ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2025 р. Справа№ 910/8541/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Хрипуна О.О.

Коробенка Г.П.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2024

у справі №910/8541/24 (суддя Удалова О.Г.)

за позовом Національного медичного університету імені О.О. Богомольця

до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

про стягнення 286 432,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Національний медичний університет імені О.О. Богомольця (далі - позивач, виконавець) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі - відповідач, замовник) про стягнення 286 432,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про надання медичних послуг від 04.01.2021 №1/161/16/16-21 в частині оплати наданих у період з серпня по листопад 2021 року послуг.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.11.2024 у справі №910/8541/24 позов Національного медичного університету імені О.О. Богомольця до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" про стягнення 286 432,00 грн задоволено.

Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на користь Національного медичного університету імені О.О. Богомольця заборгованість у розмірі 286 432,00 грн та судовий збір у розмірі 4 296,48 грн.

Ухвалюючи рішення у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що суду не надано доказів оплати послуг, наданих позивачем відповідачу, на суму 286 432,00 грн, у зв`язку з чим вимога про стягнення з останнього грошових коштів у наведеній сумі є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" 16.12.2024 звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2024 у справі № 910/8541/24 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на те, що рішення місцевого господарського суду ухвалено без належної оцінки всіх обставин справи, у зв`язку з чим таке рішення підлягає скасуванню.

Так, скаржник стверджує, що надані позивачем додатки до договору не можуть бути належним, допустимим та достовірним доказом, оскільки недоліки таких документів унеможливлюють визначення їх приналежності до спірних правовідносин.

На переконання відповідача, єдиним первинним документом, що підтверджує факт надання послуг та на підставі якого виникає обов`язок з оплати є належним чином оформлений акт наданих послуг, а отже, реєстр обліку наданих послуг не є належним та допустимим доказом, що підтверджує фактичне надання зазначених позивачем послуг.

Крім того, апелянт зазначає, що наданий позивачем акт надання послуг від 01.12.2021 №0094301 не містить ні підпису, ні відтиску печатки відповідача, ні посади уповноваженого представника, відповідального за здійснення господарської діяльності.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2024 справу №910/8541/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Хрипун О.О., Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/8541/24. Відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2024 у справі №910/8541/24 до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду.

06.01.2025 матеріали справи №910/8541/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

У зв`язку з перебуванням судді Хрипуна О.О. у відпустці з 01.01.2025 по 14.01.2025 включно, перебуванням судді Коробенка Г.П. у відпустці з 10.01.2025 по 19.01.2025 включно, а також 20.01.2025, процесуальні дії по справі не здійснювались.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2024 у справі №910/8541/24; постановлено розгляд апеляційної скарги здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання); запропоновано учасникам справи вчинити процесуальні дії в установлений судом строк.

Позиції учасників справи.

05.02.2025, через систему "Електронний суд", позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2024 у справі №910/8541/24 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" - без задоволення.

В обґрунтування заперечень проти вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що зі сторони виконавця подано належним чином акт надання послуг від 01.12.2021 №0094301, зауважень, щодо наданого акта замовником не надано. Виконавцю повернутий акт наданих послуг з печаткою та підписом уповноваженої особи на приймання послуг, що свідчить про прийняття наданих послуг зі сторони замовника та невиконання умов договору в частині оплати належним чином наданих послуг.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, 04.01.2021 між Національним медичним університетом імені О.О. Богомольця (виконавець) та Приватним акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" (замовник) укладено договір №1/161/16/16-21 про надання медичних послуг, за умовами якого виконавець приймає на себе зобов`язання надати медичні послуги замовнику в консультативно-діагностичному центрі університетської клініки Національного медичного університету імені О.О. Богомольця, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги на умовах, визначених договором.

Згідно з пунктом 1.2 договору медичні послуги, які надаються за цим договором, включають в себе:

- попередній медичний огляд працівників замовника при їх працевлаштуванні відповідно до додатку №1 до договору (пункт 1.2.1);

- періодичний (протягом трудової діяльності) медичний огляд працівників замовника відповідно до додатку №2 до договору (пункт 1.2.2.);

- клініко-лабораторні дослідження (біохімічні, імунологічні дослідження крові та коагулограма) відповідно до додатку №3 до договору (пункт 1.2.3).

Відповідно до пункту 2.1 договору вартість медичних послуг, які надаються виконавцем замовнику, згідно з пунктами 1.2.1, 1.2.2 договору встановлена згідно з Тарифами на медичні послуги (далі - Тарифи), затвердженими уповноваженим органом (витяг з Тарифів на медичні посуги виконавця - додаток №1, №2 до договору).

