ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року Справа № 906/127/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Ткач Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Житомирської області від 19.09.2024 у справі №906/127/24 (суддя Шніт А.В., повний текст рішення складено 10.10.2024)

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз"

до ОСОБА_1

про стягнення 11 180 200 грн

за участю представників сторін:

позивача - Костюкович В.М.; Зеленова Л.В.;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільних систем "Житомиргаз" (далі - позивач, АТ "ОГС "Житомиргаз") звернулося до Господарського суду Житомирської області із позовом про стягнення із ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ) 11 180 200 грн збитків.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.05.2023 ОСОБА_1 як голова правління АТ "ОГС "Житомиргаз" прийняв наказ № 34/уп "Про виплату голові правління та членам правління премії" на підставі рішення, оформленого протоколом наглядової ради АТ "ОГС "Житомиргаз" від 12.05.2023 № 12/05-2023, яке прийняте неправомочним складом наглядової ради, чим спричинив збитки позивачу. В якості правових підстав позову позивач посилається на ст. ст. 22, 92, 614, 1166 ЦК України, ст. ст. 65, 225 ГК України, ст. ст. 89, 90 Закону України "Про акціонерні товариства".

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 19.09.2024 позов задоволено.

Суд першої інстанції, за результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні, із наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку про доведеність позивачем усіх чотирьох загальних умов відповідальності (збитки, протиправна поведінка відповідача, причинний зв`язок між збитками та протиправною поведінкою відповідача, вина) та, як наслідок, наявності підстав для задоволення позовних вимог.

До Північно - західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Житомирської області від 19.09.2024 у справі №906/127/24, в якій відповідач просить скасувати рішення суду, прийняти нове, яким в позові відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступних аргументів:

- апелянт посилається на п. 8.19 Положення про наглядову раду АТ "ОГС "Житомиргаз", яким передбачено, що протокол засідання наглядової ради передається на зберігання правлінню товариства протягом п`яти днів після його оформлення, а також на п. 11.6.1.4 статуту АТ "ОГС "Житомиргаз", яким передбачено, що голова правління несе відповідальність за зберігання протоколів загальних зборів, наглядової ради, установчих та внутрішніх документів товариства. При цьому відсутня будь - яка норма, яка передбачає, що протокол наглядової ради має бути переданий на зберігання саме до АТ "ОГС "Житомиргаз";

- за даних обставин відсутні будь - які підстави стверджувати, що "відсутність оригіналу протоколу саме в АТ "ОГС "Житомиргаз" вказує на те, що відповідач "не пересвідчився у наявності прийнятого рішення наглядовою радою АТ "ОГС "Житомиргаз", оскільки такий протокол першочергово доводився до відому та передавався на зберігання голові правління, оскільки саме голові правління (відповідачу) наглядова рада погоджувала певні дії, і ці дії не мають бути "відомі всьому АТ "ОГС "Житомиргаз", тому, що стосуються виключно дій голови правління, і відповідно голова правління на власний розсуд вирішує де та за яких умов йому зберігати вказаний протокол;

- відповідач не погоджується з тим, що він не був обізнаний з текстом протоколу наглядової ради з кількістю голосів. Суду першої інстанції слід було детально з`ясувати обставини, які стосуються моменту та обставин, в яких діяв саме голова правління АТ "ОГС "Житомиргаз" підписуючи наказ про преміювання, а вказані обставини полягають у тому, що 12.05.2023 у м.Києві відбувалась робоча зустріч голів правлінь ряду облгазів, на якій голови правлінь отримали оригінали протоколів засідання наглядової ради без бюлетенів у формі виписки (витягу), серед них був і відповідач. Вказане цілком узгоджується з п. 8.27 Положення про наглядову раду згідно якого рішення наглядової ради доводяться до осіб, що мають виконувати ці рішення, у формі виписок (витягів) з протоколу окремо з кожного питання; обставини, які фактично мали місце 12.05.2023, коли оригінал протоколу засідання наглядової ради (без бюлетенів), тобто у формі виписки (витягу) був доведений наглядовою радою до відома відповідача цілком узгоджуються як зі змістом Положення про наглядову раду, так і з "логічним та реальним поясненням" таких дій;

- суд першої інстанції не встановив обставин, коли відповідач дізнався про допущену описку в тексті протоколу засідання наглядової ради, тому що в рішенні суду відображена саме дата (14.11.2023) коли про виправлену описку дізналось безпосередньо АТ "ОГС "Житомиргаз", проте фактично рішення наглядової ради доводиться до відома саме голови правління, виконується саме головою правління, тому в цьому контексті важливою є саме дата, коли виправлений примірник протоколу отримав саме голова правління, при цьому коли його отримало АТ "ОГС "Житомиргаз" є взагалі не суттєвим; відповідач був обізнаний з виправленим протоколом до підписання наказу про виплату премії від 17.05.2023, та, відповідно, проявивши належну обачність мав всі правові підстави підписати вказаний наказ про преміювання;

