РІШЕННЯ

Іменем України

16 квітня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/39/25

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Кузьменко Т.О., за участю секретаря судового засідання Заєць І.М., розглянувши у порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (), вул. С.Петлюри, 25, м. Київ, 01032;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ" (), пр. Перемоги, 126Б, м. Чернігів, 14013

про стягнення 9 478 875,08 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Остапенка С.Л.;

від відповідача: Якимчук Ю.В.

Суть спору. Позиції учасників справи, їх заяви і клопотання та процесуальні дії суду щодо розгляду справи.

До Господарського суду Чернігівської області через підсистему "Електронний суд" 17.01.2025 року надійшла позовна заява від приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ", у якій позивач просить суд стягнути з відповідача за несвоєчасне виконання умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2024 № 0156-02024-ПП кошти у розмірі 9 478 875,08 грн, з яких - 1871731,70 грн - 3% річних, 7 607 143,38 грн - збитки від інфляції.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2024 № 0156-02024-ПП в частині своєчасної оплати вартості отриманої електричної енергії за період з квітня 2024 року по листопад 2024 року.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 22.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.02.2025, встановлено сторонам строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень.

Ухвала суду від 22.01.2025 була доставлена до Електронних кабінетів позивача та відповідача 22.01.2025 о 18:46, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Отже, в розумінні ст. 242 ГПК України сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про встановлені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень.

З огляду на вирішення у підготовчому засіданні зазначених у частині 2 статті 182 ГПК України питань, що підлягали з`ясуванню судом, у підготовчому засіданні 06.01.2025, враховуючи думку сторін у справі, суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та про призначення судового засідання з розгляду справи по суті на 18.03.2025 на 11 год.00хв.

З огляду на оголошення повітряної тривоги на території Чернігівської області, зокрема, у м. Чернігові, яка тривала з 08:18 год. до 11:25 год., підготовче засідання у справі 927/39/25, призначене на 18.03.2025 на 11 год. 00 хв. не відбулось.

Ухвалою суду від 18.03.2025 сторін повідомлено про те, що судове засідання з розгляду справи по суті відбудеться 27.03.2025.

У судовому засіданні 27.03.2025 судом постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви до 16.04.2025.

У судовому засіданні 16.04.2025 судом на підставі ст. 240 ГПК України проголошено скорчене (вступна та резолютивна частини) рішення.

Стислий виклад процесуальних позицій сторін у справі.

06.02.2025 відповідачем подано відзив на позов, відповідно до якого останній проти позовних вимог заперечив.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає таке:

- позивач нараховує 3 % річних та інфляційних втрат на вартість планової оплати;

- позивач нараховує 3 % річних та інфляційних втрат на прострочення;

- позивачем не надано доказів, а саме, даних Адміністратора комерційного обліку за кожну відповідну декаду розрахункового періоду щодо обсягів відбору електричної енергії об`єктами/площадками комерційного обліку споживачів в розрізі кожного календарного дня, а отже не доведено момент та факт виникнення, а також розмір грошових зобов`язань на кожну дату оплати згідно п. 6.2. Договору, а відповідно й правомірність нарахування 3% річних та інфляційних втрат, оплати фактичної вартості послуги без врахування коригування;

- враховуючи особливий порядок розрахунків на ринку електричної енергії та приписи статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії", відповідач не може користуватись коштами на рахунку зі спеціальним режимом використання, адже і джерела надходжень на вказаний рахунок, і напрямки сплати коштів з такого рахунку визначено законом. Тому, Відповідач вважає, що стаття 625 Цивільного кодексу України не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Відзив на позов прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.

Справа розглядається з урахуванням поданого відзиву.

12.02.2025 позивачем подана відповідь на відзив, відповідно до якої останній заперечив проти доводів відповідача, зазначивши таке:

- відповідач у своєму відзиві по суті не заперечує ані факту отримання Послуги, ані факту отримання рахунків-фактур, ані факту отримання актів приймання-передачі наданих Послуг, ані актів коригування до актів приймання-передачі наданих Послуг, їх підписання зі свого боку, ані самого обсягу наданої Послуги, ані факту повної оплати отриманої Послуги. Фактично незгоди із обсягом наданої Послуги, так сумою вартості за спірні періоди (в тому числі і скоригованої), відповідач у відзиві не висловив, а отже, такі доводи позивача відповідачем визнані;

- як вимогами ЦК України, так і чинною практикою застосування норм права Верховним Судом визначено обґрунтованість нарахувань 3-х відсотків річних та інфляційних втрат як на невиконання грошового зобов`язання по поетапній оплаті Послуги, так і за фактичний обсяг;

- при розрахунку 3% річних та інфляційних до бази вирахування бралася сума зростаючого чи зменшуваного (в залежності від фактично наданої Послуги чи внаслідок коригування її обсягу та вартості) боргу. Позивачем брались до уваги акти коригування, згідно з якими обсяг наданої Послуги або збільшувався, або зменшувався, і відтак сума основного боргу або зростала або зменшувалась;

- від Користувача протягом спірного періоду не надходило будь яких скарг щодо фактичного обсягу наданої послуги, а він розрахований в тому числі і на підставі виставлених рахунків на поетапну оплату за кожну декаду;

- твердження відповідача, що він не може користуватись коштами на рахунку зі спеціальним режимом використання, жодним чином не стосуються правовідносин, які виникли між НЕК «Укренерго» та ТОВ «Енера Чернігів».

Відповідь на відзив прийнята судом до розгляду та долучена до матеріалів справи.

