ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1299/24

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І. В.

секретар судового засідання: Шовтюк І. В.,

за участю представників сторін:

- від позивача: Оберемок Д. О., ордер серії АІ №1802765 від 24.01.2025 (в режимі

відеоконференції)

- від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хайат Естейт"

до Овруцького щебеневого заводу Гомельського міського шляхового будівельно-ремонтного

тресту

про стягнення 1748155,02 грн

У засіданні суду оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення господарського суду та повідомлено дату складення повного рішення відповідно до ст. 238 ГПК України.

Позивач звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до відповідача про стягнення 1748155,02 грн, з яких 1337178,96 грн боргу за договором про постачання електричної енергії споживачу №24-07/12/2023 від 07.12.2023, 259672,95 грн пені, 29084,63 грн 3% річних, 122218,48 грн інфляційних втрат, а також судових витрат.

Ухвалою від 30.12.2024 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, постановив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання (а. с. 109).

Ухвалою від 24.02.2025 господарський суд закрив підготовче провадження, призначив справу до судового розгляду по суті на 24.03.2025 о 10:30 (а. с. 127).

Ухвалою від 24.03.2025 господарський суд відклав розгляд справи по суті на 11.04.2025 о 12:00; витребував у позивача засвідчену копію комерційної пропозиції, яка є додатком №2 до договору про постачання електричної енергії споживачу №24-07/12/2023 від 07.12.2023 (а. с. 133).

26.03.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи витребуваного судом документу (а. с. 134 -138).

Ухвалою від 11.04.2025 господарський суд відклав розгляд справи по суті на 23.04.2025 о 10:30 (а. с. 140).

Представник позивача в засіданні суду в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, повноважного представника в засідання суду не направив, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення засідання суду не надіслав; про розгляд даної справи господарським судом повідомлявся вчасно і належним чином, про що свідчить трекінг відстеження поштової кореспонденції, отриманий із офіційного сайту Укрпошти (а. с. 111 - 113).

У зв`язку з цим господарський суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Судом також враховується, що відповідно до ч. 2 ст. 2, ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

За викладеного, суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи господарським судом.

З огляду на те, що неявка в засідання суду представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача в засіданні суду в режимі відеоконференції, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

07.12.2023 між ТОВ "Хайат Естейт" (постачальник, позивач) та Овруцьким щебеневим заводом Гомельського міського шляхового будівельно-ремонтного тресту (споживач, відповідач) укладено договір №24-07/12/2023 про постачання електричної енергії (далі - договір) (а. с. 11 - 18), за п. 1.1, 1.2 якого договір встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу (далі - споживач) постачальником електричної енергії (далі - постачальник) та укладається сторонами, з урахуванням ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, шляхом приєднання споживача до його умов та умов відповідної комерційної пропозиції, яку зазначено в додатку № 2 до цього договору. Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів.

За п. 2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб його електроустановок, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами договору.

За п. 3.1 договору початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, що є додатком 1 до цього договору, якщо інша дата не визначена комерційною пропозицією, але в будь-якому випадку не раніше строку початку дії договору.

Строк дії цього договору визначений у розділі 13 договору (п. 3.2 договору).

Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються згідно з механізмом визначення ціни електричної енергії, за обраною споживачем Комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до договору (п. 5.1 договору).

Згідно з п. 5.2 договору спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії.

Ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни. Постачальник вправі в односторонньому порядку змінювати ціну електричної енергії за умови попереднього погодження споживача про таку зміну, але не пізніше 21 числа місяця, що передує наступному розрахунковому періоду (п. 5.3 договору).

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 5.4 договору).

Пунктом 5.5 договору визначено, що розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника, що вказаний в рахунку на оплату електричної енергії. Оплата вважається здійсненою після того, як на рахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору.