- стосовно подальшої передачі оформленого протоколу (після отримання оригіналів бюлетенів разом з цими бюлетенями), апелянт вказує, що він був звільнений з АТ "ОГС "Житомиргаз" 02.08.2023, хоча до цієї дати перебував на лікарняному, з 16.06.2023 під слідством, в подальшому перебував під вартою у ДУ "Київський слідчий ізолятор" до грудня 2023, відповідно секретар наглядової ради не мав фактичної можливості передати оформлений протокол безпосередньо відповідачу, як цього вимагає п. 8.19 Положення про наглядову раду, та був змушений надіслати його безпосередньо на АТ "ОГС "Житомиргаз";

- відповідач не може нести відповідальність у вигляді відшкодування збитків за строки та допущені помилки при надсиланні оформленого протоколу на адресу позивача саме секретарем наглядової ради, оскільки відповідач не відповідальний за направлення, оформлення вказаного протоколу, а має лише обов`язок після того, як був обізнаний зі змістом прийнятого рішення, та пересвідчившись в його законності (в тому числі і наявності необхідної кількості голосів), маючи виправлений примірник виписки (витягу) до моменту підписання наказу від 17.05.2023 діяв у межах та у спосіб, визначених для відповідача та не вчиняв жодних протиправних дій, які є обов`язковою підставою для відшкодування збитків;

- відповідач просить долучити до матеріалів справи та дослідити заяву свідка ОСОБА_2 від 23.10.2024.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи у складі головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Мельник О.В., суддя Гудак А.В.

Листом від 31.10.2024 матеріали справи витребувано з Господарського суду Житомирської області.

12.11.2024 до суду надійшли матеріали справи.

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 03.12.2024 відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Житомирської області від 19.09.2024 у справі № 906/127/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на 15.01.2025 о 14:30 год.

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 15.01.2025 відкладено розгляд справи на 06.02.2025 о 15:15 год.

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 06.02.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про закриття провадження у справі.

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 06.02.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі до завершення кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000471 від 05.09.2023.

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 06.02.2025 оголошено в судовому засіданні перерву до 26.02.2025 о 15:30 год.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді у справі ОСОБА_3 судове засідання у справі № 906/127/24, призначене на 26.02.2025 о 15:30 год., не відбулося.

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 10.03.2025 розгляд справи призначено на 26.03.2025 о 15:30 год.

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 розгляд справи відкладено на 02.04.2025 о 15:00 год.

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про неможливість прийняття участі представником позивача ОСОБА_4 у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції з посиланням на ст. 59 ГПК України.

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі №906/127/24 до завершення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 925/511/24.

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про дослідження в якості доказу заяви свідка ОСОБА_2 від 23.10.2024 та про виклик для допиту в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 ; розгляд справи відкладено на 23.04.2025 о 16:15 год. з метою забезпечення процесуального права ОСОБА_1 на особисту участь у судовому засіданні та для надання представнику відповідача часу для підготовки заяви про відвід суду.

АТ "ОГС "Житомиргаз" надіслало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Позивач зазначає наступне:

- апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить жодного обґрунтування, у чому полягала неможливість подання додаткової заяви свідка ОСОБА_2 до суду першої інстанції у встановлений процесуальний строк. Позивач вказує, що у матеріалах справи вже є заява свідка ОСОБА_2 від 01.03.2024, де останній, з невідомих причин, не повідомив про ті обставини, які він зазначає у заяві свідка, яка долучена до апеляційної скарги. Таким чином, заява свідка ОСОБА_2 , яка долучена до апеляційної скарги, підлягає залишенню без розгляду;

- відповідач зазначає, що нібито до 17.05.2023 існував "виправлений" протокол засідання наглядової ради АТ "ОГС "Житомиргаз" від 12.05.2023 № 12/05-2023 і з нього у цей же строк він отримав витяг (виписку), в якому були вказані три голоси за прийняття рішення. Проте, жодного доказу на підтвердження вищевказаного твердження відповідача матеріали справи не містять. Відповідач не надав жодної витягу (виписки) з нібито "виправленого" протоколу засідання наглядової ради АТ "ОГС "Житомиргаз" від 12.05.2023 № 12/05-2023 (яку відповідач наче як отримував з його слів), як і не було надано "виправленого" до 17.05.2023 протоколу засідання наглядової ради АТ "Житомиргаз" від 12.05.2023 № 12/05-2023;

- у відзиві на позовну заяву відповідач взагалі не зазначав тих обставин, які зараз вказуються в апеляційній скарзі, а саме про отримання до 17.05.2023 виписки (витягу) з нібито "виправленого" протоколу засідання наглядової ради АТ "Житомиргаз" від 12.05.2023 № 12/05-2023. Дані твердження відповідача, які останній почав зазначати лише на стадії апеляційного оскарження, не підтверджуються жодним належним доказом;

