номер провадження справи 3/71/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.04.2025 Справа № 908/2522/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Зінченко Н.Г., розглянувши матеріали скарги вих. № б/н, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 02.04.2025, (вх. № 7165/08-08/25 від 03.04.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», м. Київ на дії державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 19.12.2024 у справі № 908/2522/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО-ТАЙС», (просп. Академіка Глушкова, буд. 40, оф. 315, м. Київ, 03187; ідентифікаційний код юридичної особи 38039872)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ», (Південне шосе, буд. 14, м. Запоріжжя, 69006; ідентифікаційний код юридичної особи 40262752)

про стягнення коштів у розмірі 209 636,86 грн.

Особа, дії та бездіяльність якої оскаржуються, - державний виконавець Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Берестецька Тетяна Едуардівна, (69006, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. 6)

За участю представників сторін:

від скаржника (стягувача) - Грищенко О.М., на підставі довіреності № б/н від 24.06.2024 (адвокат) ( режимі відеоконференції);

від відповідача (боржника) - не з`явився;

від органу ДВС - головний державний виконавець Берестецька Т.Е., на підставі довіреності № б/н від 11.01.2024;

ВСТАНОВИВ

01.04.2025 до Господарського суду Запорізької області через систему «Електронний суд» ЄСІТС надійшла скарга вих. № б/н, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 02.04.2025, (вх. № 7165/08-08/25 від 03.04.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність державного виконавця Лівобережного ВДВС у місті Запоріжжі Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) Берестецької Тетяни Едуардівни при примусовому виконанні наказу від 19.12.2024 у справі № 908/2522/24, відповідно до якої заявник просить суд:

1) Визнати за період із 22 січня 2025 року по 30 березня 2025 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Лівобережного ВДВС у місті Запоріжжі Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) Берестецької Тетяни Едуардівни у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області по справі № 908/2522/24 від 19 грудня 2024 року, котра виразилась у порушенні порядку та умов вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області по справі № 908/2522/24 від 19 грудня 2024 року із врахуванням положень Закону України «Про виконавче провадження»;

2) Зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Лівобережного ВДВС у місті Запоріжжі Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) Берестецьку Тетяну Едуардівну усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання порядку та умов вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області по справі № 908/2522/24 від 19 грудня 2024 року із врахуванням норм та положень Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2025 у зв`язку із перебуванням головуючого судді у справі Педорича С.І у відпустці з 24.03.2025 по 07.04.2025 скаргу вих. № б/н, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 02.04.2025, (вх. № 7165/08-08/25 від 03.04.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність державного виконавця Лівобережного ВДВС у місті Запоріжжі Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) Берестецької Тетяни Едуардівни при примусовому виконанні наказу від 19.12.2024 у справі № 908/2522/24 передано на розгляд судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 04.04.2025 у справі № 908/2522/24 скаргу вих. № б/н, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 02.04.2025, (вх. № 7165/08-08/25 від 03.04.2025) на бездіяльність державного виконавця Лівобережного ВДВС у місті Запоріжжі Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) Берестецької Т.Е. при примусовому виконанні наказу господарського суду Запорізької області від 19.12.2024 у справі № 908/2522/24 прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 23.04.2025.

В судовому засіданні 23.04.2025 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

В судове засідання 23.04.2025 з`явилися представник скаржника і державний виконавець Лівобережного ВДВС у місті Запоріжжі Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) Берестецька Т.Е., фіксація судового процесу здійснювалася з використанням системи відеоконференцзв`язку: vkz.court.gov.ua.

Представник відповідача (боржника у виконавчому проваджені) в судове засідання 23.04.2025 з розгляду скарги не з`явилися, про поважність причин неявки суд завчасно не попередив.