Згідно з п. 5.6 договору оплата рахунка постачальника має бути здійснена споживачем у відповідності до умов договору у строк, визначений у рахунку, або в строки, що зазначені у комерційній пропозиції, що є додатком №2 до цього договору щодо оплати рахунку.

У випадку, якщо день оплати, встановлений у комерційній пропозиції або в рахунку на оплату електричної енергії припадає на небанківській день - споживач здійснює оплату не пізніше останнього банківського дня, що передує обумовленому дню оплати.

За п. 5.7 договору якщо споживач не здійснив оплату у строки, передбачені комерційною пропозицією або у виставленому рахунку, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ. У разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплату пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виконання зобов`язання протягом всього періоду прострочення оплати. Постачальник вправі стягнути із споживача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно із п. 6.2.1 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.

за п. 7.2.2 договору постачальник зобов`язаний нараховувати і виставляти рахунки споживачу за поставлену електричну енергію у порядку, передбаченому ПРРЕЕ і договором.

Відповідно до п. 12.1, 12.2 договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим Договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Під форс-мажорними обставинами розуміють надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами цього договору та які виникли після укладання цього договору поза волі та бажань сторін (сторони), наприклад, але не виключно: дії природних сил та катаклізмів, війна (у тому числі неоголошена). воєнні дії, безчинства та ін., заборони та обмеження, які випливають з документів нормативного та ненормативного характеру органів державної влади і управління, які унеможливлюють виконання стороною своїх зобов`язань за договором.

Згідно із п. 13.1 договору він укладається строком на 2 (два) роки та вступає в силу з моменту прийняття комерційної пропозиції та повідомлення про це постачальника (шляхом надання підписаних додатків №1, №2 до цього договору). Договір подовжується на кожен наступний аналогічний період, якщо жодна зі сторін не повідомить іншу сторону про бажання припинити його дію. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні та сплати рахунку (квитанції) постачальника. Цей Договір в частині виконання зобов`язань споживача щодо оплати діє до повного виконання споживачем таких зобов`язань.

Договір підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками.

Додатком №1 до договору є заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу на умовах комерційної пропозиції (додаток №2 до договору); об`єкт споживача - Овруцький щебеневий завод Гомельського міського шляхового будівельно-ремонтного тресту.

У заяві наведено 4 об`єкти споживача з ЕІС-кодами точок приєднання у селі Бондарі (вул. Центральна, буд.1, ЕІС код: 524489, вул. Центральна, буд.4, ЕІС код: 717225, вул. Центральна, буд. 3, ЕІС код: 151561, вул. Центральна. буд.1, ЕІС код: 622237725 І663394) (а. с. 18 на звороті).

Відповідно до додатку №1 до договору початок постачання з 07 грудня 2023 року.

07.12.2023 між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору № 24-07/12/2023 про постачання електричної енергії від 07.12.2023 (а. с. 19) про таке:

" 1. Сторони, керуючись ст. 528 ЦК України дійшли взаємної згоди, що оплату вартості використаної (купованої) електричної енергії, порядок сплати якої передбачено розділом 5 договору та за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, за обраною комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до договору, буде здійснена третьою особою: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомир, , в особі начальника Суса С. В., що діє на підставі положення.

2. Оплата третьою особою вартості електричної енергії, зазначеної в п. 1 цієї додаткової угоди, вважається належним виконанням споживачем своїх обов`язків по оплаті використаної (купованої) електричної енергії за договором.

3. Всі первинні документи за договором, а саме, рахунок на оплату, акт купівлі-продажу електричної енергії, податкова накладна складаються та надаються на ім`я споживача.

4. Постачальник не має права вимагати здійснення оплати за використану електричну енергію від споживача, якщо оплата була здійснена третьою особою.

5. Третя особа не с стороною договору та не набуває прав та обов`язків за договором.

6. Споживач в будь-якому разі самостійно несе відповідальність, передбачену договором, в разі несвоєчасної оплати використаної (купованої) електричної енергії.