- матеріалами справи підтверджується, що за прийняття рішення про виплату голові та членам правління АТ "Житомиргаз" премії (заохочення) за перші чотири місяці 2023, яке описане у протоколі засідання наглядової ради АТ "Житомиргаз" від 12.05.2023 № 12/05-2023, проголосували лише Девід Ентоні Ховард Браун та Іан Бьорд, тобто лише 2 з 5 членів наглядової ради АТ "Житомиргаз"; як вірно було встановлено судом першої інстанції, не було достатньо голосів для прийняття рішення про виплату голові та членам правління товариства премії (заохочення) за перші чотири місяці 2023, яке вказане у протоколі засідання наглядової ради АТ "Житомиргаз" від 12.05.2023 № 12/05-2023, оскільки варіант "за" обрало лише 2 з 5 членів наглядової ради АТ "Житомиргаз";

- у діях відповідача наявні усі елементи складу цивільного правопорушення (шкода, протиправна поведінка її заподіювача, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, вина), оскільки він не мав правових підстав для прийняття наказу від 17.05.2023 № 34/уп, що призвело до втрати товариством суми коштів у розмірі 11 180 200 грн;

- позивач посилається на правову позицію Верховного Суду у справі № 911/3853/23, яка підтверджує обґрунтованість висновків суду першої інстанції у справі № 906/127/24 щодо наявності у діях Ющенка В.І. усіх елементів складу цивільного правопорушення та як наслідок наявність підстав для стягнення завданих збитків.

Представник відповідача та відповідач в судових засіданнях 06.02.2025 та 02.04.2025 підтримали доводи апеляційної скарги, просять її задоволити, рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Представники позивача в судових засіданнях заперечили доводи апеляційної скарги, просять відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач (представник відповідача) не забезпечили свою явку в судове засідання 23.04.2025; заяви про відвід суду не подали; про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Представник відповідача надіслала до суду клопотання, в якому просить визнати поважними причини не прибуття її та відповідача у судове засідання 23.04.2025 та відкласти розгляд справи на іншу дату. Дане клопотання мотивоване тим, що 23.04.2025 Ющенко В.І. викликається до детектива Бюро економічної безпеки (Головний підрозділ детективів, м. Київ) в рамках кримінального провадження № 0000471 для вручення уточненого повідомлення про підозру. Також зазначає що адвокат Чишинська А.В. є захисником Ющенка В.І. у кримінальному провадженні та перебуватиме разом з ним в органі досудового розслідування у м. Києві, що також виключає можливість її участі у розгляді справи у м. Рівне. При цьому зазначає, що і вона, як адвокат, і безпосередньо Ющенко В.І. бажають надати власні пояснення по суті спору, які в минулому судовому не були надані, оскільки володіють інформацією, яка є суттєвою для правильного вирішення спору. Також наголошує, що відповідач має право на особисту участь у судовому засіданні, як під час надання пояснень, так і під час дослідження матеріалів справи та виступу у судових дебатах та цим правом бажає скористатися особисто та категорично заперечує проти розгляду справи без участі відповідача та його представника, оскільки причини не прибуття у судове засідання 23.04.2025 є поважними, а в разі потреби продовжити строки розгляду справи не заперечує.

Розглянувши в судовому засіданні 23.04.2025 клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених ч. 2 ст. 202 цього Кодексу.

Статтею 202 ГПК України встановлено наслідки неявки в судове засідання учасників справи.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (ст. 202 ГПК України).

Відповідно до ч. 11 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Колегія суддів відзначає, що ухвалою суду від 03.12.2024 було відкрито апеляційне провадження у справі № 906/127/24, тобто визначений ГПК України строк розгляду апеляційної скарги сплив; суд апеляційної інстанції неодноразово відкладав розгляд справи поза межами строку, встановленого ст. 273 ГПК України, в тому числі за клопотанням відповідача (його представника).

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 28.10.2021 у справі № 11-250сап21 акцентувала увагу на тому, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі "Цихановський проти України" (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ "Смірнова проти України" (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02), "Карнаушенко проти України" (Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02).

Як відзначив Верховний Суд у постанові від 12.03.2019 у справі №910/12842/17 відповідач, як учасник судового процесу, не позбавлений права і можливості забезпечити участь у судовому засіданні будь-якого іншого представника, якому доручити виконання функцій щодо представництва інтересів у суді. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

В свою чергу, Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зробив правовий висновок, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи можливе з об`єктивних причин, як-то неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні чи недостатність матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення; при цьому не повинні створюватися в зайвий раз передумови для порушення процесуальних строків розгляду справи.

Отже, враховуючи те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, а також те, що суд визнав необов`язковою явку учасників справи в судове засідання, а в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення відповідача (його представника) про час та місце проведення судового засідання, колегія суддів дійшла висновку відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи та вважає можливим здійснити розгляд апеляційної скарги за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, заслухавши в судовому засіданні представників сторін, зазначає наступне.

