ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року

м. Київ

cправа № 902/383/24(902/871/23)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Васьковського О. В. - головуючого, Жукова С. В., Погребняка В. Я.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД"

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду (головуючий - Саврій В. А., судді: Крейбух О. Г.,Павлюк І. Ю.) від 24.02.2025

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Глорія-ВЛ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД"

про стягнення 373 536 грн 00 коп.

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД"

про визнання банкрутом.

1. Короткий зміст вимог

1.1. 17.06.2024 Господарський суд Вінницької області ухвалив відкрити за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД" (далі - Боржник), ввести процедуру розпорядження майном, мораторій на задоволення вимог кредиторів та призначити розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого Демчана О.І. тощо.

1.2. 26.06.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Глорія-ВЛ" (далі - Позивач) подало позов про стягнення з Боржника (далі - Відповідач) 373 536 грн 00 коп. заборгованості за оренду асфальтно-змішувальної установки КДМ 2013 М.

1.3. Позов обґрунтований заборгованістю Відповідача за укладеним з Позивачем договором оренди від 01.09.2017 № 2, оскільки Відповідач продовжує користуватись орендованою ним у Позивача асфальтно-змішувальною установкою КДМ 2013 М після закінчення 01.09.2022 строку дії зазначеного договору оренди та не повертає предмет оренди Позивачу.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

2.1. 17.12.2024 Господарський суд Вінницької області ухвалив залишити позов без розгляду.

2.2. Судове рішення мотивоване ненаданням Позивачем двічі без поважних причин на вимогу суду витребуваних у цій справі оригіналів доказів, копії яких долучено до позовної заяви та на підставі яких пред`явлено позовні вимоги.

3. Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

3.1. 24.02.2025 Північно-західний апеляційний господарський суд за результатами розгляду апеляційної скарги Позивача постановив скасувати ухвалу Господарського суду Вінницької області від 17.12.2024, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

3.2. Судове рішення мотивовано передчасністю висновку місцевого суду про залишення позову без розгляду з підстав ненадання Позивачем на вимогу суду оригіналів доказів, копії яких долучено до позовної заяви та на підставі яких пред`явлено позовні вимоги, оскільки в іншій справі, яка розглядалась між тими ж сторонами за тих самих підстав, яка є відмінною від цієї справи лише періодом стягнення заборгованості з орендної плати, відповідні докази вже були предметом дослідження цим самим судом та ним надавалась оцінка з висновком суду про наявність відмінностей між оригіналами та копіями відповідних документів, однак про відсутність в матеріалах справи доказів того, що користування Відповідачем обладнанням: асфальто-змішувальною установкою КДМ 2013 М230, здійснювалось ним за іншими правочинами, тоді як презумція правомірності правочину за договором оренди від 01.09.2017 № 1 не спростована.

3. Встановлені судами обставини

3.1. На підтвердження заявлених позовних вимог Позивач долучив до позову завірені копії, зокрема, таких документів: договору оренди № 2 від 01.09.2017, укладеного між Відповідачем (Орендар) та Позивачем (Орендодавець), акту приймання-передачі обладнання від 01.09.2017 за договором оренди № 2 від 01.09.2017.

3.2. В ухвалі суду від 01.10.2024 зазначено, що 01.10.2024 до суду від Відповідача надійшло клопотання б/н від 01.10.2024 про витребування від Позивача оригіналів документів.

В ході розгляду справи представник Відповідача надала пояснення щодо обставин, наведених у клопотанні про витребування від Позивача оригіналів документів, підтримала його вимоги та просила задоволити.

Представник Позивача не заперечив щодо даного клопотання та зазначив про готовність надати оригінали документів.

3.3. Ухвалами суду від 01.10.2024 та від 07.11.2024 було витребувано від Позивача оригінали договору оренди № 2 від 01.09.2017 оренди асфальто-змішувальної установки КДМ 2013 М230, акта приймання-передачі обладнання від 01.09.2017 за договором оренди № 2 від 01.09.2017 щодо асфальто-змішувальної установки КДМ 2013 М230.

