ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

"01" травня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1342/25

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В. розглянувши матеріали

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Фармекс Груп»
доDevelo Venture AIF V.C.I.C Plc
провизнання договору недійсним
встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармекс Груп» (далі - позивач) до Develo Venture AIF V.C.I.C Plc (далі - відповідач) про визнання недійсним договору купівлі-продажу акцій, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАРМЕКС ГРУП» та іноземною юридичною особою, зареєстрованою за законодавством Республіки Кіпр (під реєстраційним номером НЕ № 387874) - Develo Venture AIF V.C.I.C Plc (Девело Венче АІФ Ві.Сі.Ай.Сі Плс) з мотивів його укладенням внаслідок обману з боку Develo Venture AIF V.C.I.C Plc (Девело Венче АІФ Ві.Сі.Ай.Сі Плс).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу акцій, який оформлений на підставі реєстраційної форми підписки, підписаної ТОВ «Фармекс Груп» 15.12.2021. Позивач зазначає, що відповідач є публічною компанією, що зареєстрована за законодавством Республіки Кіпр (Закон про компанії, Глава 113) під реєстраційним номером НЕ № 387874 та уповноважений Комісією з цінних паперів і бірж Кіпру працювати як альтернативний інвестиційний фонд як відкрита інвестиційна компанія зі змінним капіталом. Реєстраційна форма підписки, підписана позивачем, містила пропозицію здійснити інвестиційний платіж шляхом придбання акцій на суму підписки - 2000000 євро. На виконання її умов позивач здійснив інвестиційний платіж на суму підписки - 2000000 євро, що підтверджується платіжною інструкцією АТ «ПУМБ» № 5 від 10.01.2022. В свою чергу, відповідач здійснив емісію (випуск) 196 акцій «КЛАСУ Б» («INVESTOR SHARES CLASS B - COMPARTMENT B») за номерами від 1606 до 1801, про що видано Сертифікат акцій № B-9 від 01.01.2022. Позивач зазначає, що згідно отриманого Основного інформаційного документа (Key Information Document) щодо інвестиційного продукту, який стосується предмету спірного договору, а саме акцій відповідача типу «B - EEA & CIS LENDING VENTURES» («Кредитні підприємства в ЄЕЗ та СНД») вбачається, що Інвестиційною метою Інвестиційного Субфонду є максимізування прибутку для інвесторів, використовуючи стабільну інвестиційну стратегію з низькою волатильністю, через диверсифікований портфель інвестицій у боргові інструменти емітентів, які не котуються на біржі. В зазначеному документі (Key Information Document) вказано прогнозований розвиток (сценарій) інвестицій, який передбачає дохід (дивіденди) після спливу 1 (одного) року з дати здійснення інвестиції навіть у несприятливому сценарії. Разом з тим, в період з дати договору до дати подання цієї позовної заяви, позивач не отримав жодних дивідендів та платежів від відповідача, відповідач також не повернув безумовну до повернення позивачу суму у розмірі 6072,20 євро, яка не була розподілена на випуск акцій.

За вказаних обставин, позивач вважає, що оскаржуваний договір укладено внаслідок обману з боку відповідача щодо прибутковості, дивідендів та реальної діяльності фонду, що сформувало хибне уявлення про правочин та всупереч внутрішній волі заявника, що є підставою відповідно до ст. 203, 215 229, 230 ЦК України визнати його недійсним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Як вбачається з поданої позовної заяви відповідач - Develo Venture AIF V.C.I.C Plc є іноземною юридичною особою, місцезнаходження якого є: Республіка Кіпр, 2064, Нікосія, Строволос, Хриселеуса, Візантіу, 15.

Юрисдикція господарських судів у справах за участю іноземних суб`єктів визначена Розділом IX Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 366 Господарського процесуального кодексу України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Особливості визначення підсудності судам України справ з іноземним елементом, встановлені Законом України «Про міжнародне приватне право».

Згідно із ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; 2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; 3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; 4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; 5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні; 6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання; 7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України; 8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України; 9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України; 10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном; 11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України; 12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 77 Закону України «Про міжнародне приватне право» підсудність судам України є виключною у таких справах з іноземним елементом: 1) якщо нерухоме майно, щодо якого виник спір, знаходиться на території України, крім справ, що стосуються укладення, зміни, розірвання та виконання договорів, укладених в рамках державно-приватного партнерства, зокрема концесійних договорів, згідно з якими нерухоме майно є об`єктом такого партнерства, зокрема об`єктом концесії, а спір не стосується виникнення, припинення та реєстрації речових прав на такий об`єкт; 2) якщо у справі, яка стосується правовідносин між дітьми та батьками, обидві сторони мають місце проживання в Україні; 3) якщо у справі про спадщину спадкодавець - громадянин України і мав в ній місце проживання; 4) якщо спір пов`язаний з оформленням права інтелектуальної власності, яке потребує реєстрації чи видачі свідоцтва (патенту) в Україні; 5) якщо спір пов`язаний з реєстрацією або ліквідацією на території України іноземних юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців; 6) якщо спір стосується дійсності записів у державному реєстрі, кадастрі України; 7) якщо у справах про банкрутство боржник був створений відповідно до законодавства України; 8) якщо справа стосується випуску або знищення цінних паперів, оформлених в Україні; 9) справи, що стосуються усиновлення, яке було здійснено або здійснюється на території України; 10) в інших випадках, визначених законами України.