Як встановлено апеляційним судом, відповідно до наказів АТ "Житомиргаз" (на момент звернення із позовом до суду - АТ "ОГС "Житомиргаз") від 03.01.2008 № 1/ос, від 03.02.2011 № 15-а/ос, від 01.08.2013 № 154-а/ос, від 01.07.2016 № 236/ос, від 01.07.2019 № 365/ос, від 30.06.2022 №165/ос, а також контракту від 17.06.2022 і додатку до нього від 17.06.2022, ОСОБА_1 обіймав посаду голови правління АТ "Житомргаз" у період з 03.01.2008 по 01.08.2023 (а. с. 85-98, т. 1).

Згідно з п. 11.5.1.6. статуту АТ "ОГС "Житомиргаз" (нова редакція) (а. с. 18-61, т. 1) до повноважень голови правління належить право видавати обов`язкові до виконання працівниками товариства накази, розпорядження, вказівки в межах своєї компетенції.

12.05.2023 наглядова рада АТ "ОГС "Житомиргаз" у складі трьох членів наглядової ради, які брали участь шляхом заочного голосування, на засіданні, що оформлено протоколом № 12/05-2023, розглянула, зокрема, питання про виплату голові правління та членам правління АТ "ОГС "Житомиргаз" премії (заохочення). За це питання голосували: "За" 2 голоси (Девід Ентоні Ховард Браун, Іан Бьорд), "Проти" немає, "Утримався" 1 голос ( ОСОБА_2 ). У протоколі міститься запис про те, що "рішення прийнято". Копія протоколу наявна в матеріалах справи (т. 1, а. с. 155).

17.05.2023 ОСОБА_1 видано наказ № 34/уп "Про виплату голові правління та членам правління премії" (а. с. 130, т. 1), згідно якого було нараховано премії на загальну суму 11180200 грн наступним особам: ОСОБА_1 як голові правління у розмірі 4 969 000 грн; ОСОБА_5 як директору технічному в розмірі 1 242 240 грн; ОСОБА_6 як директору з капітального будівництва у розмірі 1 242 240 грн; ОСОБА_7 як директору з безпеки у розмірі 1 242 240 грн; ОСОБА_8 як директору комерційному у розмірі 1 242 240 грн; ОСОБА_9 як директору фінансовому у розмірі 1 242 240 грн.

Виплата зазначених вище сум премій (після утримання сум податків та зборів) підтверджується платіжними інструкціями: № 1 від 17.05.2023 (на суму 3 950 355 грн ОСОБА_1 ); № 1 від 18.05.2023 (на суму 987 580, 80 грн ОСОБА_9 ), № 2 від 18.05.2023 (на суму 987 580, 80 грн ОСОБА_7 ), № 3 від 18.05.2023 (на суму 987 580, 80 грн ОСОБА_5 ); № 1 від 19.05.2023 (на суму 987 580, 80 грн ОСОБА_6 ); № 2 від 19.05.2023 (на суму 987580,80грн ОСОБА_8 ) (а. с. 132-134, т. 1).

На підставі наказу АТ "ОГС "Житомиргаз" від 28.06.2023 № 221/ос (із урахуванням змін, внесених наказами від 03.07.2023 № 227/ос, від 06.07.2023 № 232/ос, від 11.07.2023 № 238/ос, від 24.07.2023 № 255/ос, від 31.07.2023 № 264/ос), ОСОБА_1 звільнений з 01.08.2023 із займаної посади на підставі п. 5 ст. 41 Кодексу законів про працю України (а. с. 124-129, т. 1).

Згідно з розпорядженням голови правління АТ "ОГС "Житомиргаз" від 21.08.2023 № 16Р-163-0823 (а. с. 142, т. 1) розпочато службове розслідування щодо законності та підстав виплат премій голові та членам правління АТ "ОГС "Житомиргаз" у травні 2023.

Висновком службового розслідування щодо перевірки законності та підстав виплат премій голові та членам правління АТ "ОГС "Житомиргаз", затвердженим головою правління 25.08.2023 (а. с. 143-149, т. 1), встановлено, що прийняття та підписання головою правління АТ "ОГС "Житомиргаз" ОСОБА_1 наказу від 17.05.2023 № 34/уп здійснено на підставі рішення наглядової ради товариства, яке оформлене протоколом від 12.05.2023 №12/05-2023, котре на адресу АТ "ОГС "Житомиргаз" фактично не надходило та відсутнє у вхідній кореспонденції товариства. При цьому виявлено відсутність і самого оригіналу протоколу наглядової ради АТ "ОГС "Житомиргаз" від 12.05.2023 № 12/05-2023, який також не зареєстрований у канцелярському відділі та не надходив на адресу позивача. Оригінал вказаного протоколу у відповідальних працівників товариства відсутній, як і оригінали та копії бюлетенів членів наглядової ради, які здійснювали голосування, оскільки такі документи не находили на адресу АТ "ОГС "Житомиргаз".

