ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" квітня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3782/24

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАНШИП» (14013, м. Чернігів, пр. Перемоги, буд. 139, офіс 413, , електронна пошта: )

До відповідача: SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA (1700, SWITZERLAND, RUE SAINT-PIERRE 18, FRIBOURG, електронна пошта: )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Корчевський М.Ю.

Представники сторін:

Від позивача: Яловенко К.Б. - на підставі ордера серії ВН №1402768 від 27.08.2024р.;

Від відповідача: Поляновський В.Г. - на підставі ордера серії АА №1497045 від 01.11.2024р.

Суть спору: Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «КРАНШИП» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA про стягнення заборгованості у розмірі 1 000 000 євро за Договором Стандартного бербоутного чартеру Балтійського і Міжнародного Морського Комітету (Бімко) кодова назва «БЕРКОН 89» №STC-CRL_MISA-2020 від 08.10.2020р.

Ухвалою суду від 02.09.2024р. прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у справі №916/3782/24, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.09.2024р. Ухвалою суду від 24.09.2024р. підготовче засідання призначено на 08.10.2024р. Ухвалою суду від 08.10.2024р. зупинено провадження у справі до 02.04.2025р.

30 жовтня 2024р. до суду від позивача - ТОВ «КРАНШИП», надійшов пакет нотаріально засвідчених документів - переклад на французьку мову позовної заяви з додатками (у трьох примірниках), ухвали Господарського суду Одеської області про відкриття провадження у справі від 02.09.2024р. (у трьох примірниках), ухвали Господарського суду Одеської області від 08.10.2024 р. (у трьох примірниках), виклик (повідомлення) про день судового розгляду (у трьох примірниках), прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів (у трьох примірниках).

31 жовтня 2024р. Господарським судом Одеської області зазначений пакет документів було направлено до органу запитуваної Швейцарської Конфедерації Tribunal cantonal Fribourg (Rue des Augustins 3, Case postale 630, 1701 Fribourg)

16 грудня 2024р. до суду від Tribunal cantonal Fribourg (Rue des Augustins 3, Case postale 630, 1701 Fribourg) надійшов лист вх.№44978/24 в якому зазначено, що пакет документів 20.11.2024р. було направлено на адресу відповідача, 21.11.2024р. доставлено у поштову скриньку за адресою: SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA (1700, SWITZERLAND, RUE SAINT-PIERRE 18, FRIBOURG), що підтверджується накладною логістичної компанії з трекномером відправлення №20024590.

Ухвалою суду від 02.04.2024р. поновлено провадження по справі. Протокольною ухвалою суду від 02.04.2025р. підготовче засідання відкладено на 17.04.2025р. Ухвалою суду від 17.04.2025р. оголошено перерву до 28.04.2025р.

Позивач - ТОВ «КРАНШИП», позовну заяву підтримує, наполягає на її задоволенні з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач - SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA, позовні вимоги визнає у повному обсязі згідно заяви, що надійшла до суду 11.04.2025р.

Позивач у справі - ТОВ «КРАНШИП», зазначив, що 08 жовтня 2020 року між ним (Фрахтувальники) та SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA, Швейцарія (Судновласники), укладено Договір Стандартного бербоутного чартеру Балтійського і Міжнародного Морського Комітету (Бімко) кодова назва «БЕРКОН 89» №STC-CRL_ MISA -2020р..

Предметом Договору №STC-CRL_ MISA -2020р. є надання Судновласниками у фрахт (найм) судна (баржі) «MISA» без екіпажу в цілях його експлуатації Фрахтувальниками в законних перевезеннях та роботах (пункти 2, 5, 9 Частини ІІ Договору), строк дії Договору встановлювався (пункт (бокс) 20 Частини І Договору) згідно додатку №1, розмір орендної плати (п. 21 Частини І Договору) встановлювався згідно додатку №2.

Позивач зазначає, що відповідно до Сертифікату про доставку від 08.10.2020р. судно передано Судновласниками Фрахтувальникам в робочому стані зі всім обладнанням та документами.

Згідно Додатку №1 від 08.10.2020р. до Договору період оренди (строк дії чартеру) встановлено 30 місяців. Згідно Додатку №7 от 08.02.2023р. до Договору період оренди збільшено до 54 місяців, тобто до 08.04.2025р.