3.4. 17.12.2024 до суду від представника Позивача надійшла заява б/н та б/д (вх. № 01-34/12478/24 від 17.12.2024) про надання нотаріально засвідчених копій договору оренди № 2 від 01.09.2017 та акту приймання-передачі від 01.09.2017 за договором оренди № 2 від 01.09.2017.

У цій заяві представник Позивача повідомив, що на даний час немає можливості надати оригінал договору, оскільки, директор Позивача знаходиться за межами України і ключі від сейфу, де зберігаються оригінали вказаних документів, знаходяться у неї.

Як доказ представник Позивача подав до апеляційного суду копію закордонного паспорту директора Позивача з відміткою про перетинання нею кордону 20.10.2024.

3.5. Суд, оглянувши копії документів, які долучені до позову, та надані представником Позивача із заявою б/н та б/д (вх. № 01-34/12478/24 від 17.12.2024) нотаріально засвідчені копії договору оренди № 2 від 01.09.2017 та акту приймання-передачі від 01.09.2017, встановив наявність істотних відмінностей між цими документами.

3.6. У пункті 1.1 копії договору оренди № 2 від 01.09.2017, який долучено до позову, обумовлено, що на умовах даного договору Орендодавець зобов`язується передати Орендареві в тимчасове (строкове користування наступні засоби (надалі - обладнання), а саме асфальто-змішувальна установка КДМ 2013 М 230, місцезнаходження: Закарпатська область, смт Буштино, Тячівського р-ну.

У копії акту приймання-передачі обладнання від 01.09.2017 за договором оренди № 2 від 01.09.2017, який долучено до позову, вказано, що Орендар прийняв, а Орендодавець передав в строкове платне користування обладнання - асфальто-змішувальна установка КДМ 2013 М 230, місцезнаходження: Закарпатська область, смт Буштино, Тячівського р-ну.

3.7. У копії договору оренди № 2 від 01.09.2017, який надано представником Позивача із заявою б/н та б/д (вх. № 01-34/12478/24 від 17.12.2024), пунктом 1.1 обумовлено передання Орендодавцем Орендареві обладнання - асфальто-змішувальна установка КМД 2013 М230, місцезнаходження: Закарпатська область, смт Буштино, Тячівського р-ну.

Тотожне найменування обладнання - асфальто-змішувальна установка КМД 2013 М230 також вказано і в акті приймання-передачі обладнання від 01.09.2017 за договором оренди № 2 від 01.09.2017, який надано представником Позивача із заявою б/н та б/д (вх. № 01-34/12478/24 від 17.12.2024).

3.8. У пункті 2 акту приймання-передачі обладнання від 01.09.2017 за договором оренди № 2 від 01.09.2017, який надано представником Позивача із згаданою вище заявою, міститься речення такого змісту: "За результатами пробних запусків уповноважені представники Сторін складуть Акт про технічний стан Обладнання".

Пункт 2 акту приймання-передачі обладнання від 01.09.2017 за договором оренди № 2 від 01.09.2017, який долучено до позову, не містить зазначеного вище речення.

3.9. Позивач не виконав вимог ухвал суду від 01.10.2024 та від 07.11.2024 щодо надання суду витребуваних оригіналів документів та не надав витребуваних ухвалами суду оригіналів договору оренди № 2 від 01.09.2017 та акту приймання-передачі обладнання від 01.09.2017 за договором оренди № 2 від 01.09.2017, копії яких долучено до позовної заяви та на підставі яких пред`явлено позовні вимоги.

3.10. В судовому засіданні 17.12.2024 представник Позивача не заперечив щодо можливості проведення судового засідання.