30.08.2023 наказом голови правління АТ "ОГС "Житомиргаз" № 01.5.1Но-184-0823, зокрема, скасовано наказ від 17.05.2023 № 34/уп "Про виплату голові правління та членам правління премій" (а. с. 150, т. 1).

19.09.2023 позивачем отримано лист ОСОБА_2 від 11.09.2023 з оригіналами протоколу № 12/05-2023 від 12.05.2023 та трьох бюлетенів заочного голосування членів наглядової ради АТ "ОГС "Житомиргаз" до нього ( ОСОБА_10 з датою розсилки - 05.05.2023, ОСОБА_2 з датою розсилки - 05.05.2023, ОСОБА_11 з датою розсилки - 22.03.2022) (а. с. 151-163, т.1).

24.10.2023 разом з листом ОСОБА_2 від 19.10.2023 позивач отримав ще один оригінал бюлетеня заочного голосування ОСОБА_11 з датою розсилки - 05.05.2023. У даному листі зазначено про помилковість направлення оригіналу бюлетеню заочного голосування ОСОБА_11 з датою розсилки - 22.03.2022 разом з попереднім листом (а. с. 165-170, т. 1).

Листом від 14.11.2023 ОСОБА_2 повідомив голову правління АТ "ОГС "Житомиргаз" про те, що в протоколі наглядової ради АТ "Житомиргаз" № 12/05-2023 від 12.05.2023 була допущена описка при його створенні та помилково вказано запис напроти варіанта голосування: "утримався", тоді як дійсно він мав намір проголосувати: "за", а тому просив вважати його голос у протоколі наглядової ради від 12.05.2023 щодо виплати голові та членам правління товариства премії замість "утримався" як "за". До вказаного листа додано виправлений протокол засідання наглядової ради від 12.05.2023 щодо виплати голові та членам правління товариства премії (заохочення) та його бюлетень заочного голосування з датою розсилки 05.05.2023, які містять запис: "виправлено член наглядової ради ОСОБА_2 14.11.2023" (а. с. 230-231, т. 1).

Предметом позову у справі є вимоги АТ "ОГС "Житомиргаз" про стягнення із ОСОБА_1 11 180 200 грн збитків, спричинених відповідачу внаслідок прийняття наказу 17.05.2023 № 34/уп "Про виплату голові правління та членам правління премій".

Надаючи правову оцінку обставинам у справі колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

За приписами ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Тобто збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Підставою для відшкодування збитків відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК є порушення зобов`язання.

Вирішуючи питання про стягнення збитків, суди повинні встановити наявність чи відсутність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Доведення факту наявності збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі (ч. 4 ст. 92 ЦК України).

Посадові особи несуть цивільно-правову, адміністративну, фінансову та кримінальну відповідальність за шкоду та збитки, завдані ними господарському товариству, у порядку та у випадках, передбачених законом (ч. 2 ст. 89 ГК України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України).

Верховний Суд у постанові від 04.12.2018 у справі №910/21493/17 зробив висновок, що згідно з вимогами ст. 92 ЦК особи, які виступають від імені юридичної особи, зобов`язані діяти не лише в межах своїх повноважень, але й добросовісно і розумно. З огляду на положення наведеної правової норми та довірчий характер відносин між господарським товариством та його посадовою особою (зокрема, директором чи генеральним директором) протиправна поведінка посадової особи може виражатись не лише в невиконанні нею обов`язків, прямо встановлених установчими документами товариства, чи перевищенні повноважень при вчиненні певних дій від імені товариства, а й у неналежному та недобросовісному виконанні таких дій без дотримання меж нормального господарського ризику, з особистою заінтересованістю чи при зловживанні своїм розсудом, прийнятті очевидно необачних чи марнотратних рішень. Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі №911/2129/17.

Зміст ч. 2 ст. 1166 ЦК України свідчить про те, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди, тому спростування цієї вини є процесуальним обов`язком її заподіювача.

Апеляційний господарський суд встановив, що відповідно до Положення про наглядову раду АТ "ОГС "Житомиргаз", яке затверджене загальними зборами акціонерів № 26 від 13.04.2021 (а. с. 62-71, т. 1), кількісний склад наглядової ради складає 5 (п`ять) осіб (п. 4.1 Положення АТ "ОГС "Житомиргаз").

Засідання наглядової ради є правомочним, якщо в ньому бере участь, а при заочному голосування надали бюлетені, не менше ніж 3 (три) члена наглядової ради (п. 8.13 Положення);

Засідання наглядової ради у формі заочного голосування вважається правомочним, якщо в ньому взяли участь (надали заповнені бюлетені для голосування) не менше ніж 3 (три) члена наглядової ради (п. 8.23 Положення);

Рішення наглядової ради у формі заочного голосування (опитування) приймаються простою більшістю голосів членів наглядової ради від кількісного складу наглядової ради, встановленого загальними зборами (п. 8.21 Положення).