За умовами Додатку №2 від 08.10.2020р. до Договору ставка фрахту встановлена у розмірі 170 дол. США за добу.

Відповідно до Додатку №4 від 01.07.2021р. до Договору узгоджена можливість оплати фрахту у Євро за крос-курсом Євро до долара США.

Додатком № 3 від 05.03.2021р. змінена адреса реєстрації Фрахтувальника, додатком № 6 від 15.08.2022р. змінена адреса реєстрації Фрахтувальника та Судновласників, додатком № 8 від 25.10.2023 змінена адреса реєстрації Фрахтувальника.

Як зазначає позивач, пунктом 1 Додатку №9 від 07.03.2024р. сторони погодили можливість придбання судна Фрахтувальниками шляхом встановлення в п. 39 Частини І Договору «Угода про оренду чи покупку (вказати, чи застосовується Частина IV, помітивши «так» чи «ні»)» застереження «Yes / Так».

Позивач звертає увагу, що сторонами підписано Частину IV Договору №STC-CRL_ MISA -2020р., якою встановлено, що «після закінчення терміну дії Чартеру та підписання акту приймання - передачі і за умови, що Фрахтувальники виконали свої зобов`язання за Договором та Додатками до нього погоджено, що Фрахтувальники купили це судно з усім приладдям і судно вважається повністю оплаченим».

Як заявляє позивач, пунктом 3 Додатку №9 від 07.03.2024р. до Договору встановлені виплати з метою реалізації права Фрахтувальників на набуття права власності на судно у період з дати підписання такого додатку і до кінцевого терміну дії Договору в розмірі 1 250 000,00 Євро.

Пунктом 4 Додатку №9 від 07.03.2024р. встановлено строки виплат за викуп судна: виплата Судновласнику SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA. в розмірі 1 000 000 Євро протягом 3 банківських днів з дати підписання цього Додатку, як авансовий платіж, та виплата залишку в розмірі 250 000 Євро до моменту передачі судна від Судновласників Фрахтувальникам але в будь - якому випадку до моменту закінчення строку дії Договору.

Позивач стверджує, що ним 14.03.2024р. перераховано 1 000 000 Євро відповідачу як авансовий платіж за викуп судна, що підтверджується платіжною інструкцією від 13.03.2024р. № 141 на 2 000 000 Євро, з яких 1 000 000 Євро сплата авансового платежу за баржу по Договору №STC-CRL_MISA -2020 від 08.10.2020р. та 1 000 000 Євро сплата авансового платежу за баржу по Договору №STC-CRL_MEMELE-2020 від 08.10.2020р.

Як зазначає позивач, 01.04.2024р. сторонами була підписана «Угода про розірвання до Стандартного Бербоутного Чартеру Балтійського Та Міжнародного Морського Комітету (Бімко) Кодова Назва «БЕРКОН 89» № STC-CRL_MISA-2020» від 08 жовтня 2020 року, відповідно до п. 1 якої сторони домовилися припинити дію Договору з 00:00 місцевого часу 01 квітня 2024 року.

Позивач зазначає, що п. 2 Угоди про розірвання Договору встановлено обов`язок Судновласників повернути Фрахтувальникам авансовий платіж у розмірі 1 000 000,00 Євро, отриманий відповідно до Додатку №9 від 07.03.2024 року, протягом 100 днів з дати підписання такої Угоди, тобто до 10.07.2024р.

Пунктом 5 Угоди про розірвання Договору було встановлено, що Угода є невід`ємною частиною Договору №STC-CRL_MEMELE-2020 від 08.10.2020р.

На твердження позивача, 01.04.2024р. баржа «MISA» була повернута Фрахтувальниками Судновласникам згідно Акту приймання - передачі судна від 01.04.2024р.

Між тим, як зазначає позивач, зобов`язання відповідача щодо повернення позивачу авансового платежу за викуп судна в розмірі 1 000 000 Євро виконані не були.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на ст.ст.509, 610 626-628, 638, 693, 705, 759 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 175, 193, 377, 378 Господарського кодексу України та просить суд стягнути суму основного боргу в розмірі 1 000 000 євро.