З наявної в матеріалах справи Довідки про доставку електронного листа вбачається, що ухвала суду про прийняття до розгляду скарги у справі № 908/2522/24 від 04.04.2025 доставлена до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ» 05.04.2025. Таким чином, суд вважає, що відповідач (боржник у виконавчому проваджені) належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги у справі № 908/2522/24.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких обставин, заслухавши думку представників скаржника та державного виконавця з приводу можливості вирішення скарги по суті в судому засіданні 23.04.2025, суд визнав за можливе вирішити по суті скаргу на бездіяльність державного виконавця Лівобережного ВДВС у місті Запоріжжі Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) при примусовому виконанні наказу від 19.12.2024 у справі № 908/2522/24 в судовому засіданні 23.04.2025 за відсутністю представника відповідача та державного виконавця.

Подана ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» скарга мотивована обставинами, які викладені у самій скарзі та ґрунтується на тому, що Постановою Лівобережного ВДВС у місті Запоріжжі Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) від 22.01.2025 відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 19.12.2024 по справі № 908/2522/24 про стягнення з ТОВ «ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ» на користь ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» 24 353,48 грн. основного боргу, 11 442,18 грн. 3 % річних, 110 909,44 грн. інфляційних втрат. За період із 22.01.2025 по 30.03.2025 в ході проведення виконавчих дій щодо примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 19.12.2024 по справі № 908/2522/24 на поточний рахунок стягувача в межах виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 перераховані грошові кошти у загальному розмірі 79 845,93 грн. Таким чином, розмір заборгованості згідно наказу господарського суду Запорізької області по справі від 19.12.2024 № 908/2522/24 у повному обсязі не погашено та на теперішній час становить 66 859,17 грн. Натомість скаржник вважає, що аналіз відомостей з Автоматизованої системи виконавчих проваджень свідчить, що держаним виконавцем у період з 22.01.2025 по 30.03.2025 не вчинено всього переліку обов`язкових дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання рішення суду. Так, ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» вважає, що державним виконавцем порушені вимоги Законів України «Про виконавче провадження», «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5, щодо періодичності здійснення заходів примусового виконання, зокрема державним виконавцем не проводилася систематична перевірка майнового стану боржника, державним виконавцем не отримано виписку про рух коштів по рахункам боржника із момент вкриття виконавчого провадження (з 22.01.2025 по 30.03.2025), на виявлених рахунках, відкритих боржником, грошові кошти арештовані не були. Крім того, державним виконавцем не вчинено всього можливого переліку дій примусового характеру на предмет перевірки та встановлення джерел доходів та іншого майна/капіталу боржника. Також скаржник зауважує, що державним виконавцем не реалізовані всі можливі заходи, передбачені п. 19 ст. 18 Законом України «Про виконавче провадження» та ст. 337 ГПК України, в тому числі щодо тимчасового обмеження керівника боржника у праві виїзду за межі України. Таким чином, скаржник вважає, що Лівобережний ВДВС у місті Запоріжжі Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) фактично незаконно не виконує судове рішення яке набрало законної сили. Таким чином, порушується законне право ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на примусове виконання судового рішення, що є підставою для задоволення скарги про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Лівобережного ВДВС у місті Запоріжжі Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) Берестецької Т.Е. у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області по справі № 908/2522/24 від 19.12.2024 та зобов`язання державного виконавця Лівобережного ВДВС у місті Запоріжжі Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) Берестецької Т.Е. усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання порядку та умов вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 19.12.2024 по справі № 908/2522/24 із врахуванням норм та положень Закону України «Про виконавче провадження».

