Господарський суд міста Києва у складі: головуючого судді Князькова В.В. за участю секретаря судового засідання Жалоби С.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Югнефтепродукт» про ухвалення додаткового рішення по справі
за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву, м.Київ
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Югнефтепродукт», Миколаївська область, селище Весняне
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Головне управління Національної поліції у м.Києві
про стягнення 333 869,04 грн,
За участю представників сторін:
від позивача: Павленко А.В.
від відповідача: не з`явився
від третьої особи: Глущенко О.М.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Югнефтепродукт» про стягнення заборгованості з орендної плати 275 441,03 грн, пені в розмірі 44 859,20 грн, інфляційних втрат в сумі 13 568,81 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем своїх обов`язків за договором оренди №9153 від 26.10.2022 нерухомого майна, що належить до державної власності в частині своєчасного внесення орендних платежів.
Ухвалою від 09.09.2024 відкрито провадження у справі; визнано справу малозначною; постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
Відповідач у відзиві проти задоволення позовних вимог надав заперечення посилаючись на те, що 12.05.2023 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Югнефтепродукт» направлено повідомлення № 30-06/3164 від 26.10.2022 про відмову від договору оренди нерухомого майна №9153, що належить до державної власності. В зазначеному повідомленні, зокрема зазначено, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву, як сторона за договором оренди, користуючись своїм правом, передбаченим статтею 782 Цивільного кодексу України, відмовляється від договору оренди. Зазначений лист про відмову від договору оренди нерухомого майна № 9153 також було направлено балансоутримувачу - Головному управлінню національної поліції в м. Києві, який у зв`язку із відмовою договору 10 травня 2023 прийняв від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Югнефтепродукт» ключі від вказаних вище приміщень, що підтверджується листом Головного управління національної поліції м. Києва. Відповідно до звіту про періодичний комплексний огляд об`єкта оренди, який Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву, встановлено, що майно не використовується, тобто після отримання вищезазначеного повідомлення від 12.05.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Югнефтепродукт» не використовувало майно, оскільки договір № 9153 від 26.10.2022 припинив свою дію. У листі Головного управління Національної поліції у м. Києві зазначено, що в період з травня 2023 року по вересень 2024 року нежитлові приміщення, орендовані Товариством з обмеженою відповідальністю «Югнефтепродукт», не використовувалися. Це свідчить про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Югнефтепродукт» фактично не здійснювало жодної господарської діяльності у вказаних приміщеннях протягом зазначеного в позовній заяві часу. У зв`язку з цим вимоги про стягнення грошових коштів за період, коли майно вже не використовувалося відповідачем, є необґрунтованими і не мають правової підстави, оскільки правові відносини між сторонами на той момент вже не існували.
Ухвалою від 17.10.2024 постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадженні з викликом сторін. Призначено судове засідання на 06.11.2024. Вказаною ухвалою залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Головне управління Національної поліції у м.Києві.
31.10.2024 третьою особою було надано пояснення по справі.
06.11.2024 відкладено розгляд справи на 20.11.2024.
В судовому засіданні 20.11.2024 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.
26.11.2024 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Югнефтепродукт» про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат позивача на професійну правничу допомогу.
З огляду на наведене вище, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Югнефтепродукт» про ухвалення додаткового рішення підлягає призначенню до розгляду.
Приймаючи до уваги перебування судді Князькова В.В. у щорічній відпусті у період з 13.12.2024 по 05.01.2025, з огляду на необхідність завчасного повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду заяви, суд дійшов щодо доцільності призначення судового засідання на дату після виходу судді з відпустки й ухвалою від 05.12.2024 призначив розгляд заяви на 08.01.2025.
25.12.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла ухвала Північного апеляційного господарського суду про витребування матеріалів справи у зв`язку із надходженням апеляційної скарги на рішення від 20.11.2024 по справі.
07.01.2025 матеріали справи було направлено до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою від 08.01.2025 відкладено вирішення питання щодо розгляду заяви позивача до моменту повернення матеріалів справи з суду апеляційної інстанції.
Ухвалою від 10.04.2025 призначено розгляд заяви відповідача на 30.04.2025.
У ст.244 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Розглянувши подану відповідачем заяву та додані до неї документи і матеріали, Господарський суд міста Києва,
Частиною 1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України передбачено що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України).
Частинами 1-2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 статті 86 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 статті 86 Господарського процесуального кодексу України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
Наразі, зі змісту заяви відповідача вбачається, що під час розгляду справи в суді першої інстанції останнім було понесено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 75 371,90 грн.
Суд звертає увагу заявника на те, що у ч.4 ст.129 стаття 129 статті 86 Господарського процесуального кодексу України вказано, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тобто, з системного аналізу наведеного слід зауважити на тому, що відшкодування судових витрат здійснюється судом стороні, на користь якої ухвалене судове рішення.
Тобто, у даному випадку, стороною, на користь якої ухвалено рішення, що набрало законної сили є позивач, а не відповідач, а отже, витрати, які понесено Товариством з обмеженою відповідальністю «Югнефтепродукт» залишаються за вказаним учасником судового процесу.
Керуючись приписами ст.ст.123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України,
В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного господарського суду.

Повний текст складено 30.04.2025.

Суддя В.В. Князьков