За умовами пункту 2.5 договору оплата послуг проводиться замовником у національній грошовій одиниці на розрахунковий рахунок виконавця на підставі акта наданих послуг протягом 10 днів від дати підписання акта сторонами.

Пунктом 3.1.3 договору встановлено, що виконавець зобов`язується щомісячно надавати замовнику необхідну документацію за проведений медогляд працівників: реєстр обліку наданих послуг (ф. 2-екс); акт наданих послуг в 2-х екземплярах.

Замовник зобов`язується впродовж 5-ти днів від дати підписання повернути виконавцю один екземпляр акта наданих послуг (пункт 3.2.3 договору).

Договір вступає в силу з дня його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2021 (пункт 4.1 договору).

Крім того, 04.01.2024 між сторонами укладено додаткову угоду, в якій вирішено внести зміни до додатків №№1-3 договору.

У пункті 6 вказаної додаткової угоди погоджено, що до додаткової угоди додаються додатки №№1-3.

На виконання умов спірного договору, позивачем за період з 01.10.2021 по 01.12.2021 надано відповідачу послуги на суму 286 432,00 грн, що підтверджується актами надання послуг: від 01.10.2021 №007156 на суму 54 808,00 грн, від 01.10.2021 №0071959 на суму 20 600,00 грн, від 01.10.2021 №0071958 на суму 781,00 грн, від 01.11.2021 №0087155 на суму 45 145,00 грн, від 01.12.2021 №0094301 на суму 165 098,00 грн.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказує, що: додатки №№1-3, додані до договору, не містять посилання на укладений між сторонами договір; додатки №№1-3, додані до додаткової угоди, на підписані відповідачем; акти надання послуг не відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку щодо складання первинних документів, оскільки відсутні посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення та дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, оскільки не містять зазначення прізвища та ініціалів таких осіб; акт від 01.12.2021 №0071956 взагалі не підписаний відповідачем.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Згідно зі статтею 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Разом із тим, під час розгляду даної справи суду не надано доказів оплати послуг, наданих позивачем відповідачу, на суму 286 432,00 грн.

При цьому, на переконання колегії судді, судом першої інстанції правомірно відхилені заперечення відповідача щодо того, що додатки №№1-3 до договору не місять посилання на укладений договір, а додатки №№1-3, додані до додаткової угоди, не містять підпису відповідача, а також те, що акти наданих послуг не відповідають нормативно правовим актам, оскільки не містять посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення та дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, з огляду на таке.

Так, позивачем окрім додатків №№1-3 до договору долучено до позовної заяви реєстр обліку наданих послуг, на підставі якого складались акти наданих послуг.

Вартість послуг зазначена в актах надання послуг. При цьому, відповідачем під час розгляду даної справи не заперечується факт надання позивачем послуг відповідачу. Крім того, акти містять відбиток печатки відповідача на таких актах.

Щодо не підписання відповідачем акта від 01.12.2021 №0094301 на суму 165 098,00 грн, суд першої інстанції слушно зауважив, що з наданої копії акта (як і з інших актів), вбачається, що такі акти підписуються в двох місцях, зокрема, в рядку "затверджую" та "від сторін" (виконавця та замовника), при цьому, в рядку "затверджую" акт від 01.12.2021 №0094301 підписано представником відповідача та в ньому вказано, що таке підписання здійснено Головою Правління Генеральним директором Крушановським С.І.

Таким чином, місцевим господарським судом правомірно відхилені викладені відповідачем заперечення щодо заявлених позивачем позовних вимог.

Крім того, суд першої інстанції зауважив, що звернення до суду з позовом саме по собі є вимогою.

Положеннями статті 530 ЦК України не визначена форма пред`явлення вимоги кредитором, тому останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову. При цьому волевиявлення щодо виконання боржником відповідного обов`язку має бути вчинено кредитором в активній однозначній формі такої поведінки, доведеної до відома боржника.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №910/10958/20.

За вказаних обставин суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 286 432,00 грн обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позову Національного медичного університету імені О.О. Богомольця про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" грошових коштів у розмірі 286 432,00 грн.

У зв`язку з наведеним, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються встановленими обставинами та застосованими нормами матеріального права, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, інші доводи, викладені в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2024 у справі №910/8541/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2024 у справі №910/8541/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/8541/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді О.О. Хрипун

Г.П. Коробенко