23.04.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від Лівобережного ВДВС у місті Запоріжжі Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов Відзив на скаргу вих. № б/н, сформований в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 22.04.2025, (вх. № 8379/08-08/25 від 23.04.2025), в якому державний виконавець проти скарги ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» заперечує, вважає доводи, наведені в скарзі, безпідставними та необґрунтованими та просить суд в задоволені скарги відмовити. Свої заперечення мотивує наступним: внаслідок кібератаки 19.12.2024 на Державні Реєстри України роботу Автоматизованої системи виконавчих проваджень було призупинено більш ніж на місяць. 21.01.2025 роботу Автоматизованої системи виконавчих проваджень відновлено та 21.01.2025 в системі зареєстровано наказ № 908/2522/24 виданий 19.12.2024 господарським судом Запорізької області про стягнення з ТОВ «ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ» на користь ТОВ «НІКО-ТАЙС» 24353,48 грн. основного боргу, 11442,18 грн. 3 % річних, 110909,44 грн. інфляційних втрат та 22.01.2025 головним державним виконавцем Берестецькою Т.Е., керуючись ст., ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1. Копії постанови направлені боржнику та стягувачу за адресами, зазначені у виконавчому документі. 22.01.2025 головним державним виконавцем Берестецькою Т.Е. на підставі ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 434 грн.; на підставі ст., ст. 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» - постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 14670,51 грн.; на підставі ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» - постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження у розмірі 336 грн. Згідно отриманої державним виконавцем інформації ДПС боржник має відкриті розрахункові рахунки в АТ «ПУМБ», АТ «УкрСиббанк», АТ «Сенс Банк». У зв`язку із цим 22.01.2025 головним державним виконавцем Берестецькою Т.Е. винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено до банківських установ шляхом накладення КЕП в АСВП (АТ «Укрсиббанк», АТ «Сенс Банк»), що підтверджується відміткою в електронному вигляді про виконання постанови в частині накладення арешту. Банківська установа АТ «ПУМБ» не приєднана до електронного документообігу в АСВП, тому постанова про арешт коштів, підписана ЕЦП та направлена на електронну адресу банку , що підтверджується інформацією у відправлених листах з офіційної пошти відділу ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідь з АТ «ПУМБ» щодо прийняття постанови про арешт до виконання не надходила. 24.01.2025 в результаті примусового списання з рахунку боржника на депозитний рахунок Відділу надійшли кошти у розмірі 80529,36 грн. 27.01.2027 державним виконавцем здійснено розподіл стягнутих коштів відповідно до ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» та на рахунок стягувача перераховано 72508,51 грн.; виконавчого збору - 7250,85 грн. та витрат виконавчого провадження - 770 грн. 04.02.2025 в результаті примусового списання з рахунку боржника на депозитний рахунок Відділу надійшли кошти у розмірі 10437,50 грн. 05.02.2027 державним виконавцем здійснено розподіл стягнутих коштів відповідно до ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» та на рахунок стягувача перераховано 1760,70 грн. (в рахунок погашення судового збору за ВП № НОМЕР_2); виконавчого збору - 176,07 грн. та витрат виконавчого провадження - 434 грн. Також на рахунок стягувача перераховано 7333,39 грн. (в рахунок погашення боргу за ВП № НОМЕР_1); виконавчого збору - 733,34 грн. 05.02.2025 в результаті примусового списання з рахунку боржника на депозитний рахунок Відділу надійшли кошти у розмірі 4,43 грн. На рахунок стягувача перераховано 4,03 грн.; виконавчого збору - 0,4 грн. В подальшому платіжні інструкції направлялись 06.02.2025, 10.02.2025, 20.02.2025, 03.03.2025, 07.03.2025, 25.03.2025, 09.04.2025, 14.04.2025, 21.04.2025, які повернулись без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунку боржника. Проведення перевірки майнового стану боржника розпочато відповідно до вимог ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» шляхом формування запитів у АСВП до ДФС, МВС, направлено платіжні інструкції з метою перевірки наявності коштів на рахунках боржника. Відповідні запити формуються Системою автоматично кожні 2 тижні. З метою виявлення майна, зареєстрованого за боржником на праві власності, під час примусового виконання виконавчого провадження, головним державним виконавцем направлялися запити до реєструючих установ. Згідно інформації з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що нерухоме майно за боржником не зареєстровано. Згідно інформації Державного технічного нагляду, Державної авіаційної служби України, Держгеокадастру, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку встановлено, що відомості щодо реєстрації майна за боржником відсутні. Згідно інформації з бази даних МВС - за боржником транспортні засоби не зареєстровані. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адреса реєстрації боржника: м. Запоріжжя, Північне шосе, буд. 14. Керівником боржника зареєстрований Ялпачик Володимир Федорович, адреса реєстрації якого: АДРЕСА_1 . Оскільки, боржником у виконавчому провадженні є юридична особа, а тому здійснити перевірку майнового стану керівника Ялпачика В.Ф., а саме направлення запитів до Державної міграційної служби з метою отримання інформації щодо видачі документа, що дає право на виїзд за кордон, тощо, неможливо. Також у матеріалах виконавчого провадження відсутні особисті дані Ялпачика В.Ф., а саме дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків, адреса фактичного проживання, які є обов`язковою умовою для обмеження виїзду за кордон. Також, головним державним виконавцем на адресу боржника - юридичної особи направлено виклик керівнику боржника з`явитись на особистий прийом. Станом на 21.04.2025 керівник боржника не з`явився, будь-яких пояснень або заяв не надав. Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровані наступні види діяльності боржника: основний - 45.31 оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 45.32 роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 46.31 Оптова торгівля фруктами й овочами; 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 33.20 Установлення та монтаж машин і устаткування; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами; 25.61 Оброблення металів та нанесення покриття на метали; 25.62 Механічне оброблення металевих виробів; 46.18 Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами; 46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами. На виконання клопотання стягувача головним державним виконавцем 20.02.2025 направлено додаткові запити до ДП «Держреєстри України» про надання інформації з Бази даних «Реєстр сільськогосподарської техніки» щодо наявності тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарських машин, сільськогосподарської техніки та інших сільськогосподарських механізмів належних боржнику на праві власності. Згідно відповіді ДП «Держреєстри України» від 10.04.2025 для отримання інформації з Єдиного реєстру для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів необхідно звернутися до Держпродспоживслужби України. Державним виконавцем направлено відповідний запит. Згідно інформації ДП «Держреєстри України» встановлено, що боржник не зберігає зерно на зернових складах, підключених до основного реєстру складських документів на зерно, прийнятого на зберігання. З урахуванням наведеного, державний виконавець вважає, що в даному випадку розумні строки вчинення виконавчих дій не порушені та державним виконавцем поступово вживаються всі необхідні заходи з метою своєчасного та повного виконання рішення суду, шляхом направлення додаткових запитів до реєструючих установ з метою виявлення майна боржника. Залишок нестягнутої суми боргу за виконавчим документом станом на 22.04.2025 складає 66859,17 грн. Більша половина суми боргу стягнута завдяки своєчасним діям державного виконавця. Також у зв`язку з загостренням активних бойових дій на території Запорізької області, реальної загрози ракетних ударів по території міста Запоріжжя, а також щоденні довготривалі повітряні тривоги на території міста Запоріжжя та перебуванням в укриттях цивільного захисту з метою збереження життя у робочий час, відсутня можливість миттєвого реагування на клопотання стягувача. За таких обставин, державний виконавець вважає що ним вжиті всі можливі заходи виконавчого провадження та просить суд в задоволені скарги відмовити.