7. Додаткова угода є невід`ємною частиною договору з моменту набрання нею чинності.

8. Додаткову угоду складено українського мовою у трьох оригінальних примірниках - по одному для кожної сторони та третьої особи.

9. Додаткова угода набирає чинності з моменту підписання її сторонами та скріплення її печатками сторін".

Крім того, згідно з п. 2.1 Комерційної пропозиції (яка є додатком №2 до договору №24-07/12/2023 від 0712.2023 споживач сплачує за фактично спожиту електричну енергію розрахункового періоду в продовж 5-ти (п`яти ) робочих днів з моменту отримання акту купівлі-продажу електричної енергії.

Платіж, здійснений в останній банківський день місяця, може бути повернутий постачальником споживачу як такий, що помилково перерахований.

Якщо сума здійсненої споживачем оплати перевищує вартість вказаної в акті купівлі-продажу електричної енергії, надлишок перерахованих грошових коштів постачальником зараховується як попередня оплата на наступний розрахунковий період або повертається споживачу за його вимогою впродовж 5 (п`яти) банківських днів з дня надходження відповідної письмової вимоги постачальнику (п. 2.2 Комерційної пропозиції).

Пунктом 5.1 Комерційної пропозиції визначено розмір неустойки за порушення строку оплати: у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання, за кожен день прострочення.

Комерційна пропозиція починає діяти з 07.12.2023 року. Комерційна пропозиція укладається на строк 12 календарних місяці та вважається продовженою на кожен наступний період в разі якщо постачальник або споживач не ініціювали перегляду умов комерційної пропозиції або припинення її дії (п.12.1 Комерційної пропозиції).

Як зазначає позивач, відповідачем у період з грудня 2023 по квітень 2024 було спожито електричної енергії на суму 1 340 778,96 грн. Разом з тим, відповідно до акту звірки взаємних розрахунків станом на 10.12.2024 споживачем сплачено 3600,00 грн (а. с. 45).

Крім того, у матеріалах справи є копії сформованих сторонами актів купівлі - продажу електричної енергії та актів прийому - передачі послуг, підписаних уповноваженими представниками сторін та скріплених печатками на загальну суму 1 340 778,96 грн:

- акту №3178 за грудень 2023 від 31.12.2023 на суму 281 927,41 грн (а. с. 66);

- акту №349 за січень 2023 від 31.01.2024 на суму 343 361,93 грн (а. с. 68);

- акту №628 за лютий 2024 від 29.02.2024 на суму 335 917,31 грн (а. с. 20);

- акту №1120 за березень 2024 від 31.03.2024 на суму 281 354,08 грн (а. с. 25);

- акту №1435 за квітень 2024 від 30.04.2024 на суму 97 223,53 грн (а. с. 26, 74);

- акту №110413 від 30.04.2024 на суму 994,80 грн (а. с. 79).

Не отримавши повну оплату за поставлену електричну енергію, позивач 02.05.2024 направив відповідачу претензію №1 від 02.05.2024, у якій позивач вимагав від відповідача сплати заборгованості за спожиту електричну енергію за грудень 2023 - березень 2024 у розмірі 1242560,63грн у строк до 13.05.2024 (а. с. 28).

Крім того, 05.07.2024 позивач направив відповідачу повідомлення про звернення до суду стосовно оплати 1 337 178,96 грн (а. с. 32).

Обставини щодо стягнення вищевказаних нарахувань в примусовому порядку, стали підставою для звернення ТОВ "Хайат Естейт" до господарського суду з даним позовом.

2. Норми права, які застосував Господарський суд Житомирської області.

За загальними положеннями цивільного законодавства цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно із ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 714 ЦК України унормовано, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу.

Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів як, зокрема про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу.

Статтею 57 цього ж Закону передбачено, що електропостачальники мають право, з-поміж іншого, на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

3. Щодо стягнення основного боргу в сумі 1337178,96 грн.

