата, на яку оплачена сума коштів зараховується на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника або поточний рахунок оператора системи розподілу, відкритий в уповноваженому банку.

Оплата електропостачальнику вартості електричної енергії, у тому числі на підставі визнаної претензії, здійснюється виключно коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника.

Форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

Відповідно до п. 5.5 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Оплата рахунку постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем (п. 5.7 договору).

Згідно з пунктом 5.2 Комерційної пропозиції рахунок за фактично відпущену електричну енергію надається постачальником споживачу не пізніше п`ятого робочого дня з дати завершення розрахункового періоду. Надані постачальником рахунки за фактично відпущену електричну енергію підлягають оплаті споживачем протягом п`яти робочих днів з дати отримання.

Пунктом 5.3. Комерційної пропозиції передбачено, що остаточний розрахунок здійснюється не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Відповідно до підп. 1 п. 6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.

Згідно з п. 4.3, 4.13, підп. 33, 34 п. 5.1.2 Правил, обсяги споживання електричної енергії підтверджуються адміністратором комерційного обліку, функції якого, згідно статті 46 Закону України "Про ринок електричної енергії" виконує відповідний оператор систем розподілу (далі ОСР).

Відповідно до даних, отриманих від оператора системи розподілу АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі", відповідачем за період вересень-жовтень 2024 року були спожиті наступні обсяги електричної енергії: за вересень 2024 року 71 967 кВт*г; жовтень 2024 року 45 251 кВт*г.

З урахуванням спожитих обсягів електричної енергії постачальником були сформовані та направлені на адресу споживача наступні рахунки:

- рахунок № 61 від 30.09.2024 про сплату заборгованості за вересень 2024 року в сумі 568010,43 грн (кінцева дата сплати рахунку 09.10.2024);

- рахунок № 71 від 31.10.2024 про сплату заборгованості за жовтень 2024 року в сумі 351640,49 грн (кінцева дата сплати рахунку 08.11.2024).

На підтвердження поставки відповідачеві електроенергії позивач надав акти прийому-передачі електроенергії №7-1 від 31.10.2024 за жовтень на суму 351640,49 грн, №61-1 від 30.09.2024 за вересень 2024 року на суму 580260,08 грн.

Позивач зазначає, що відповідачем лише частково погашено борг у розмірі 12249,65 грн (залишок після оплати за спожиту електричну енергію за минулий період).

Позивач звертався до відповідача вимогою №66649/DNMP від 11.11.2024 про сплату заборгованості за спожиту електричну енергію. Відповіді на вимогу матеріали справи не містять.

Позивач зазначає, що відповідач у повному обсязі не розрахувався за спожиту електричну енергію, а отже має непогашену заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 919650,92 грн.

На підтвердження своїх доводів позивач надав, зокрема, наступні докази (копії):

- договір про постачання електричної енергії споживачу №03831-00 від 21.12.2018 з додатками;

- виписка по особовому рахунку;

- реєстр від 14.11.2024;

- вимога про сплату заборгованості;

- виписка з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги";

- Статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги";

- листи №88118/1600 від 21.12.2018, №042/18 від 21.12.2018;

- наказ №27-к від 03.02.2025;

- розрахунок заборгованості;

- лист №71207/100/ від 02.12.2024;

- довідка про обсяги споживання електроенергії;

- акти приймання-передачі електричної енергії та рахунки.

Вказане і стало причиною виникнення спору.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема, про постачання електричної енергії споживачу (пункт 14).

Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Отже, договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (ст. ст. 11, 626 Цивільного кодексу України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно із статтею 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на положення п. 5.7 договору та розділів 4, 5 Комерційної пропозиції строк оплати послуг є таким, що настав:

- за поставлену електроенергію у вересні 2024 року (акт №61-1) 21.10.2024 (20.10.2024 - вихідний);

- за поставлену електроенергію у жовтні 2024 року (акт №71-1) 20.11.2024.

Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Доказів оплати заборгованості у розмірі 919650,92 грн відповідач не надав, доказів наведених в обґрунтування позову не спростував.

За викладеного надані позивачем докази в підтвердження наявності заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 919650,92 грн, враховуючи відсутність заперечень відповідача та доказів такої оплати, є більш вірогідними.

Таким чином, вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 919650,92 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім основного боргу позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних у розмірі 8508,99 грн та інфляційні втрати в розмірі 52687,11 грн за загальний період з 10.10.2024 по 11.02.2025.

Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіркою правильності розрахунків 3% річних та інфляційних втрат судом виявлено допущення позивачем помилки, пов`язаної з визначенням початку періоду прострочки. Як зазначено вище, пунктом 5.3. Комерційної пропозиції передбачено, що остаточний розрахунок здійснюється не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Судом встановлено, що строк оплати послуг за поставлену електроенергію у вересні 2024 року настав 21.10.2024, а за поставлену електроенергію у жовтні 2024 року 20.11.2024.

Однак, позивач здійснює нарахування 3% річних та інфляційних втрат з 10.10.2024 по 11.02.2025 та з 11.11.2024 по 11.02.2025 відповідно.

Таким чином, за перерахунком суду у правильні періоди, вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню у розмірі 7662,06 грн 3% річних та 35140,03 грн інфляційні втрати.

За викладеного з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 919650,92 грн основний борг, 7662,06 грн - 3% річних та 35140,03 грн інфляційне збільшення.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог та з урахуванням подання позову в електронній формі в розмірі 11549,44 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Любимівський кар`єр" про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Любимівський кар`єр" (52042, Дніпропетровська область, Дніпровський район, сільрада Любимівська, вул. Чаплинська, буд. 1-А, ідентифікаційний код 23935242) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (49001, м. Дніпро, вул.Січових стрільців, буд. 4Д, ідентифікаційний код 42082379) заборгованість у розмірі 919650,92 грн, 3% річних у розмірі 7662,06 грн, інфляційні втрати в розмірі 35140,03 грн та судовий збір у розмірі 11549,44 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30.04.2025

Суддя О.М. Крижний