ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2025м. ДніпроСправа № 904/685/25

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П., при секретарі судового засідання Білій К.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА", 01133, м.Київ, бул.Лесі Українки, буд.26, офіс 411,

до Боршовської Світлани Миколаївни, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" звернулося з позовом до Боршовської Світлани Миколаївни про стягнення заборгованості в сумі 46 169,02грн., з яких: 23 262,48грн. - заборгованість за отриманими та неповернутим кредитом, 22 906,54грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитами.

Також просить стягнути судовий збір в розмірі 2 422,40грн.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані неналежним виконанням ФОП Боршовською Світланою Миколаївною умов кредитного договору №054148-КР1-003 від 02.02.2020р., в частині своєчасної сплати кредитних коштів.

Також в своїй позовній заяві позивач просить розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 24.02.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 06.03.2025р. о 14:30год.

В судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

Ухвалою суду від 06.03.2025р. було відкладено засідання по справі на 20.03.2025р. о 10:00год.

В судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

Ухвалою суду від 20.03.2025р. відкладено розгляд справи по суті на 22.04.2025р. о 11:30год.

18.04.2025р. від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

В судове засідання ніхто не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

Відповідач не скористався своїм правом, не направив до суду відзив на позовну заяву. До суду повернулась ухвала суду від 25.03.2025р. з відміткою "Укрпошти" «за закінченням терміну зберігання», яка була направлена на адресу відповідача.

За визначенням п.5 ч.6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами п. 91 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 № 270 (далі Правила), Інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а у разі відсутності номера мобільного телефону - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланку повідомлення встановленого зразка.

Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставки до дому (п. 92. Правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка" в об`єкті поштового зв`язку не передбачено (п. 102 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення (п. 116 Правил).

Аналізуючи зазначені вище положення Правил надання послуг поштового зв`язку, слід дійти висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки про закінчення строку зберігання поштового відправлення, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Відповідно до ч.2 ст.178 ГПК України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У судовому засіданні 22.04.2025р. прийнято рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що 02 лютого 2020 року Фізична особа-підприємець Боршовська Світлана Миколаївна (надалі за текстом «ФОП Боршовська», або «Боршовська С.М.», або «Позичальник», або «Відповідач») уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (надалі за текстом «ТОВ «БІЗПОЗИКА» або «Товариство», або «Кредитодавець», або «Позивач») Договір про надання кредиту № 054148-КР1-003 (надалі за текстом - «Договір» або «Кредитний договір»).

Відповідно до п. 1 договору кредиту ТОВ "Бізнес позика" надає позичальнику грошові кошти у розмірі 25 000,00грн., на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

Згідно з пунктом 3 строк дії Договору з дати його підписання та до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором, але не пізніше ніж 24.05.2020р.

Пунктом 4 передбачено, що проценти за користування Кредитом з цим Договором є фіксованими та становлять 1,07374500 процентів за кожен день користування Кредитом. Протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахування дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту.

Позичальник зобов`язаний був повернути Кредит та сплатити Проценти за користування Кредитом згідно Графіка платежів зазначеного в п.6 Договору.

Пунктом 9 та 10 Кредитного договору передбачено, що Договір та Правила надання коштів у кредит (надалі за текстом «Правила») разом складають єдиний документ та визначають усі істотні умови надання кредиту. Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє всі умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись цього Договору (з урахуванням Правил, текст яких розміщено на сайті Кредитодавця у розділі «Публічна інформація» https://bizpozyka.com/).

02 лютого 2020р. Позивач видав Відповідачу Кредит у розмірі 25 000,00 грн. на картковий рахунок, вказаний Відповідачем в Кредитному договорі, чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі, що підтверджується:

- Витягом з анкети клієнта ФОП Боршовської С.М..;

- квитанцією платіжної системи ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY) № 194274318 від 02.02.2020р.;

- довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY) від 06.02.2025р. про успішне перерахування кредиту на карту отримувача (Відповідача) в загальній сумі 25 000,00 грн

Видача Кредиту Відповідачу здійснювалась Позивачем через партнера - ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY), з яким укладено Договір № 41084239_14/12/17 від 14.12.2017р. про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку), та який має ліцензію НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків № 21 від 20.11.2014р.

Позивач стверджує, що Відповідач лише частково сплатив Позивачу заборгованість за Договором в розмірі 7 338,40 грн., розрахунок та розмір якої зазначені у розрахунку заборгованості за Договором про надання кредиту № 054148-КР1-003 від 02.02.2020р. клієнта ФОП Боршовської Світлани Миколаївни, чим порушив свої зобов`язання, встановлені Договором.

Відповідач в рахунок погашення отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитом здійснив 4 (чотири) платежи по банківських реквізитах Позивача на загальну суму 7 338,40 (сім тисяч триста тридцять вісім грн. 40 коп.) гривень, що підтверджується: Інформаційними довідками ТОВ «Платежі онлайн» ТМ Platon від 14.01.2025р. за №№ 1049/01, 1050/01, 1051/01 та 1052/01.