Наведені положення законодавства вказують, що коли одна із сторін за умовами договору взяла на себе певні зобов`язання, то інша сторона вправі очікувати, що такі будуть виконані належним чином у встановлені строки. У разі ж коли така сторона порушила умови договору, зобов`язання вважається не виконаним.

Тобто однією із основних умов виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання.

Перевіривши правомірність нарахованого та заявленого позивачем до стягнення 1337178,96 грн основного боргу, суд зазначає, що його розмір відповідає обставинам справи, є обґрунтованим, арифметично вірним та підтвердженим матеріалами справи.

Враховуючи вищевказані обставини, та також відсутність доказів, які б свідчили про здійснення відповідачем остаточного розрахунку за спожиту електричну енергію за договором №24-07/12/2023 від 07.12.2023, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 1337178,96 грн, підлягає задоволенню.

4. Щодо стягнення 122218,48 грн інфляційних втрат та 29084, 63 грн 3% річних.

За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

п. 5.7 договору у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплату пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виконання зобов`язання (оплати) протягом всього періоду прострочення зобов`язання. Постачальник вправі стягнути із споживача суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої сумиЗа ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та сплати неустойки за прострочення виконання зобов`язання.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок та встановлено, що позивачем при розрахунку 3% річних допущено арифметичні помилки при здійсненні обчислень, внаслідок чого до стягнення заявлено більшу суму.

Здійснивши власний розрахунок, суд встановив, що обгрунтованим буде загальний розмір 3% річних на суму 29038,09 грн, виходячи з такого розрахунку:

- 1) по акту за грудень 2023 року:

- 2333,99 грн за період з 22.01.2024 по 01.05.2024 на суму боргу 281 927,41 грн;

- 4859,32 грн за період з 02.05.2024 по 30.11.2024 на суму боргу 278327,41грн.

2) по акту за січень 2024 року:

- 8021,14 грн за період з 20.02.2024 по 30.11.2024 на суму боргу 343361,93грн.

3) по акту за лютий 2024 року:

- 7048,75 грн за період з 20.03.2024 по 30.11.2024 на суму боргу 335917,31грн.

4) по акту за березень 2024 року:

- 5188,91 грн за період з 20.04.2024 по 30.11.2024 на суму боргу 281 354,08 грн.

5) по актам за квітень 2024:

- 1585,98 грн за період з 18.05.2024 по 18.11.2024 на суму 98218,33 грн.

Таким чином, за розрахунками суду, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню є 3% річних в сумі 29038,09 грн.

В частині стягнення 46,56 грн 3% річних суд відмовляє.

Також судом здійснено перерахунок інфляційних втрат, виходячи з суми боргу по кожному акту за загальний період з 22.01.2024 по 30.11.2024. За розрахунками суду, обґрунтованою є сума 124 575,10 грн. Однак, суд, виходячи з положень ч. 1 ст. 14 ГПК України, задовольняє її в межах, заявлених позивачем - 122 218,48 грн інфляційних втрат.

5. Стосовно нарахування 259672,95 грн пені.

За ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, 549 ЦК України та ст. 199 ГК України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Згідно п. 5.7 договору у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплату пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виконання зобов`язання (оплати) протягом всього періоду прострочення зобов`язання. Постачальник вправі стягнути із споживача суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно із ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно зі ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 925/1386/19, ч. 6 ст. 232 ГК України передбачено період часу, за який нараховується пеня, і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане. При цьому перебіг вказаного строку починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок перебігу такого строку не може бути змінений за згодою сторін.

