УХВАЛА

м. Київ

30.04.2025Справа № 910/11347/24

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого судді Князькова В.В., за участю секретаря судового засідання Жалоби С.Р., розглянувши заяву Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення виконання судового рішення по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповід альністю «Генеруюча компанія Екоенергія», м.Нікополь

до відповідача: Державного підприємства «Гарантований покупець», м.Київ

про стягнення 2 189 865,89 грн,

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Подольський А.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповід альністю «Генеруюча компанія Екоенергія» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Гарантований покупець» про стягнення основного боргу в сумі 2 117 367,76 грн, інфляційних втрат в сумі 144 297,59 грн та 3% річних в розмірі 93 135,42 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем своїх обов`язків за договором №996/01 від 19.11.2019 в частині здійснення оплати придбаної у серпні 2022 за «зеленим» тарифом електричної енергії.

Ухвалою від 23.09.2024 залишено позовну заяву Товариства з обмеженою відповід альністю «Генеруюча компанія Екоенергія» без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

07.10.2024 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповід альністю «Генеруюча компанія Екоенергія» про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 14.10.2024 відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 06.11.2024.

Відповідач у відзиві проти задоволення позовних вимог надав заперечення посилаючись на те, що обов`язок Гарантованого покупця з оплати 100% вартості відпущеної продавцям за «зеленим» тарифом електричної енергії відносно кожного попереднього розрахункового періоду можливий лише після настання останньої з нижченаведених обставин: отримання Гарантованим покупцем підписаного Продавцем акту купівлі продажу електроенергії; оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги, наданої Гарантованим покупцем у розрахунковому місяці. Гарантований покупець наголосив на наявності правових підстав для застосування до спірних правовідносин наказів Міненерго № 140 від 28.03.2022 та № 206 від 15.06.2022 при вирішенні питання розміру коштів, що підлягають сплаті за поставлену електричну енергію у спірний період. У відзиві вказано, що враховуючи, що відповідачем на виконання умов договору було сплачено на користь позивача грошові кошти за відпущену електричні енергію, вироблену продавцем за «зеленим» тарифом, за період серпень 2022 року у загальному розмірі значно більше, аніж 18% від середньозваженого розміру «зеленого» тарифу за 2021 рік, як це визначено наказом Міненерго № 206 на період дії воєнного стану, вважаємо обов`язки Відповідача виконаними в цій частині. Також у відзиві наголошено, що враховуючи поточний обсяг розрахунків відповідача перед позивачем за спірний період перевищує мінімально допустимий рівень відповідно до Наказу №140 та Наказу №206. Відповідачем також заявлено про зменшення розміру 3% річних на 99%, а також висловлено непогодження із вірністю наведеного позивачем розрахунку. Враховуючи заборгованість позивача перед відповідачем за послуги з відшкодування частки відшкодування вартості небалансу електричної енергії та вартості відхилення, в силу положень абзацу 2 підпункту 12 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25 лютого 2022 року № 332, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

06.11.2024 судом було відкладено підготовче засідання на 20.11.2024.

20.11.2024 представником позивача було подано заяву про уточнення позовних вимог (за своєю правовою природою є заявою про зменшення позовних вимог), в якій заявлено про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 1 903 122,30 грн, 3% річних в сумі 93 224,80 грн та інфляційних втрат в розмірі 193 518,79 грн. Вказана заява була прийнята судом як така, що відповідає приписам ст.46 Господарського процесуального кодексу України.

20.11.2024 судом було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 08.01.2025.

08.01.2025 судом було відкладено розгляд справи по суті на 22.01.2025.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Генеруюча компанія Екоенергія" до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення основного боргу в сумі 1 903 122,30 грн, 3% річних в сумі 93 224,80 грн та інфляційних втрат в розмірі 193 518,79 грн - задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповід альністю "Генеруюча компанія Екоенергія" основний борг в сумі 1 903 122,30 грн, 3% річних в сумі 93 224,80 грн, інфляційні втрати в розмірі 193 518,79 грн та судовий збір в сумі 32 847,99 грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням місцевого господарського суду, Державне підприємство "Гарантований покупець" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі №910/11347/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

За даними автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду» у судовому засіданні 16.04.2025 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду було проголошено вступну та резолютивну частину постанови по справі.