Представник Відповідача зазначила, що представником Позивача не були виконані вимоги ухвали суду та повідомила суд щодо наявних відмінностей у назві об`єкта в актах приймання-передачі та наявності останнього речення, яке відсутнє у актах долучених до матеріалів справи. Також, представник Відповідача вказала на наявне зловживання процесуальними правами, а тому просила суд вжити заходів передбачених ГПК України.

Представник Позивача стосовно наявних відмінностей у наданих до суду документах та тих, що долучені до матеріалів справи разом з позовною заявою, вказав щодо можливої допущеної описки та повідомив, що зміни до відповідних документів не вносились. Крім цього представник Позивача зазначив, що були лише одні правовідносини з оренди, а саме щодо надання асфальто-змішувальної установки.

3.11. Представник Позивача звертав увагу суду першої інстанції, що обставини невідповідності копії договору, доданого до позову, та нотаріально посвідченої копії договору, наданого в судове засідання, вже досліджувалась судами між цими ж сторонами в межах іншої справи з тієї ж саме підстави позову (постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 у справі № 902/381/21), в якій суд, надаючи оцінку відповідним розбіжностям у змісті документів зазначив: "щодо оригіналів договору оренди № 2 від 01.09.2017 та акту приймання-передачі обладнання від 01.09.2017, які відрізняються від копії відповідного договору оренди та акту приймання-передачі обладнання, які долучені до позовної заяви, то колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо наявності відмінності між ними, однак зазначає про відсутність в матеріалах справи доказів того, що користування обладнанням: асфальто-змішувальною установкою КДМ 2013 М230 здійснювалось за іншими правочинами. Зазначене відповідачем спростовано також не було. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили".

Копію постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 у справі № 902/381/21 Позивач долучив до матеріалів справи.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги

4.1. 03.03.2025 Відповідач подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.02.2025, а ухвалу Господарського суду Вінницької області від 17.12.2024 - залишити в силі.

5. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

5.1. Згідно з аргументами скаржника суд апеляційної інстанції застосував норму пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України без урахування висновку щодо застосування цієї норми у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 23.08.2019 у справі № 910/13094/17, від 18.03.2021 у справі № 911/802/20, від 12.09.2019 у справі № 910/498/18, від 23.06.2021 у справі № 917/531/19, від 17.05.2023 у справі № 910/23821/15, а також в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.03.2023 в справі № 910/17906/21.

5.2. Згідно з аргументами в касаційній скарзі підставою для касаційного оскарження рішення апеляційного суду є також порушення норм процесуального права, а саме:

- статті 86 ГПК України (щодо нездійснення всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи і наявних у справі доказів);

- частини п`ятої статті 75 ГПК України (щодо відсутності підстав для звільнення Позивача від доказування на підставі постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 в справі № 902/381/21);

- статей 209, 210 ГПК України (щодо порушення стадій судового розгляду);

- пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України (щодо помилкового висновку про відсутність підстав для залишення позову без розгляду, за відсутності у Позивача об`єктивних, документально підтверджених причин неможливості подання до суду першої інстанції оригіналів витребуваних доказів).

6. Позиція Верховного Суду та висновки щодо застосування норм права

Щодо передумов для залишення позову без розгляду з підстав неподання витребуваних судом доказів

6.1. Суди встановили, що предметом розгляду у цій справі стали заявлені Позивачем вимоги до Відповідача про стягнення заборгованості з орендної плати.

Предметом касаційного перегляду є судові рішення, згідно з якими суди вирішували питання щодо наявності підстав для залишення без розгляду позову, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази.

6.2. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті заявленого спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

6.3. Щодо застосування положень процесуального закону Суд зазначає, що залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України можливе за умови, якщо суд позбавлений можливості вирішити спір по суті з вини позивача, який не подав без поважних причин витребувані згідно з ухвалами суду докази, необхідні для вирішення спору, або його представник не з`явився на виклик у засідання господарського суду чи не повідомив про причини неявки і його нез`явлення перешкоджає вирішенню спору.