У постанові від 20.08.2021 у справі №910/13575/20 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, уточнюючи правову позицію Верховного Суду щодо застосування ч. 6 ст. 232 ГК України, зазначив, що у кожному конкретному випадку господарські суди повинні належним чином проаналізувати умови укладених між сторонами договорів щодо нарахування штрафних санкцій, та встановити, чи містить відповідний пункт договору або певний термін, шляхом вказівки на подію (день сплати заборгованості, день фактичної оплати), або інший строк, відмінний від визначеного ч. 6 ст. 232 ГК України, який є меншим або більшим шести місяців. Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду відхилив доводи заявника касаційної скарги про необхідність врахування правової позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 10.09.2020 у справі № 916/1777/19, оскільки дійшов висновку про відсутність підстав для відступлення від висновків, викладених у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.11.2019 у справі № 904/1148/19 та від 12.12.2019 у справі № 911/634/19 та уточнив правову позицію Верховного Суду щодо застосування ч. 6 ст. 232 ГК України.

З урахуванням положень ст. 251, 252 ЦК України суд встановив, що п. 5.7 договору та 5.1 Комерційної пропозиції не містить ні іншого строку, відмінного від встановленого ч. 6 ст. 232 ГК України, який є меншим або більшим шести місяців, ні вказівки на подію, що має неминуче настати, ні зазначення "до дати фактичного виконання", тощо.

Умова, передбачена цим пунктом договору ("за кожен день прострочення"), не є такою, що встановлює інший строк нарахування штрафних санкцій, ніж передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України.

У зв`язку із зазначеним, суд вважає правомірним нарахування пені за прострочення виконання зобов`язання з оплати послуг протягом шести місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (за кожний місяць) згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України.

Відтак, нарахування пені за порушення виконання грошового зобов`язання у даному випадку буде правомірним у розмірі 202716,66 грн, а саме:

1) по акту за грудень 2023 року :

- 22877,68 грн за період з 22.01.2024 по 01.05.2024 на суму боргу 281 927,41 грн;

- 36904,94 грн за період з 02.05.2024 по 02.11.2024 на суму боргу 278327,41грн.

2) по акту за січень 2024 року:

- 47179,30 грн за період з 20.02.2024 по 20.08.2024 на суму боргу 343361,93грн.

3) по акту за лютий 2024 року:

- 45614,96 грн за період з 20.03.2024 по 20.09.2024 на суму боргу 335917,31грн.

4) по акту за березень 2024 року:

- 37290,94 грн за період з 20.04.2024 по 20.10.2024 на суму боргу 281 354,08 грн.

5) по актам за квітень 2024:

- 12980,34 грн за період з 18.05.2024 по 18.11.2024 на суму 98218,33 грн.

Таким чином, за розрахунками суду, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню є пеня в сумі 202848,16 грн. В частині стягнення 56824,79 грн пені суд відмовляє.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем виконано зобов`язання по своєчасній оплаті електричної енергії за договором.

Відповідач доводів позивача не спростував.

Враховуючи викладене, вимога позивача в частині стягнення 202848,16 грн пені є обґрунтованою, заявленою відповідно до умов договору та чинного законодавства та такою, що підлягає задоволенню. У частині стягнення 56824,79 грн пені суд відмовляє.

6. Судові витрати за результатами розгляду справи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення, звільнення від сплати встановлюються законом.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, з урахуванням коефіцієнта для пониження відповідного розміру ставки судового збору у розмірі 0,8, який застосовується при подачі позовної заяви в електронній формі.

Питання про повернення суми судового збору, внесеного в більшому розмірі, ніж встановлено законом, суд вирішує за клопотанням особи, яка його сплатила.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Овруцького щебеневого заводу Гомельського міського шляхового будівельно-ремонтного тресту (11152, Житомирська область, Овруцький район, село Бондарі, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хайат Естейт (03057, м. Київ, вул. О. Довженка, буд. 18, офіс 17, код ):

- 1337 178,96 грн основного боргу;

- 122218,48 грн інфляційних втрат;

- 29038,09 грн 3% річних;

- 202848,16 грн пені;

- 20295,40 грн судового збору.

3. Відмовити в частині стягнення 46,54 грн 3% річних.

4. Відмовити в частині стягнення 56824,79 грн пені.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 25.04.25

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам "Електронний суд"