Відповідач - SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представників позивача, суд встановив, що 08 жовтня 2020 року між ТОВ «КРАНШИП» (Фрахтувальники) та SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA, Швейцарія (Судновласники) укладено Договір Стандартного бербоутного чартеру Балтійського і Міжнародного Морського Комітету (Бімко) кодова назва «БЕРКОН 89» №STC-CRL_ MISA -2020р., згідно п.п. 2, 5, 9 Частини ІІ якого предметом Договору є надання Судновласниками у фрахт (найм) судна (баржі) «MISA» без екіпажу в цілях його експлуатації Фрахтувальниками в законних перевезеннях та роботах.

Разом з тим, пунктом 1 Додатку №9 від 07.03.2024р. сторони погодили можливість придбання судна Фрахтувальниками шляхом встановлення в п. 39 Частини І Договору «Угода про оренду чи покупку (вказати, чи застосовується Частина IV, помітивши «так» чи «ні»)» застереження «Yes / Так».

Частиною IV Договору №STC-CRL_ MISA -2020р. сторони встановили, що після закінчення терміну дії Чартеру та підписання акту приймання - передачі і за умови, що Фрахтувальники виконали свої зобов`язання за Договором та Додатками до нього погоджено, що Фрахтувальники купили це судно з усім приладдям і судно вважається повністю оплаченим.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач - SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA є іноземною особою-нерезидентом України. Він зареєстрований на території Швейцарії за адресою: RUE SAINT-PIERRE 18, 1700 FRIBOURG, а отже є резидентом Швейцарії. Статус SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA, як юридичної особи за законодавством Швейцарії та повноваження її керівника підтверджується Витягом з Торгового реєстру кантону Фрібург (Швейцарія) щодо SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA від 09.04.2024 р., засвідченого засобом Апостилю, з перекладом на українську мову.

Згідно ст. 366 ГПК України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У випадках, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність справ за участю іноземних осіб може бути визначено за угодою сторін.

Частиною 1 ст. 3 ГПК України передбачено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. 43 Закону України «Про міжнародне приватне право» сторони договору згідно зі статтею 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Відповідно до п. 3 Додатку №10 від 15.03.2024 до Договору №STC-CRL_ MISA -2020р. сторони змінили пп. 26.3 п. 26 «Право та Арбітраж» Частини ІІ наведеного Договору, виклавши його в наступній новій редакції: « 26.3 Будь-який спір, який виникає при виконанні цього Чартеру або у зв`язку із ним, має розглядатися Господарським судом Одеської області (адреса: проспект Шевченка, 29, м. Одеса, 65119, Україна) та відповідно до процесуального законодавства України. Правом, яке регулює цей Чартер, є матеріальне право України».

За таких обставин, господарський суд погоджується із доводами позивача, що спірні правовідносин, які виникли між сторонами у зв`язку із вказаним Договором підлягають розгляду Господарським судом Одеської області в порядку господарського процесуального законодавства України відповідно до норм матеріального права України.

За приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 705 Цивільного кодексу України за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару, покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором.

Таким чином, між сторонами за Договором Стандартного бербоутного чартеру Балтійського і Міжнародного Морського Комітету (Бімко) кодова назва «БЕРКОН 89» №STC-CRL_ MISA -2020р., виникли правовідносини щодо найму судна із наступним його продажем позивачу (викупом) при оплаті позивачем плати за викуп судна до закінчення строку дії договору.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України обов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ним, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 цього ж Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 Господарського кодексу України суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які зовнішньоекономічні договори, крім тих, укладення яких заборонено законодавством України.

За абз. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» до видів зовнішньоекономічної діяльності, які здійснюють в Україні суб`єкти цієї діяльності, належать експорт та імпорт товарів, капіталів та робочої сили.

Згідно з ч. 5 ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів, крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Сертифікату про доставку від 08.10.2020р. судно передано Судновласниками Фрахтувальникам в робочому стані зі всім обладнанням та документами.

Згідно Додатку №1 від 08.10.2020р. до Договору №STC-CRL_ MISA -2020р. період оренди (строк дії чартеру) встановлено 30 місяців.

Разом з тим, Додатком №7 от 08.02.2023р. до Договору період оренди збільшено до 54 місяців, тобто до 08.04.2025р.

Крім того, Додатком №3 від 05.03.2021р. змінена адреса реєстрації Фрахтувальника, додатком №6 від 15.08.2022р. змінена адреса реєстрації Фрахтувальника та Судновласників, додатком №8 від 25.10.2023 змінена адреса реєстрації Фрахтувальника.