В матеріалах справи міститься протокол загальних зборів акціонерів АТ "ОГС "Житомиргаз" № 26 від 13.04.2021, з якого вбачається, що членами наглядової ради обрано: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (п. 13 порядку денного) (а. с. 72-83, т. 1).

Із матеріалів справи слідує, що 12.05.2023 наглядова рада АТ "ОГС "Житомиргаз" у складі трьох членів наглядової ради, які брали участь шляхом заочного голосування, на засіданні, що оформлено протоколом № 12/05-2023 (копія протоколу наявна в матеріалах справи), розглянула, зокрема, питання про виплату голові правління та членам правління АТ "ОГС "Житомиргаз" премії (заохочення). За це питання голосували голосували: "За" 2 голоси (Девід Ентоні Ховард Браун, Іан Бьорд), "Проти" немає, "Утримався" 1 голос ( ОСОБА_2 ). У протоколі міститься запис про те, що "рішення прийнято".

17.05.2023 голова правління АТ "ОГС "Житомиргаз" - ОСОБА_1 видав наказ № 34/уп "Про виплату голові правління та членам правління премії" (а. с. 130, т. 1) на підставі протоколу №12/05-2023 від 12.05.2023 засідання наглядової ради АТ "ОГС "Житомиргаз".

В той же час, листом від 14.11.2023 ОСОБА_2 повідомив голову правління АТ "Житомиргаз" про те, що в протоколі наглядової ради АТ "Житомиргаз" № 12/05-2023 від 12.05.2023 була допущена описка та помилково вказано запис напроти варіанта голосування: "Утримався", тоді як дійсно він мав намір проголосувати: "За", а тому просив вважати його голос у протоколі наглядової ради від 12.05.2023 щодо виплати голові та членам правління товариства премії замість "Утримався" як "За". До вказаного листа додано виправлений протокол засідання наглядової ради від 12.05.2023 щодо виплати голові та членам правління товариства премії (заохочення) та його бюлетень заочного голосування з датою розсилки 05.05.2023, які містять запис: "виправлено член наглядової ради ОСОБА_2 14.11.2023" (а. с. 230-231, т. 1).

Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд у постанові від 07.06.2022 у справі №910/20782/17 вказав, що за загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо заподіювач шкоди не був уповноважений на такі дії.

У цьому контексті Верховний Суд зауважує, що згідно з частинами 1, 2 ст. 81 Закону "Про акціонерні товариства" виконавчий орган акціонерного товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. До компетенції виконавчого органу належить вирішення всіх питань, пов`язаних з керівництвом поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів та наглядової ради. Виконавчий орган підзвітний загальним зборам і наглядовій раді, організовує виконання їх рішень. Виконавчий орган діє від імені товариства у межах, встановлених статутом акціонерного товариства і законом.

Отже, за своїм статусом виконавчий орган підзвітний наглядовій раді та організовує виконання її рішень.

Виконавчий орган не вправі втручатися в компетенцію інших органів акціонерного товариства, зокрема наглядової ради. Забезпечуючи виконання рішень наглядової ради, виконавчий орган не повинен надавати оцінку таким рішенням, перевіряти їх правомірність, ставити під сумнів тощо.

Зворотне може свідчити про втручання виконавчого органу в компетенцію наглядової ради, призводити до конфлікту повноважень органів товариства, нівелювати обов`язковість рішень наглядової ради, "блокувати" їх виконання, що є неприпустимим. За такого розширеного підходу до змісту повноважень виконавчого органу виникає ризик зловживань та недобросовісної поведінки з його боку.

На підставі викладеного вище можливо дійти висновку, що виконавчий орган не відповідає за зміст рішень наглядової ради та їх правомірність, а лише організовує їх виконання. Негативні наслідки, пов`язані з невідповідністю рішень наглядової ради вимогам закону та / або статуту товариства, загалом не мають покладатися на виконавчий орган. Вжиття виконавчим органом заходів, спрямованих на виконання цих рішень, не може слугувати підставою для притягнення його до відповідальності.

Водночас, як вже було зазначено, законодавство закріплює обов`язки органів юридичної особи (посадових осіб) діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно, розумно та не перевищувати своїх повноважень, а також відповідальність за їх порушення (фідуціарні обов`язки).

Головною метою фідуціарних обов`язків є необхідність забезпечення економічного розвитку товариства. Недотримання таких обов`язків може призвести до завдання шкоди підприємству та, як наслідок, зобов`язання відшкодувати її.