Станом на дату подання Позовної заяви, заборгованість Відповідача перед Позивачем за Договором про надання кредиту № 054148-КР1-003 від 02.02.2020р. складає 46 169,02 (сорок шість тисяч сто шістдесят дев`ять грн. 02 коп.) гривень, з яких: - заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом 23 262,48 грн; - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом 22 906,54 грн., що і стало причиною звернення до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України).

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (стаття 627 Цивільного кодексу України).

За приписом статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (стаття 181 Господарського кодексу України).

Статтею 638 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як убачається з матеріалів справи, 02.12.2020 між позивачем та відповідачем укладено договір, відповідно до умов якого позивач-кредитодавець надає позичальнику-відповідачу грошові кошти в сумі 25 000 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язується повернути кредит у сумі 25 000 грн. 00 коп. та сплатити проценти за користування ним.

За змістом та правовою природою укладений між сторонами правочин є кредитним договором, який підпадає під правове регулювання норм § 2 глави 71 Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 2 статті 1054 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 Цивільного кодексу України).

За приписами пункту 60 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України 04.07.2018 № 75 (далі - Положення) особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.

Банк забезпечує ведення синтетичного обліку за допомогою рахунків II, III, IV порядків Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 11.09.2017 за № 89 (зі змінами). Детальна інформація про кожного контрагента та кожну операцію фіксується на рівні аналітичного обліку на аналітичних рахунках. Аналітичні рахунки повинні містити обов`язкові параметри, визначені нормативно-правовими актами Національного банку України. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожними відповідним рахункам синтетичного обліку.

Згідно з пунктом 61 Положення форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку.

Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту (пункт 62 Положення).

Виписки з аналітичних рахунків з обліку внутрішньобанківських операцій роздруковуються на паперових носіях у разі потреби з періодичністю, визначеною згідно з внутрішнім положенням банку (пункт 66 Положення).

Отже, виписка з особового рахунку клієнта є регістром аналітичного обліку, вміщує записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

З урахуванням вищевикладеного, судом прийнято банківські виписки як належні докази підтвердження видачі кредиту та факт неналежного виконання відповідачем умов договору.

Отже, за наявними у справі доказами позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором, а саме: 02.12.2020 перерахував на банківську карту відповідача кредитні кошти в загальній сумі 25 000 грн. 00 коп.

Як було встановлено судом вище, кінцевим терміном сплати останнього платежу по кредиту є 24.05.2020.

Судом встановлено, що всупереч умовам договору відповідач у встановлений договором строк, - 24.05.2020, кредит не повернув, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом в сумі 23 262,48грн.

Крім того, частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

За приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання.

Відповідач своїх зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом згідно з графіком платежів, погодженим сторонами у договорі, у повному обсязі не виконав.

З урахуванням викладеного, а також здійснених відповідачем платежів, його заборгованість за договором становить 46 169,02грн., з якої 23 262,48грн. - заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом, 22 906,54грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користуванням кредитом, що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком (а.с. 32-33).

Порядок зарахування позивачем сплачених відповідачем коштів на погашення тіла кредиту, процентів за користування кредитом та комісії відповідає передбаченому в Правилах порядку розподілу коштів та узгоджується з приписами статті 534 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідач обставин, наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог, не спростував; ні контррозрахунку заявленої до стягнення суми заборгованості, ні доказів її погашення суду не надав.

Перевіркою наданого позивачем розрахунку заборгованості помилок не виявлено.

Слід також зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Доказів на підтвердження повного повернення отриманих кредитних коштів в залишковій сумі 23 262,48грн., а також сплати 22 906,54грн. прострочених платежів по процентах за користуванням кредитом відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу, шляхом надання належних доказів, не спростував.

Враховуючи зазначені вище норми чинного законодавства України та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними належними доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню, оскільки зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлені строки.

Враховуючи вищевикладене, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача 23 262,48грн. заборгованості за отриманим та неповернутим кредитом та 22 906,54грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користуванням кредитом.

З урахуванням наведеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору і закону, а за відсутності таких вимог і угод - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Крім того, згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Виходячи із положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одночасно з цим, як вбачається зі статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Стаття 13 ГПК України передбачає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 46 169,02грн. заборгованості за Договором про надання кредиту № 054148-КР1-003 від 02 лютого 2020р.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у сумі 2 422,40 грн.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Боршовської Світлани Миколаївни, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА", 01133, м.Київ, бул.Лесі Українки, буд.26, офіс 411, заборгованість за Договором про надання кредиту № 054148-КР1-003 від 02 лютого 2020р. у розмірі 46 169,02грн. (сорок шість тисяч сто шістдесят дев`ять гривень 02коп.), з яких: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом 23 262,48грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом 22 906,54 грн., судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02.05.2025

Суддя С.П. Панна