В якості правової підстави звернення з даним позовом до Господарського суду Київської області, позивач посилається на п. 7 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», відповідно до якого суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у випадках коли дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

На переконання позивача дією чи подією, яка стала підставою для подання позову є підписання ним Реєстраційної форми підписки та здійснення інвестиційного платежу, які за твердженням позивача відбулись на території України. Позивач в позовній заяві також зазначає, що в договорі відсутня угода про вибір застосовного права. За твердженням позивача спір пов`язаний з виконанням умов договору в Україні, а відтак до спірних відносин застосовується право України.

За оцінкою позивача невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати дивідендів та інших платежів, повернення позивачу суми у розмірі 6072,20 євро, яка не була розподілена на випуск акцій вказує на укладення договору внаслідок обману з боку відповідача щодо прибутковості, дивідендів та реальної діяльності фонду, що сформувало хибне уявлення про правочин та всупереч внутрішній волі заявника, що в сукупності є підставою для визнання його недійсним.

З умов пропозиції, яка викладена в реєстраційній формі підписки, які прийняв позивач, шляхом їх погодження та підписання він став професійним інвестором з інвестування відповідно до законодавства Республіки Кіпр.

Корпоративна, господарська діяльність відповідача, в т.ч, яка пов`язана з нарахуванням та виплатою дивідендів інвесторам, зокрема, позивачу, з моменту його створення регулюється законодавством країни де він зареєстрований, як юридична особа - Республіки Кіпр.

Підписання позивачем Реєстраційної форми підписки та здійснення платежу, за твердженням позивача на території України не свідчить про те, що вказані дії стали підставою для подання даного позову, оскільки, підставою подання даного позову про визнання недійсним спірного правочину, як стверджує сам позивач в позовній заяві є неналежне виконання відповідачем (іноземною юридичною особою, яка знаходиться в Республіці Кіпр) своїх зобов`язань за правочином щодо сплати дивідендів та інших платежів, що на переконання позивача вказує на укладення договору внаслідок обману з боку відповідача щодо прибутковості, дивідендів та реальної діяльності фонду, які мають здійснюватись за законодавством Республіки Кіпр, що сформувало хибне уявлення про правочин та всупереч внутрішній волі заявника.

Таким чином, позивач безпідставно стверджує що дія або подія, яка стала підставою для подання даного позову мала місце на території України, позаяк підставою даного позову є сукупність дій та бездіяльність відповідача з виконання своїх зобов`язань за спірним правочином, які мали місце на території Республіки Кіпр.

Також, позивач в позовній заяві не зазначає та не надає доказів, які підтверджуються, зокрема, те, що сторони передбачили підсудність справи з іноземним елементом судам України; на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача.

Оскільки позивач не зазначає в позовній заяві ні одного з випадків визначених вказаними вище положеннями Закону України «Про міжнародне приватне право», який був би підставою для прийняття господарським судом Київської області до свого провадження і розгляду зазначеної справи з іноземним елементом, а положення ст. 27 ГПК України визначають, що вказаний спір розглядається за місцем знаходження відповідача, то суд приходить до висновку, що юрисдикція господарських судів, в т.ч. Господарського суду Київської області не поширюється на спірні правовідносини, а відтак позовна заява не підлягає розгляду в господарських судах України за правилами господарського судочинства України, у зв`язку з чим суд відмовляє у відкритті провадження у справі за вказаною позовною заявою.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до ч. 6 ст. 175 ГПК України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Розгляд поданої позовної заяви належить до юрисдикції суду на території Республіки Кіпр.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 175, ст. 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармекс Груп» до Develo Venture AIF V.C.I.C Plc про визнання недійсним договору купівлі-продажу акцій, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАРМЕКС ГРУП» та іноземною юридичною особою, зареєстрованою за законодавством Республіки Кіпр (під реєстраційним номером НЕ № 387874) - Develo Venture AIF V.C.I.C Plc (Девело Венче АІФ Ві.Сі.Ай.Сі Плс), який оформлений на підставі реєстраційної форми підписки від 15 грудня 2021 року, у зв`язку з його укладенням внаслідок обману з боку Develo Venture AIF V.C.I.C Plc (Девело Венче АІФ Ві.Сі.Ай.Сі Плс).

Дана ухвала набирає законної сили у строк та в порядку передбачених ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Суддя Ю.В. Подоляк