ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2025 Справа № 914/581/25

Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судового засідання Яремко В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Фізичної особи - підприємця Остапчук Лілії Аркадіївни, с. Зміїнець, Волинська обл.,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцьккомунбуд», м. Львів

про: стягнення 152 595, 00 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Кондратюк В.В.;

від відповідача: не з`явився;

Хід розгляду справи.

Фізична особа - підприємець Остапчук Лілія Аркадіївна звернулась до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцьккомунбуд» про стягнення 152 595, 00 грн.

Ухвалою від 06.03.2025 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив судове засідання на 08.04.2025.

Ухвалою суду від 08.04.2025 суд відклав розгляд справи до 24.04.2025.

В судове засідання 24.04.2025 з`явився представник позивача в режимі відеоконференції, надав пояснення по суті спору та просив позов задоволити в повному обсязі.

Відповідач в жодне в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив.

В судовому засіданні 24.04.2025 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Правова позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ФОП Остапчук Лілії Аркадіївни (Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Луцьккомунбуд» (Відповідач) укладено договір №31/07/17 купівлі-продажу (поставку товару) від 31.07.2017 року.

Як зазначає позивач, на виконання умов вище згаданого договору поставлено відповідачу товарів на загальну суму 480 973, 00 грн, що підтверджується видатковими накладними, які долучені до матеріалів справи.

Відповідач оплатив товар частково, в сумі 328 378, 00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями. Несплаченою залишилась заборгованість в розмірі 152 595, 00 грн.

З огляду на вище викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за поставлений товар на загальну суму 152 595, 00 грн.

Правова позиція відповідача.

Відповідач відзиву чи письмових обґрунтованих пояснень суду не представив, позовні вимоги не заперечив, доказів сплати заборгованості не подав.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Пунктом 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є: день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Цією ж нормою закону врегулювано, насамперед, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

З довідки про доставку електронного листа судом вбачається, що відповідач отримав ухвалу від 06.03.2025 про відкриття провадження у своєму електронному кабінеті 07.03.2025 о 16:20.

Таким чином, суд зазначає про те, що ухвала від 06.03.2025 про відкриття провадження вручена відповідачу 07.03.2025, а відтак, останній мав строк для подання відзиву, заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до 22.03.2025 включно.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до чинного законодавства України, враховуючи належне повідомлення сторін про судовий розгляд справи, неподання відповідачем відзиву на позовну заяву та достатність доказів, які містяться у матеріалах справи для вирішення спору, з урахуванням закінчення строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду спору по суті.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

31 липня 2017 року між Фізичною особою - підприємцем Остапчук Лілією Аркадіївною (Продавець) та Товариством обмеженою відповідальністю «Луцьккомунбуд» (Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу (поставки товару) №31/07/17 за умовами якого Продавець зобов`язалась передавати у власність Покупця товар, а Покупець зобов`язався приймати та оплачувати його в порядку та на умовах передбачених даним договором.

Загальна кількість товару, що продається протягом строку дії даного Договору, асортимент, сума визначаються на підставі накладних, які передбачені п.п.1.1,1.2 даного договору.

Ціна на товар визначається та зазначається у накладних Продавця, що підписуються Сторонами (п.4.1).

Покупець зобов`язався розраховуватись за поставлений товар сплачувати протягом 15 днів з дня поставки товару (п.5.1). За умовами договору такий укладено на строк з моменту його підписання до 31.12.2017. Також договором передбачено, що у разі, якщо протягом останнього місяця дії даного Договору жодна із сторін не заявить про намір щодо його розірвання - Договір вважається продовженим на тих же умовах (п.8.1).

Оскільки, жодна із сторін не заявляла про намір відмовитись від цього Договору, то його дія є продовженою по даний час.

На виконання умов цього Договору в період з 18.07.2018 по 06.12.2021 Фізичною особою - підприємцем Остапчук Л.А. поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Луцьккомунбуд» товарів на загальну суму 480 973, 00 грн., що підтверджується копіями видаткових накладних та довіреностей на отримання матеріальних цінностей перерахованих в реєстрі видаткових накладних і копії яких додаються до позовної заяви.

Відповідач оплатив куплений в Позивача товар частково, в розмірі 328 378,00 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень, які долученні до матеріалів позовної заяви.

Таким чином, свої зобов`язання щодо поставки товару ФОП Остапчук Л.А. виконала в повному обсязі та належним чином, а Відповідач порушив умови вищезгаданого Договору і не здійснив оплату в повному обсязі за отриманий товар.

Відтак, у зв`язку з неналежним виконанням умов договору Відповідачем щодо оплати вартості поставленої продукції, ФОП Остапчук Лілія Аркадіївна звернулась до суду з позовом про стягнення заборгованості за поставлений та неоплачений товар у розмірі 152 595, 00 грн.

15.05.2023 Позивач направив на адресу реєстрації відповідача та адресу його фактичного місцезнаходження лист-претензію №1 та №2 у яких вимагав негайно сплатити йому заборгованість за куплений товар в сумі 152 595,00 грн.

Однак відповіді на вказані претензії Позивач не отримав.

Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору, а саме надсилались претензії з вимогою про здійснення оплати за придбаний товар на адресу реєстрації Відповідача в ще така претензія надіслана на адресу фактичного знаходження відповідача. Однак Відповідач ухиляється від виконання зобов`язань із сплати придбаного товару.

Оцінка суду.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 712 ЦПК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 193 Господарського кодексу України, передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як встановлено судом, між ФОП Остапчук Л.А. та ТзОВ «Луцьккомунбуд» було укладено договір купівлі-продажу (поставки товару) № 31/07/17 від 31.07.2017, згідно умов якого Продавець зобов`язувався передавати у власність Покупця товар, а Покупець зобов`язувався приймати та оплачувати його в порядку та на умовах передбаченим даним договором.

На виконання умов договору Позивач поставив Відповідачу товарів на загальну суму 480 973, 00 грн, що підтверджується видатковими накладними та довіреностями на отримання матеріальних цінностей. Відповідач провів часткову оплату в сумі 328 378, 00 грн. Заборгованість станом на дату подання позовної заяви до суду становила 152 595, 00 грн., докази оплати вказаної заборгованості у матеріалах справи відсутні. Суд зазначає, що не оплачені видаткові накладні підписані з боку відповідача без зауважень та заперечень.

З огляду на вищевказані обставини, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення основної заборгованості обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю в розмірі 152 595, 00 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У зв`язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю у розмірі 152 595, 00 грн.

Судові витрати.

Оскільки спір виник через неправомірні дії відповідача, судовий збір, відповідно до ст.129 ГПК України, покладається на відповідача.

Відтак до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає 3028,00 грн сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 73, 76-78, 86, 129, 236-241 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцьккомунбуд» (79000, м. Львів, вул. Наукова, буд 7Б, ) на користь Фізичної особи - підприємця Остапчук Лілії Аркадіївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 152 595, 00 грн та 3028, 00 грн - витрат по сплаті судового збору.

3. Позивачу надати докази понесених витрат на правову допомогу згідно ст. 129 ГПУ України.

Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 28.04.2025.

Суддя Запотічняк О.Д.