Отже, при застосуванні ст. 92 ЦК потрібно оцінювати не лише формальне дотримання посадовою особою всіх положень законодавства, статуту, рішень загальних зборів учасників / акціонерів тощо. Навіть якщо посадова особа prima facie виконала всі вимоги законодавства та установчих документів товариства, її дії (бездіяльність) можуть не бути добросовісними, розумними та вчиненими в інтересах товариства.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що за наявності ознак очевидної протиправності рішення, зокрема відсутності необхідної кількості голосів для його прийняття, виконавчий орган, реалізуючи свої фідуціарні обов`язки та виявивши належну обачність, повинен принаймні поінформувати наглядову раду про можливі дефекти такого рішення. При цьому у своїй діяльності виконавчий орган має неухильно керуватися законом і статутом товариства, його внутрішніми (локальними) актами.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 10.4.5 статуту АТ "ОГС "Житомиргаз" засідання наглядової ради є правомочним, якщо в ньому бере участь, а при заочному голосування надали бюлетені, не менше ніж 3 (три) члена наглядової ради.

Рішення наглядової ради у разі заочного голосування (опитування) приймаються простою більшістю голосів членів наглядової ради від кількісного складу наглядової ради, встановленого загальними зборами (п. 8.21 Положення про наглядову раду АТ "ОГС "Житомиргаз").

Таким чином, рішення наглядової ради у разі заочного голосування (опитування) 12.05.2023 повинно було бути прийнято простою більшістю голосів членів наглядової ради від кількісного складу наглядової ради.

Колегія суддів вказує, що на момент видання ОСОБА_1 наказу від 17.05.2023 №34/уп "Про виплату голові правління та членам правління премії" протокол №12/05-2023 від 12.05.2023 засідання наглядової ради АТ "ОГС "Житомиргаз" хоч і містив запис про те, що рішення про виплату премій (заохочень) прийнято, проте за нього проголосувало лише 2 особи.

Отже, оскільки за рішення наглядової ради АТ "ОГС "Житомиргаз", яке оформлене протоколом №12/05-2023 від 12.05.2023 з питання "Про виплату голові правління та членам правління товариства премії (заохочення)", проголосувало 2 з 5 членів наглядової ради (один член утримався), а тому воно є неприйнятим з огляду на п. 8.21 Положення про наглядову раду АТ "ОГС "Житомиргаз".

При цьому суд вказує, що відповідач (скаржник) міг та повинен був усвідомлювати, що ця кількість голосів є недостатньою для прийняття рішення, однак не ініціював відповідне питання про перед наглядовою радою та зрештою прийняв спірний наказ про преміювання працівників. Загальна сума преміювання (11 180 200 грн) є значною, при цьому наказ відповідача безпосередньо слугує підставою її вибуття з власності АТ "ОГС "Житомиргаз".

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність складу правопорушення у діях ОСОБА_1 , а отже і підстав для відшкодування АТ "ОГС "Житомиргаз" збитків в розмірі 11 180 200 грн.

Водночас колегія суддів зазначає, що відповідач (скаржник) не обґрунтував неправильного застосування судом першої інстанції положень ст. 92 ЦК України та ст. 89 ГК України.

При цьому апеляційний господарський суд вказує, що предметом спору у цій справі є стягнення збитків, а тому для вирішення питання про їх стягнення необхідним є встановлення наявності складу цивільного правопорушення, в той час як обов`язкове звернення в такому випадку з окремим позовом про вирішення спору щодо незаконності рішення наглядової ради та наказу голови правління не вимагається.

Правовий висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладено у постанові Верховного Суду від 11.09.2024 у справі № 911/3853/23.

В той же час, судом апеляційної інстанції критично оцінюється посилання відповідача, в якості заперечень проти позову, на лист ОСОБА_2 від 14.11.2023 (а. с. 230, т. 1), в якому останній повідомив голову правління АТ "ОГС "Житомиргаз" про те, що в протоколі засідання наглядової ради АТ "ОГС "Житомиргаз" № 12/05-2023 від 12.05.2023 була допущена описка та помилково вказано запис напроти варіанта голосування: "Утримався", тоді як дійсно він мав намір проголосувати: "За", а тому просив вважати його голос у протоколі наглядової ради від 12.05.2023 щодо виплати голові та членам правління товариства премії замість: "Утримався" як: "За". До вказаного листа додано виправлений протокол засідання наглядової ради від 12.05.2023 щодо виплати голові та членам правління товариства премії (заохочення) та його бюлетень заочного голосування з датою розсилки 05.05.2023, які містять запис: "виправлено член наглядової ради ОСОБА_2 14.11.2023" (а. с. 231, т. 1).

Колегія суддів зазначає, що вказаний лист з виправленими бюлетенем заочного голосування з датою розсилки - 05.05.2023 і протоколом засідання наглядової ради від 12.05.2023 були направлені на адресу позивача лише 15.11.2023, про що свідчать поштова накладна № 837, відповідний фіскальний чек та штамп поштового відділення на описі вкладення (а. с. 231, т. 1, на звороті), тоді як наказ № 34/уп "Про виплату голові правління та членам правління премії", згідно якого було нараховано премії на загальну суму 11 180 200 грн, відповідачем видано 17.05.2023.