Розглянувши матеріали справи № 908/2522/24 і матеріали скарги вих. № б/н, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 02.04.2025, (вх. № 7165/08-08/25 від 03.04.2025) ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на дії державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 19.12.2024 у справі № 908/2522/24, дослідивши представлені письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать, що 19.09.2024 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява ТОВ «НІКО-ТАЙС» до ТОВ «ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ» про стягнення заборгованості в розмірі 24 353,48 грн., три проценти річних в розмірі 12 969,62 грн., інфляційних втрат в розмірі 172 313,76 грн. та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 516,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2024 справу № 908/2522/24 передано на розгляд судді Педоричу С.І.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/2522/24 та присвоєний справі номер провадження 3/71/24. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 21.11.2024 у справі № 908/2522/24 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ» на користь ТОВ «НІКО-ТАЙС» 24 353,48 грн. 48 коп. основного боргу, 11 442,18 грн. 18 коп. 3 % річних, 110 909,44 грн. 44 коп. інфляційних втрат; відмовлено у задоволенні позову в частині стягнення 3 % річних в розмірі 1 527,44 грн. та інфляційних втрат у розмірі 61 404,32 грн.; стягнуто з ТОВ «ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ» на користь ТОВ «НІКО-ТАЙС» 1 760,70 грн. 70 коп. витрат зі сплати судового збору.