17.04.2025 до суду надійшла заява Державного підприємства «Гарантований покупець» про відстрочення виконання рішення на один рік.

В обґрунтування вказаної заяви відповідач посилався на те, що підставою для відстрочення виконання рішення у справі є сукупність таких умов: часткова оплата відповідачем вартості послуг за спірний період позивачу; відсутність в Положенні про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії, що здійснюють операції з експорту електричної енергії, для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії протягом дії воєнного стану, затвердженого постановою КМУ № 775 від 07.07.2022; джерела для покриття витрат на оплату 3% річних та інфляційних втрат за договорами, укладеними на виконання спеціальних обов`язків на ринку електричної енергії; необхідність підтримання фіксованої ціни на електричну енергію для побутових споживачів на рівні, визначеному Положенням ПСО; фінансування діяльності гарантованого покупця здійснюється лише в межах кошторису затвердженого Регулятором (ст. 65 Закону); відсутність вини щодо несвоєчасної оплати послуг та складний фінансовий стан Державного підприємства «Гарантований покупець»; участь Гарантованого покупця у функціонуванні критичної сфери інфраструктури; надання Регулятором настанови щодо заборони нарахування та стягнення штрафних санкцій в період воєнного стану згідно з постановою НКРЕКП №332 від 25.02.2022, істотно ускладнюють виконання рішення.

Ухвалою від 21.04.2025 заяву відповідача було призначено до розгляду на 30.04.2025.

Представником заявника у судовому засіданні вимоги заяви про відстрочення виконання судового рішення по справі підтримано.

Представник позивача у судове засідання 30.04.2025 не з`явився, проте подав письмові заперечення з приводу заяви відповідача. У вказаних запереченнях позивачем наголошено, що підприємство виробляє електроенергію і є критично важливим для життєзабезпечення країни. Територію, на якій розташована сонячна електростанція , Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22 грудня 2022 року № 309 віднесено до переліку територій активних бойових дій. Незважаючи на постійні артилерійські обстріли та дронові атаки окупантами з боку Запорізької АЕС, підприємство продовжує працювати , виконувати свої договірні зобов`язання та сплачувати податки . За наслідками артилерійських обстрілів сонячної електростанції військами рф в 2022 році відкрито кримінальне провадження № 10000365 (додається). В серпні 2024 року в результаті обстрілу сонячна електростанція зазнала значних пошкоджень (результати інвентарізації додаються) Незважаючи на значні пошкодження сонячна електростанція продовжує генерувати електричну енергію, але для збільшення генерації необхідно провести заміну пошкоджених фотогальванічних модулів, для чого потрібні кошти.

Розглянувши заяву Державного підприємства "Гарантований покупець" про розстрочення виконання судового рішення, суд дійшов висновку щодо наявності достатніх підстав для її часткового задоволення. При цьому, суд виходив з такого.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

За приписами ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 1 ст. 239 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013р., розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року N18-рп/2012; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року N11-рп/2012.

Згідно з мотивувальною частиною рішення №16-рп/2009 від 30.06.2009р. Конституційного Суду України виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно зі ст.1 Конституції України Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Згідно з частиною першою статті 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція, ратифікована Верховною Радою України. Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні суди, в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Наразі, надаючи оцінку доводам заявника, судом прийнято до уваги, що у ст.1 Закону України "Про ринок електричної енергії" вказано, що гарантований покупець електричної енергії - суб`єкт господарювання, що відповідно до цього Закону зобов`язаний купувати електричну енергію у виробників, яким встановлено "зелений" тариф, а також у виробників за аукціонною ціною та виконувати інші функції, визначені законодавством. Регулятор - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

У ч.1 ст.65 Закону України "Про ринок електричної енергії" вказано, що фінансування діяльності гарантованого покупця здійснюється в межах кошторису, що затверджується Регулятором.