Згідно з п. 3 Додатку №9 від 07.03.2024р. до Договору №STC-CRL_ MISA -2020р. виплати, з метою реалізації права Фрахтувальників на набуття права власності на судно у період з дати підписання такого додатку і до кінцевого терміну дії Договору в розмірі 1 250 000,00 Євро.

Водночас, п. 4 Додатку №9 від 07.03.2024р. сторони погодили строки виплат за викуп судна: виплата Судновласнику SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA. в розмірі 1 000 000 Євро протягом 3 банківських днів з дати підписання цього Додатку, як авансовий платіж, та виплата залишку в розмірі 250 000 Євро до моменту передачі судна від Судновласників Фрахтувальникам але в будь - якому випадку до моменту закінчення строку дії Договору.

Як вбачається з матеріалів справи та визнано відповідачем, 14.03.2024р. ТОВ «КРАНШИП» перераховано 1 000 000 Євро на рахунок SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA., як авансовий платіж за викуп судна, що підтверджується платіжною інструкцією від 13.03.2024р. № 141 на 2 000 000 Євро, з яких 1 000 000 Євро сплата авансового платежу за баржу по Договору №STC-CRL_MISA -2020 від 08.10.2020р. та 1 000 000 Євро сплата авансового платежу за баржу по Договору №STC-CRL_MEMELE-2020 від 08.10.2020р.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Однак, 01.04.2024р. сторонами була підписана Угода про розірвання до Стандартного Бербоутного Чартеру Балтійського Та Міжнародного Морського Комітету (Бімко) Кодова Назва «БЕРКОН 89» № STC-CRL_MISA-2020» від 08 жовтня 2020 року, відповідно до п. 1 якої сторони домовилися припинити дію Договору з 00:00 місцевого часу 01 квітня 2024 року.

Пунктом 2 Угоди про розірвання Договору встановлено обов`язок Судновласників повернути Фрахтувальникам авансовий платіж у розмірі 1 000 000,00 Євро, отриманий відповідно до Додатку №9 від 07.03.2024 року, протягом 100 днів з дати підписання Угоди про розірвання.

Пунктом 5 Угоди про розірвання Договору було встановлено, що така Угода є невід`ємною частиною Договору.

Як вбачається з Акту приймання - передачі судна від 01.04.2024р. баржа «MISA» була повернута Фрахтувальниками Судновласникам 01.04.2024р., судно доставлене з усім, що є на борту.

Отже, авансовий платіж у розмірі 1 000 000 євро мав бути повернутий не пізніше 10.07.2024р.

За приписами ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що відповідачем виконано не було.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Крім того, ст. 570 Цивільного кодексу України визначено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Відповідно до ч. 3 ст. 571 Цивільного кодексу України у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

Господарський суд зазначає, що відповідач прийняв на себе зобов`язання повернути позивачу отриманий аванс, однак матеріали справи доказів такого повернення не містять.

Враховуючи матеріали справи, беручи до уваги визнання відповідачем боргу на суму неповернутого авансу, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч.3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі вищенаведеного, враховуючи визнання позову відповідачем, витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача у розмірі 50%.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАНШИП» до SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA про стягнення заборгованості у розмірі 1 000 000 євро за Договором Стандартного бербоутного чартеру Балтійського і Міжнародного Морського Комітету (Бімко) кодова назва «БЕРКОН 89» №STC-CRL_MISA-2020 від 08.10.2020р. - задовольнити повністю.

2. Стягнути з SOFTCOMMODITIES TRADING COMPANY SA (1700, SWITZERLAND, RUE SAINT-PIERRE 18, FRIBOURG) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАНШИП» (14013, м. Чернігів, пр. Перемоги, буд. 139, офіс 413, ) заборгованість у розмірі 1 000 000 євро та витрати по сплаті судового збору у розмірі 275 388 грн.

3. Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області (65023, м. Одеса, вул. Садова, буд.1-А, код ЄДРПОУ - 37607526) повернути з державного бюджету Товариству з обмеженою відповідальністю «КРАНШИП» (14013, м. Чернігів, пр. Перемоги, буд. 139, офіс 413, ) судовий збір у розмірі 275 388 грн., сплачений відповідно до платіжної інструкції №4774 від 22.08.2024р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 28 квітня 2025 р.

Суддя Н.В. Рога