19.12.2024 Господарським судом Запорізької області на примусове виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 21.11.2024 у справі № 908/2522/24 видано відповідні накази.

Статтями 129, 1291 Конституції України передбачено, що обов`язковість судового рішення належить до основних засад судочинства.

Вказані конституційні положення знайшли свою реалізацію у Господарському процесуальному кодексі України, а також Законі України «Про судоустрій і статус суддів». Так, частиною першою статті 18 ГПК України та частинами другою, четвертою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зокрема передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Суди, здійснюючи відповідний контроль та застосовуючи інші процесуальні засоби, сприяють реалізації принципу обов`язковості судового рішення.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку із тим, що ТОВ «ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ» в добровільному порядку не виконувало наказ господарського суду Запорізької області від 19.12.2024 по справі № 908/2522/24, ТОВ «Компанія НІКО-ТАЙС» звернулося до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою вих. № 02-04/01 від 02.01.2025 щодо примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 19.12.2024 у справі № 908/2522/24.

Як з`ясовано судом з пояснень державного виконавця Лівобережного ВДВС у місті Запоріжжі Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) Берестецької Т.Е. внаслідок кібератаки 19.12.2024 на Державні Реєстри України роботу Автоматизованої системи виконавчих проваджень було призупинено більш ніж на місяць.

21.01.2025 роботу Автоматизованої системи виконавчих проваджень відновлено та 21.01.2025 в системі зареєстровано наказ № 908/2522/24 виданий 19.12.2024 Господарським судом Запорізької області про стягнення з ТОВ «ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ» на користь ТОВ «НІКО-ТАЙС» 24353,48 грн. основного боргу, 11442,18 грн. 3 % річних, 110909,44 грн. інфляційних втрат.

22.01.2025 головним державним виконавцем Лівобережного ВДВС у місті Запоріжжі Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) Берестецькою Тетяною Едуардівною на підстав ст., ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 19.12.2024 № 908/2522/24 про стягнення з ТОВ «ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ» на користь ТОВ «НІКО-ТАЙС» 24353,48 грн. основного боргу, 11442,18 грн. 3 % річних, 110909,44 грн. інфляційних втрат.

Копії постанови від 22.01.2025 про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 направлені боржнику та стягувачу за адресами, зазначені у виконавчому документі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За приписами частини першої статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі «Шмалько проти України», від 27.07.2004 по справі «Ромашов проти України», від 19.03.1997 «Горнсбі проти Греції» зазначено, що для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина «судового розгляду». У рішенні від 17.05.2005 по справі «Чіжов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії ст.6 Конвенції.

Стаття 6 Конвенції з прав людини гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі «Агрокомплекс проти України» від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа «Юрій Миколайович Іванов проти України», рішення від 15.10.2009).

Також, у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі «Продан проти Молдови» суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав/ людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

З вище викладеного вбачається, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що є порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних («Артіко проти Італії», рішення від 13.05.1980). Особливо це стосується права на доступ до правосуддя в світлі того демократичному суспільстві право на справедливий суд, а саме: не сподівання, що справа не лише буде розглянута, але й державна влада буде дотримуватися прийнятого судом у відповідній справі остаточного рішення, буде діяти з урахуванням встановлених в ньому юридичних фактів і прав осіб та забезпечуватиме таким чином виконання рішення суду.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини поняття «майна» охоплює цілу низку інтересів економічного характеру: рухоме і нерухоме майно, матеріальні і нематеріальні права, зокрема, акції, патенти, відшкодування шкоди згідно з рішеннями арбітражу, право на пенсію, право на орендну плату, економічні права, пов`язані з веденням підприємницької діяльності, правомірні очікування щодо певного стану речей у майбутньому (Постанова Європейського Суду у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»).

