ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2025р. Справа № 904/589/25

За позовом: Приватного акціонерного товариства «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат», м. Горішні Плавні

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольський кранобудівний завод», м. Нікополь

Про: стягнення 666 505,05грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» (позивач) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «Нікопольський кранобудівний завод» (відповідач) про стягнення 666 505,05грн. ( в т.ч.: 336 600,00 грн. заборгованість, 22 768,55 грн. інфляційні втрати, 4 196,50 грн. 3% річних, 302 940,00 грн. штраф за не поставку товару у строк). В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань з поставки товару згідно з умовами договору №2521 від 23.11.21р.

Ухвалою суду від 21.02.25р. відкрите провадження у справі №904/589/25 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

ТОВ «Нікопольський кранобудівний завод» (відповідач) своїм правом на подання до суду відзиву на позов не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином на адресу, зазначену у витягу з ЄДРПОУ, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням, направленим на адресу відповідача та отриманим ним 12.03.25р.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у раз неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.11.21р. між ТОВ «Нікопольський кранобудівний завод» (постачальник) та ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» (покупець) укладено договір №2521, відповідно до умов якого, постачальник зобов`язується поставити покупцю, а покупець прийняти та оплатити продукцію за цінами та у кількості, у строки та на умовах, передбачених цим договором, а так само обумовлених специфікаціями та/або рахунками, які є невід`ємною частиною цього договору. (п. 1.1.). Поставка продукції здійснюється на умовах FCA м. Нікополь склад постачальника згідно з Інкотермс-2010, якщо інше не зазначено у специфікації/рахунку, що є невід`ємною частиною договору (п. 3.1.). Поставка повного обсягу продукції здійснюється протягом терміну , зазначеного у відповідних специфікаціях/рахунках. Дострокова поставка допускається за погодженням сторін (п. 3.2.). Датою поставки та переходу права власності на продукцію вважається дата отримання продукції покупцем або перевізником в узгодженому сторонами місці, що підтверджується підписом відповідних осіб на накладній, товаротранспортній накладній. (п. 3.3.). Орієнтовна сума цього договору становить 3 000 000,00грн. , в т.ч. ПДВ 20% - 500 000,00грн. У разі зміни станки ПДВ сторони коригують ставку ПДВ без підписання додаткової угоди відповідно до законодавчо встановленої (п. 4.1.). Продукція, що поставляється постачальником, оплачується покупцем у національній валюті України за цінами, зазначеними у відповідних специфікаціях/рахунках (п. 4.2.). Оплата здійснюється пастушим шляхом: 50% попередня оплата - протягом 3 банківських днів від дати рахунку, 50% - по факту постачання продукції протягом 10 банківських днів , якщо інше не вказано у відповідній специфікації/рахунку (п. 4.3.). При порушенні п.3.2. цього договору постачальник сплачує на користь покупця штраф в розмірі 0,5% від суми непоставленої в строк продукції за кожен день прострочення. Сплата штрафів не звільняє від виконання зобов`язань за цим договором (п. 5.2.) Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.23р., а в частині взаєморозрахунків та гарантійних зобов`язань до повного виконання зобов`язань (п. 9.1.).

17.05.22р. сторони підписали специфікацію №7, в якій погодили умови поставки товару (тяговий хомут 1835.00.001) у кількості 178 штук на загальну суму 1 815 600,00грн. з ПДВ. Термін та умови постачання - протягом 45 банківських днів після передплати 50%, EXW м. Нікополь склад постачальника. Дострокове постачання дозволяється. Постачання партіями дозволяється. Умови оплати: 50% попередня оплата - протягом 3 банківських днів від дати рахунку, 50% доплата - протягом 1 банківського дня по факту завантаження транспортного засобу.

На виконання умов договору та специфікації відповідач виставив рахунок №Н-00000114 від 20.05.22р., а позивач у якості передплати за товар сплатив 25.05.22р. на користь відповідача 907 800,00грн., що підтверджується платіжною інструкцією №19323 від 25.05.22р.

З огляду на умови специфікації, відповідач повинен був поставити товар до 27.07.22р. На виконання умов договору відповідач здійснив часткову поставку товару на користь позивача на загальну суму 1 142 400,00грн., що підтверджується видатковою накладною № Н-00000042 від 12.07.22р.