Тобто, коли йдеться про ігнорування позивачем своїх процесуальних обов`язків і вимог суду, що унеможливлює розгляд господарським судом і вирішення спору по суті заявлених позовних вимог.

При цьому, господарський суд має з`ясувати також і те, яким чином неявка представника позивача та не подання ним витребуваних судом документів перешкоджає вирішенню спору та у чому полягають перешкоди для розгляду та вирішення спору по суті заявлених позовних вимог за відсутності представника позивача та витребуваних документів.

Тобто, умовами застосування зазначеної норми є те, що витребувані матеріали чи явка представника позивача дійсно необхідні для розгляду спору по суті позовних вимог і спір без них вирішити неможливо.

Таким чином, визначальною умовою залишення позову без розгляду є саме можливість або неможливість вирішення спору по суті при невчиненні позивачем певних дій, покладених на нього судом.

У наведених висновках Суд звертається до сталої правової позиції Верховного Суду з питання залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України, сформульованих в постановах від 10.04.2019 у справі № 909/1425/13, від 11.06.2019 у справі № 914/428/18, від 18.03.2021 у справі № 911/802/20, від 12.09.2019 у справі № 910/498/18, від 23.06.2021 у справі № 917/531/19, від 19.01.2022 у справі № 907/153/21.

6.4. Суд вважає за необхідне підкреслити, що наведені вище положення процесуального Закону пов`язують можливість залишення судом позову без розгляду навіть не з ухиленням позивача від виконання будь-якої ухвали суду про витребування доказів, а лише з неподанням позивачем витребуваних судом доказів, необхідних для вирішення спору, тобто таких, що мають істотне значення і унеможливлюють розгляд справи за наявними в ній доказами (висновок Верховного Суду в постанові від 26.07.2022 у справі № 905/825/21).

6.5. Здійснюючи розгляд позову, суди встановили, що Позивач заявив вимоги про стягнення з Відповідача заборгованості з орендної плати за оренду асфальтно-змішувальної установки КДМ 2013 М.

Виходячи зі змісту позовних вимог (пункти 1.2, 1.3) - предмета та підстав позову, предметом доказування при вирішенні цього спору є встановлення, зокрема, наявності чи відсутності між сторонами правовідносин з оренди за договором оренди від 01.09.2017 № 2, факт передачі та прийняття майна в оренду за актом приймання-передачі обладнання від 01.09.2017, строк оренди, розмір та умови сплати орендної плати, звернення орендодавця до орендаря про повернення предмета оренди, неповернення цього майна орендарем, факт несплати Відповідачем орендної плати саме за заявлений Позивачем період.

6.6. Відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 73 ГПК України).

Відповідно до статті 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (частини перша і друга статті 80 ГПК України).

Відповідно до частин першої, четвертої, сьомої, восьмої, десятої статті 81 ГПК України:

- учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом;

- у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази;

- будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду;

- особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали;

- у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

6.7. Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач послався, зокрема на обставини та докази укладення між сторонами договору оренди від 01.09.2017 № 2, та передачі Позивачем Відповідачу предмета оренди за актом приймання-передачі обладнання від 01.09.2017 за цим договором оренди, копії яких були долучені до позову, та нотаріально засвідчені копії яких надані представником Позивача із заявою б/н та б/д (вх. № 01-34/12478/24 від 17.12.2024) (пункти 3.1, 3.4, 3.5).

Через ненадання Позивачем оригіналів цих доказів, що були витребувані судом, а також через розбіжності у змісті копій, долучених до позову, та нотаріально засвідчених копій договору оренди від 01.09.2017 № 2 та акту приймання-передачі обладнання від 01.09.2017 (пункти 3.3-3.9), в суді постало питання щодо наявності / відсутності підстав для залишення позову без розгляду.