Згідно зі ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках. (ч. 3 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»)

Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна (ч. 4 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

У частині 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з ч. 5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

У ч. 4 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

У разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України (ч. 5 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно з ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт (ч. 3 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Згідно з ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. (ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»)

Частиною 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

У відповідності до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

При цьому у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно. (ч. 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження»)

Крім того, відповідно до ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Згідно зі ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до органів доходів і зборів. Органи доходів і зборів зобов`язані протягом трьох робочих днів з дня одержання відповідної вимоги виконавця надати виконавцю необхідні документи та інформацію.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Суд зазначає, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження.

Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Як вбачається з вищенаведених положень Закону України «Про виконавче провадження» державному виконавцю надано широке коло повноважень з метою виконання рішення суду.

Дослідженні судом матеріали даної справи свідчать, що державним виконавцем своєчасно та в повному обсязі вжито передбачений Законом комплекс заходів примусового виконання рішення суду, який є доцільним та ефективним в даному випадку.

Так, з наявних в матеріалах справи Інформаційної довідки від 31.03.2025 з автоматизованої системи виконавчих проваджень щодо виконавчого провадження № НОМЕР_1 та інших матеріалів виконавчого провадження вбачається, що при перевірці майнового стану боржника державним виконавцем Лівобережного ВДВС у місті Запоріжжі Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) Берестецькою Т.Е. були зроблені відповідні запити до податкової служби, до органів МВС та інших повноважених органів.

Зокрема, 22.01.2025 головним державним виконавцем Берестецькою Т.Е. винесено наступні документи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» з метою примусового виконання рішень:

- на підставі ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» винесено Постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 434 грн.;

- на підставі ст., ст. 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено Постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 14670,51 грн.;

- на підставі ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» винесено Постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження у розмірі 336 грн.;

- згідно отриманої державним виконавцем інформації від ДПС боржник має відкриті розрахункові рахунки в АТ «ПУМБ», АТ «УкрСиббанк», АТ «Сенс Банк». У зв`язку із цим 22.01.2025 головним державним виконавцем винесено Постанову про арешт коштів боржника та направлено до банківських установ шляхом накладення КЕП в АСВП (АТ «Укрсиббанк», АТ «Сенс Банк»), що підтверджується відміткою в електронному вигляді про виконання постанови в частині накладення арешту. Банківська установа АТ «ПУМБ» не приєднана до електронного документообігу в АСВП, тому постанова про арешт коштів, підписана ЕЦП та направлена на електронну адресу банку , що підтверджується інформацією у відправлених листах з офіційної пошти відділу ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідь з АТ «ПУМБ» щодо прийняття постанови про арешт до виконання не надходила.

З матеріалів справи вбачається, що 24.01.2025 в результаті примусового списання з рахунку боржника на депозитний рахунок Відділу надійшли кошти у розмірі 80529,36 грн. 27.01.2027 державним виконавцем здійснено розподіл стягнутих коштів відповідно до ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» та на рахунок стягувача перераховано 72508,51 грн.; виконавчого збору - 7250,85 грн. та витрат виконавчого провадження - 770 грн.