Проте, як стверджує позивач , незважаючи на перебіг строків здійснення поставки, відповідач не виконав прийняті на себе зобов`язання в повному обсязі у зв`язку з чим, станом на 06.02.25р., прострочив поставку 66 шт. тягових хомутів за специфікацією №7.

Позивач звернувся до відповідача з листом від №292/4691 від 25.04.23р., в якому повідомив, що з огляду на тривалий термін прострочення поставки товару, вимагає у відповідача повернення здійсненої передплати в сумі 336 600,00грн. ( отже відмовився від подальшої поставки товару за договором ) .

10.05.23р. відповідач у відповідь на вищезазначену вимогу повідомив, що 29.07.22р. підприємство тимчасово призупинило виробничу діяльність, в результаті чого на підприємстві відсутні обігові кошти для повернення передплати і виконання замовлення планується після стабілізації ситуації. Окрім того, відповідач зазначає, що отримана передплата за виготовлення продукції в повній мірі витрачена на закупівлю матеріалів, енергоносіїв, сплату податків, тощо.

Отже, позивач просить суд стягнути з відповідача 336 600,00грн. заборгованості (яка фактично є різницею між вартістю товару, який повинен був поставлений за договором відповідно до специфікації, та вартістю фактично поставленого товару) 22 768,55грн. інфляційні втрати, 4 196,50грн. 3% річних (які нараховує на цю заборгованість) та 302 940,00грн. штрафу за не поставку товару у строк , погоджений у специфікації.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Договір № 2521 від 23.11.21 р. за своєю правовою природою відноситься до договорів поставки.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. За нормами ч. 1 ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 670 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Згідно з частиною 2 цієї статті якщо продавець передав покупцеві більшу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець зобов`язаний повідомити про це продавця. Якщо в розумний строк після одержання такого повідомлення продавець не розпорядиться товаром, покупець має право прийняти весь товар, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 670 ЦК України якщо покупець прийняв більшу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, він зобов`язаний оплатити додатково прийнятий товар за ціною, встановленою для товару, прийнятого відповідно до договору, якщо інша ціна не встановлена за домовленістю сторін.

За приписами ч. 1 ст. 693 ЦК якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Оскільки відповідач у встановлений договором та специфікацією строк не передав позивачу товар у повній кількості, а позивач здійснив попередню оплату товару в розмірі 907 800,00грн., в той же час отримав від відповідача товар на загальну суму 1 142 400,00грн., а в подальшому вимагав від відповідача повернення здійсненої передплати в сумі 336 600,00грн. (яку розрахував як різницю між вартістю товару, який повинен був поставлений за договором відповідно до специфікації, та вартістю фактично поставленого товару), отже відмовився від подальшої поставки товару за договором.

Оскільки відповідач здійснив поставку товару на користь позивача на суму 1 142 400,00грн., що є більшим на 234 600,00грн. за суму передплати, здійсненої позивачем відповідно до платіжної інструкції №19323 від 25.05.22р., заборгованість у відповідача перед позивачем відсутня, а навпаки наявна заборгованість позивача перед відповідачем у вищезазначеному розмірі. У зв`язку з чим вимога позивача про повернення суми передоплати за непоставлений товар у розмірі 336 600,00грн. є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Оскільки вимоги про стягнення з відповідача 22 768,55 грн. інфляційних втрат та 4 196,50 грн. 3% річних (які нараховані на неіснуючу заборгованість) є похідними від вимоги про стягнення 336 600,00грн., то вони також є безпідставними та не підлягають задоволенню.

За змістом ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно ч. 1 ст. 665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. З огляду на наведене, враховуючи приписи ч. 3 ст. 651 та ч. 1 ст. 670 ЦК України, суд дійшов до висновку, що позивач реалізував своє право на одностороннє розірвання (відмову) від договору поставки та вимагав від відповідача сплати заборгованості, а не передання товару в кількості, погодженою у договорі. Оскільки ж суд відмовив в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості , то нарахування штрафних санкцій за період часу після відмови позивача від договору є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 73-79, 86, 91, 129, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, судові витрати покласти на позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України рішення складено та підписано без його проголошення 02.05.25р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.