Частиною 7 вказаної статті визначено, що Гарантований покупець зобов`язаний спрямовувати різницю між доходами та витратами, що виникла під час виконання ним спеціальних обов`язків, на забезпечення покриття власних витрат на виконання спеціальних обов`язків із купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом у суб`єктів господарювання, об`єкти електроенергетики або черги будівництва (пускові комплекси) яких включені до балансуючої групи гарантованого покупця, та із придбання послуги за механізмом ринкової премії у суб`єктів господарювання, яким встановлено "зелений" тариф або які за результатами аукціону набули право на підтримку, або інших спеціальних обов`язків.

Судом також прийнято до уваги, що відповідно до алгоритму розрахунків, визначених Положенням про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії (далі - Положення), гарантований покупець здійснює розрахунки з постачальниками універсальних послуг за рахунок коштів, які отримує від виробників за надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів гарантованим покупцем. У той же час, із метою забезпечення побутових споживачів електричною енергією, виробники електричної енергії, на яких покладено спецобов`язки, на виконання Положення здійснюють продаж електричної енергії постачальникам універсальних послуг та здійснюють оплату послуги гарантованого покупця з урахуванням отриманих коштів від реалізації такої електричної енергії постачальникам універсальних послуг, отже, порушення постачальниками універсальних послуг своїх зобов`язань перед ДП "НАЕК "Енергоатом" унеможливлюють в цілому виконання спеціальних обов`язків згідно з Положенням (далі - ПСО) як виробником електричної енергії - ДП "НАЕК "Енергоатом", так і гарантованим покупцем.

В контексті означеного судом враховано пояснення заявника стосовно наявності заборгованості дебіторської заборгованості НЕК «Укренерго» перед позивачем у розмірі 31 млрд грн.

Судом також враховано, що Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" воєнний стан продовжено і по теперішній час.

Судом прийнято до уваги пояснення заявника про те, що у період воєнного стану відповідач бере участь у функціонуванні критичної сфери інфраструктури. Разом з іншими учасниками ринку, на яких покладено виконання спеціальних обов`язків, Гарантований покупець здійснює забезпечення населення України доступною електричною енергією за фіксованим, пільговим тарифом.

Одночасно, судом також враховано і посилання позивача на те, що Представник позивача у судове засідання 30.04.2025 не з`явився, проте подав письмові заперечення з приводу заяви відповідача. У вказаних запереченнях позивачем наголошено, що підприємство виробляє електроенергію і є критично важливим для життєзабезпечення країни. Територію, на якій розташована сонячна електростанція , Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22 грудня 2022 року № 309 віднесено до переліку територій активних бойових дій. Незважаючи на постійні артилерійські обстріли та дронові атаки окупантами з боку Запорізької АЕС, підприємство продовжує працювати , виконувати свої договірні зобов`язання та сплачувати податки . За наслідками артилерійських обстрілів сонячної електростанції військами рф в 2022 році відкрито кримінальне провадження № 10000365 (додається). В серпні 2024 року в результаті обстрілу сонячна електростанція зазнала значних пошкоджень (результати інвентарізації додаються). Незважаючи на значні пошкодження сонячна електростанція продовжує генерувати електричну енергію, але для збільшення генерації необхідно провести заміну пошкоджених фотогальванічних модулів, для чого потрібні кошти.

Отже, виходячи з вищевикладеного у сукупності, з метою дотримання збалансованості інтересів і кредитора, і боржника, суд вважає наявними та достатніми підстави для відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 по справі №910/11347 на 5 місяців.

В контексті заперечень позивача, слід наголосити, що в силу закріплених в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципів на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява №6962/02).

Практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого статтею 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява №60858/00).

Таким чином, за висновками суду, у даному випадку часткове задоволення заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" та відстрочення виконання рішення по справі на п`ять місяців (які обраховуються саме з моменту ухвалення рішення у справі) не призведе до порушення прав та законних інтересів Товариства з обмеженою відповід альністю «Генеруюча компанія Екоенергія», не порушить балансу інтересів обох сторін і ніяким чином не призведе до нівелювання ганатій виконання правозахисної функції держави.

Керуючись ст. ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення виконання судового рішення по справі №910/11347/24 - задовольнити частково.

Відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 по справі №910/11347/24 на 5 місяців до 22.06.2025.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 30.04.2025.

Суддя В.В. Князьков