04.02.2025 в результаті примусового списання з рахунку боржника на депозитний рахунок Відділу надійшли кошти у розмірі 10437,50 грн. 05.02.2027 державним виконавцем здійснено розподіл стягнутих коштів відповідно до ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» та на рахунок стягувача перераховано 1760,70 грн. (в рахунок погашення судового збору за ВП № НОМЕР_2); виконавчого збору - 176,07 грн. та витрат виконавчого провадження - 434 грн. Також на рахунок стягувача перераховано 7333,39 грн. (в рахунок погашення боргу за ВП № НОМЕР_1); виконавчого збору - 733,34 грн.

05.02.2025 в результаті примусового списання з рахунку боржника на депозитний рахунок Відділу надійшли кошти у розмірі 4,43 грн. На рахунок стягувача перераховано 4,03 грн.; виконавчого збору - 0,4 грн.

В подальшому платіжні інструкції направлялись 06.02.2025, 10.02.2025, 20.02.2025, 03.03.2025, 07.03.2025, 25.03.2025, 09.04.2025, 14.04.2025, 21.04.2025, які повернулись без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунку боржника.

Також суд вважає цілком обґрунтованими доводи державного виконавця, що проведення перевірки майнового стану боржника розпочато відповідно до вимог ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», а саме шляхом формування запитів у АСВП до ДФС, МВС, направлено платіжні інструкції з метою перевірки наявності коштів на рахунках боржника. Відповідні запити формуються Системою автоматично кожні 2 тижні.

З метою виявлення майна, зареєстрованого за боржником на праві власності, під час примусового виконання виконавчого провадження головним державним виконавцем направлялися запити до реєструючих установ.

Відповідно до Інформаційної довідки від 20.02.2025 № 414257336 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що нерухоме майно за боржником не зареєстровано.

Згідно інформації від Державного технічного нагляду, Державної авіаційної служби України від 14.04.2025, Держгеокадастру від 03.04.2025 № 8-8-0.21-1297/2-25, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку встановлено, що відомості щодо реєстрації майна за боржником відсутні.

За інформацією з бази даних МВС від 22.01.2025 № 246445460, від 04.02.2025 № 249200308, від 05.03.2025 № 255180707, від 12.04.2025 № 262881277 за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адреса реєстрації боржника: м. Запоріжжя, Північне шосе, буд. 14. Керівником боржника зареєстрований Ялпачик Володимир Федорович, адреса реєстрації якого: АДРЕСА_1 .

З урахуванням вказаної інформації головним державним виконавцем Лівобережного ВДВС у місті Запоріжжі Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) Берестецькою Т.Е. на адресу боржника - юридичної особи (ТОВ «ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ») 20.02.2025 направлено Виклик № 11918/11 керівнику боржника з`явитись на особистий прийом. Станом на 21.04.2025 керівник боржника не з`явився, будь-яких пояснень або заяв не надав.

При цьому, державний виконавець звертає увагу суду, що оскільки боржником у виконавчому провадженні є юридична особа, тому здійснити перевірку майнового стану керівника Ялпачика В.Ф. , а саме шляхом направлення запитів до Державної міграційної служби з метою отримання інформації щодо видачі документа, що дає право на виїзд за кордон, тощо, неможливо. Також у матеріалах виконавчого провадження відсутні особисті дані Ялпачика В.Ф., а саме дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків, адреса фактичного проживання, які є обов`язковою умовою для обмеження виїзду за кордон.

Крім того, суд зауважує, що виходячи зі змісту п. 19 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з яким виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України, а також змісту ст. 337 ГПК України, яка передбачає постановлення господарським судом ухвали про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження, то виходячи з цих норм, тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може застосовується судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення і звернення до суду з таких питань є правом, але не обов`язком виконавця.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровані наступні види діяльності ТОВ «ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ» (боржника): основний - 45.31 оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 45.32 роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 46.31 Оптова торгівля фруктами й овочами; 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 33.20 Установлення та монтаж машин і устаткування; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами; 25.61 Оброблення металів та нанесення покриття на метали; 25.62 Механічне оброблення металевих виробів; 46.18 Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами; 46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами.