6.8. Виходячи зі змісту встановлених судами розбіжностей у змісті копій, долучених до позову, та нотаріально засвідчених копій відповідних договору оренди від 01.09.2017 № 2 та акту приймання-передачі обладнання від 01.09.2017, Суд зазначає, що ці розбіжності зводяться:

- до різниці у частині найменування предмета оренди (асфальто-змішувальної установки), а саме у найменуванні змінений порядок літер (КМД 2013 М230 та КДМ 2013 М230) (пункти 3.6, 3.7) ;

- а також до відмінних передумов експлуатації предмета оренди (щодо пробних запусків обладнання), оскільки в одній із копій акта приймання-передачі окрім іншого також було зазначено, що "За результатами пробних запусків уповноважені представники Сторін складуть Акт про технічний стан Обладнання" (пункти 3.8).

Інших розбіжностей, щодо сторін договору оренди, строку оренди, розміру орендної плати тощо суди не встановили.

Водночас, згідно з ухваленою апеляційним судом постановою від 26.01.2023 у справі № 902/381/21, предметом розгляду в якій був спір між Позивачем та Відповідачем щодо стягнення заборгованості з орендної плати за цим самим договором оренди від 01.09.2017 № 2, однак за інший період, суд не тільки здійснив оцінку доказів через розбіжності у змісті між оригіналами та долученими до позову копіями зазначених договору та акту приймання-передачі обладнання, а і дослідив та встановив обставини існування між сторонами правовідносин з оренди на підставі зазначеного договору і передачі Позивачем у користування Відповідачу предмету оренди (асфальто-змішувальної установки) (пункт 3.11).

6.9. У зв`язку з викладеним Суд зазначає, що оскільки суд у справі № 902/381/21 встановив факт існування між сторонами у цій справі орендних правовідносин за договором оренди від 01.09.2017 № 2 та факт передачі Позивачем Відповідачу та неповернення ним з оренди предмета оренди, що є предметом доказування при вирішенні між тим ж сторонами аналогічного спору у цій справі (пункт 6.5), а характер та зміст встановлених судом першої інстанції у цій справі розбіжностей у копіях документів, наданих на підтвердження та в обґрунтування заявлених в цій справі вимог про стягнення заборгованості з орендної плати, не впливає на встановлення судом саме тих обставин, що є предметом доказування під час вирішення цього спору про стягнення заборгованості з орендної плати, тому ці розбіжності не мають істотного значення для вирішення цієї справи.

Отже наявність зазначених розбіжностей у копіях доказів, оригінали яких витребовувались судом (договір оренди від 01.09.2017 № 2 та акт приймання-передачі) не є такими, що унеможливлюють розгляд цієї справи за наявними в ній доказами у розумінні пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України (пункти 6.3, 6.4), виходячи з характеру та змісту цих розбіжностей та тих заперечень Відповідача, що ним були заявлені на цій стадії розгляду справи (пункт 3.10).

У зв`язку з викладеним Суд погоджується з висновками апеляційного суду про передчасність висновку місцевого суду в скасованій апеляційним судом ухвалі про залишення позову без розгляду з підстав ненадання Позивачем на вимогу суду оригіналів доказів, копії яких долучено до позовної заяви та на підставі яких пред`явлено позовні вимоги.

А тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, оскільки скаржник не довів порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції та не спростував його висновків.

6.10. Тож висновки апеляційного суду в оскаржуваній постанові зроблені відповідно до норм законодавства, а також відповідно до встановлених на підставі доказів у справі обставин справи.

У зв`язку з викладеним та з урахуванням положень пункту 1 частини першої статті 308 та статті 309 ГПК України оскаржувана постанова апеляційного суду підлягає залишенню без змін як законна та обґрунтована.

6.11. Дійшовши висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги та залишення без змін оскаржуваної постанови, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД" залишити без задоволення.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.02.2025 у справі № 902/383/24 (902/871/23) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. В. Васьковський

Судді С. В. Жуков

В. Я. Погребняк