Крім того, станом на день направлення позивачу зазначеного вище листа, ОСОБА_2 вже не був членом наглядової ради, про що свідчить протокол позачергових дистанційних загальних зборів акціонерів АТ "ОГС "Житомиргаз" від 08.06.2023 (а. с. 137-141, т.1). Тобто, останній не мав належних повноважень надсилати 15.11.2023 на адресу позивача виправлений екземпляр протоколу засідання наглядової ради від 12.05.2023 за своїм підписом, як секретаря наглядової ради АТ "Житомиргаз", адресований позивачу з доданими до нього бюлетенями заочного голосування членів наглядової ради позивача, оскільки з 08.06.2023 ОСОБА_2 не є членом наглядової ради та її секретарем.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що до 17.05.2023 існував виправлений протокол засідання наглядової ради АТ "ОГС "Житомиргаз" від 12.05.2023 № 12/05-2023 і з нього у цей же строк він отримав витяг (виписку), в якому були вказані три голоси за прийняття рішення. Проте, жодного доказу на підтвердження вищевказаного твердження відповідача матеріали справи не містять.

Відповідач не надав до матеріалів справи жодної витягу (виписки) з нібито виправленого протоколу засідання наглядової ради АТ "ОГС "Житомиргаз" від 12.05.2023 № 12/05-2023, як і не було надано виправленого до 17.05.2023 протоколу засідання наглядової ради АТ "ОГС "Житомиргаз" від 12.05.2023 № 12/05-2023.

Окрім того, у відзиві на позовну заяву відповідач взагалі не зазначав тих обставин, які вказуються у апеляційній скарзі, а саме про отримання до 17.05.2023 виписки (витягу) з виправленого протоколу засідання наглядової ради АТ "ОГС "Житомиргаз" від 12.05.2023 №12/05-2023. Дані твердження відповідача, які останній почав зазначати лише на стадії апеляційного оскарження, не підтверджуються жодним належним доказом.

Щодо заяви свідка ОСОБА_2 (т. 2, а. с. 4-8), в якій він повідомляє про те, що в протоколі засідання наглядової ради АТ "ОГС "Житомиргаз" № 12/05-2023 від 12.05.2023 ним була допущена описка та помилково вказано запис напроти варіанта голосування: "Утримався", тоді як дійсно він мав намір проголосувати: "За". В листі від 14.11.2023 він просив позивача вважати його голос у протоколі наглядової ради від 12.05.2023 щодо виплати голові та членам правління товариства премії замість: "Утримався" як: "За". Виправлений протокол засідання наглядової ради АТ "ОГС "Житомиргаз" № 12/05-2023 від 12.05.2023 та виправлений бюлетень від 05.05.2023 до протоколу направлено на адресу АТ "ОГС "Житомиргаз" листом від 14.11.2023, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 87 ГПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.

На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків (ч. 2 ст. 87 ГПК України).

ГПК України прямо встановлює, що сторони, треті особи та їх представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи (ч. 3 ст.87 ГПК).

Таким чином, особиста зацікавленість в результатах розгляду справи, як позивача, так і відповідача, яка є беззаперечною і презюмується, не робить показання таких свідків недопустимим доказом.

Згідно зі ст. 88 ГПК показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

У постанові Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 921/260/19 міститься висновок про те, що згідно з ч. 1 ст. 87 ГПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб. На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків (ч. 2 ст. 87 ГПК України).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що пояснення (заява) свідка ОСОБА_2 (т. 2, а. с. 4-8) не спростовує встановлених судом обставин того, що рішення наглядової ради АТ "ОГС "Житомиргаз", оформлене протоколом № 12/05-2023 від 12.05.2023 є неприйнятим, оскільки в силу ч. 2 ст. 87 ГПК України на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Так, зі змісту самого рішення наглядової ради АТ "ОГС "Житомиргаз", оформленого протоколом № 12/05-2023 від 12.05.2023 вбачається, що за його прийняття проголосували лише 2 з 5 членів наглядової ради.

Відповідачем, в порушення вимог ст. ст. 76, 77 ГПК України, висновків суду першої інстанції не спростовано, а його посилання, викладені в апеляційній скарзі є такими, що зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Суд вказує, що ЄСПЛ у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. ЄСПЛ зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення ЄСПЛ у справі "Трофимчук проти України").

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, Північно - західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення Господарського суду Житомирської області від 19.09.2024 у справі № 906/127/24 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Житомирської області від 19.09.2024 у справі № 906/127/24 - залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 287-291 ГПК України.

3. Справу повернути до Господарського суду Житомирської області.

Повний текст постанови складено 29 квітня 2025

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Мельник О.В.