У зв`язку із цим та на виконання клопотання стягувача головним державним виконавцем 20.02.2025 направлено Запити до ДП «Держреєстри України»№ 11901/11 і № 11905/11 про надання інформації з Бази даних «Реєстр сільськогосподарської техніки» щодо наявності тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарських машин, сільськогосподарської техніки та інших сільськогосподарських механізмів належних боржнику на праві власності.

Згідно відповіді ДП «Держреєстри України» від 10.04.2025 № 415 для отримання інформації з Єдиного реєстру для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів необхідно звернутися до Держпродспоживслужби України.

Також згідно інформації ДП «Держреєстри України» встановлено, що боржник не зберігає зерно на зернових складах, підключених до основного реєстру складських документів на зерно, прийнятого на зберігання.

Державним виконавцем 20.02.2025 направлено відповідний Запит № 11885/11 до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області.

Отже, наведене вище у сукупності свідчить, що державний виконавець в розумні строки поступово вживає всі необхідні заходи примусового характеру з метою своєчасного та повного виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 21.11.2024 у справі № 908/2522/24 шляхом направлення додаткових запитів до реєструючих установ з метою виявлення майна боржника.

Як з`ясовано судом та не заперечується стягувачем, залишок нестягнутої суми боргу за виконавчим документом - наказом господарського суду Запорізької області від 19.12.2024 у справі № 908/2522/24 станом на 22.04.2025 складає 66859,17 грн., тобто більша половина суми боргу стягнута в межах виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1.

Верховний Суд у постанові від 16.04.2018 у справі № 12/57, зокрема зазначив, що відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 05.07.2012 у справі «Глоба проти України», Суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції»; рішення у справі «Бурдов проти Росії» та рішення від 06.03.2003 у справі «Ясюнієне проти Литви»). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 07.06.2005 у справі «Фуклев проти України»). Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Таким чином, виконавці (як державні, так і приватні) мають обов`язок на здійснення та вжиття заходів примусового виконання наказу суду, котрий кореспондується із правом вибору здійснення необхідного заходу такого примусового виконання.

Відповідно до ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно ст., ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Відповідно до ст., ст. 7, 13 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що виконавчий документ (наказ Господарського суду Запорізької області від 19.12.2024 по справі № 908/2522/24) на теперішній час перебуває на виконанні і виконавчі дії тривають, суд не вбачає підстав для задоволення скарги ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» у справі № 908/2522/24, визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Лівобережного ВДВС у місті Запоріжжі Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) Берестецької Т.Е. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області по справі № 908/2522/24 від 19.12.2024 та зобов`язання державного виконавця (або іншої посадової особи) Лівобережного ВДВС у місті Запоріжжі Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) Берестецької Т.Е. усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання порядку та умов вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області по справі № 908/2522/24 від 19.12.2024 із врахуванням норм та положень Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст., ст. 234, 235, 342-343, 345 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

В задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія НІКО-ТАЙС», м. Київ вих. № б/н, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 02.04.2025, (вх. № 7165/08-08/25 від 03.04.2025) на дії державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 19.12.2024 у справі № 908/2522/24 шляхом визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Лівобережного ВДВС у місті Запоріжжі Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) Берестецької Т.Е. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області по справі № 908/2522/24 від 19.12.2024 та зобов`язання державного виконавця (або іншої посадової особи) Лівобережного ВДВС у місті Запоріжжі Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) Берестецької Т.Е. усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання порядку та умов вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області по справі № 908/2522/24 від 19.12.2024 року із врахуванням норм та положень Закону України «Про виконавче провадження» відмовити повністю.

Копію даної ухвали направити сторонам у справі та Лівобережному відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://zp.arbitr.gov.ua/sud5009/.

Єдиний Контакт-центр судової влади України .

«Гаряча» телефонна лінія суду функціонує за номером .

Повний текст ухвали складено та підписано 01.05.2025.

Суддя Н.Г. Зінченко

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 261 цього Кодексу.