17.02.2025 відповідачем подані заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких відповідач зазначив, зокрема, про те, що позивачем не спростовано аргументів відповідача щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат на прострочення оплати фактичної вартості послуги без врахування коригування; позивачем систематично не дотримано строків процесу врегулювання в Системі управління ринком та строків проведення коригування після проведення процесу врегулювання.

09.04.2025 позивачем подані додаткові пояснення щодо механізму розрахунку 3% річних та дотримання вимог абз. 4 п. 6.4. Договору.

Додаткові пояснення прийняті судом до розгляду та долучені до матеріалів справи.

За загальними принципами здійснення судочинства, що також відображені у статтях 13, 14 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи положення статей 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав.

Будь-яких інших заяв та клопотань від сторін не надходило.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Приватне акціонерне товариство Національна енергетична компанія Укренерго є юридичною особою, що утворена як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, внаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства Національна енергетична компанія Укренерго відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 № 73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 829-р Про погодження перетворення державного підприємства Національна енергетична компанія Укренерго у приватне акціонерне товариство.

Приватне акціонерне товариство Укренерго виконує функції оператора системи передачі (ОСП) - юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії (п. 55 частини 1 статті 1 Закону України Про ринок електричної енергії).

Відповідно до ст. 634 Цивільного кодексу України, Закону України Про ринок електричної енергії та Кодексу системи передачі, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі за текстом НКРЕКП), від 14.03.2018 №309 (із змінами та доповненнями, внесеними постановою НКРЕКП від 29.09.2023 №1763) Національною енергетичною компанією Укренерго наказом №549 від 03.10.2023 було затверджено умови договору про надання послуг з передачі електричної енергії, умови якого набули чинності з 01.01.2024 року (а.с. 51 т. 1).

13.11.2023 директором Товариства з обмеженою відповідальністю Енера Чернігів подано заяву-приєднання до договору про надання послуг з передачі електричної енергії.

13.11.2023 Національна енергетична компанія Укренерго своїм повідомленням № 01/60971 про приєднання до договору про надання послуг з передачі електричної енергії інформувала Товариство з обмеженою відповідальністю Енера Чернігів про приєднання до договору про надання послуг з передачі електричної енергії, ідентифікатор договору №0156-02024-ПП, дата акцептування 01.01.2024.

У повідомленні зазначено про те, що з моменту акцептування заяви-приєднання до Договору в порядку встановленому Кодексом системи передачі, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 309 (із змінами), користувач набуває всіх прав та зобов`язань за Договором і несе відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами Договору, Кодексу системи передачі та чинним законодавством України (а.с. 60 т. 1).

Відповідно до п. 1.1 Договору він є публічним договором приєднання та встановлює порядок і умови надання послуг з передачі електричної енергії користувачам системи. Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання користувача до умов Договору згідно із заявою-приєднання, що є додатком № 1 до Договору.

За умовами п. 2.1 Договору оператор системи передачі (далі ОСП) безперервно надає послугу з передачі електричної енергії (далі - послуга), а Користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов Договору.

Згідно із п. 4.1 Договору планова та/або фактична вартість послуги визначається на підставі діючого на момент надання послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії та/або ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру та планового та/або фактичного обсягу послуги в розрахунковому періоді. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.

Відповідно до п. 4.2 Договору при розрахунку вартості наданої послуги застосовується для інших користувачів - тариф на послуги з передачі електричної енергії для користувачів системи (крім підприємств зеленої електрометалургії).

Ціна Договору визначається як сума нарахованої фактичної вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком за календарний рік (п. 4.3 Договору).

За умовами п. 5.1 Договору для розрахунків за цим Договором використовується плановий та фактичний обсяг послуги.

Плановий обсяг послуги визначається відповідно до розділу ХІ Кодексу системи передачі (далі КСП) на підстав даних Адміністратора комерційного обліку (далі - АКО) за кожну відповідну декаду розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги формується без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії.

Фактичний обсяг послуги в розрахунковому періоді визначається відповідно до розділу ХІ КСП.

Згідно п. 6.1 Договору розрахунковим періодом є 1 календарний місяць.

Відповідно до умов п. 6.2 Договору користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів та розрахунків:

1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду;

2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду;

3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.

Плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості послуги, визначається на підставі даних АКО за кожну декаду розрахункового періоду.

Відповідно до п. 6.4 Договору користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця наступного за розрахунковим (включно) на підставі рахунків, актів приймання-передачі послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу) з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису тієї особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.

Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти приймання-передачі послуги направляються користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).

Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.

Оплату вартості послуги після коригування обсягів та вартості послуг користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акту приймання-передачі послуги (включно) або акт приймання-передачі послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).

Акти приймання-передачі Послуги та акти коригування до актів приймання-передачі послуги у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє Користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає користувачу два примірники Акта приймання-передачі послуги та/або акта коригування до актів приймання-передачі послуги в паперовій формі, підписані власноручним підписом зі свого боку. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі послуги та актів коригування до актів приймання-передачі послуги відповідного розрахункового періоду протягом трьох робочих днів з дня їх отримання користувачем.

Згідно із п. 6.5 Договору у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий період актом приймання-передачі послуги користувач має право оскаржити зазначені в акті приймання-передачі послуги вартість та/або фактичний обсяг послуги шляхом направлення ОСП (АКО) та ППКО повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений Договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається що цей акт прийнятий без розбіжностей.

У разі підтвердження розбіжностей ППКО надає АКО актуальні дані для здійснення врегулювання. Врегулювання розбіжностей здійснюється в терміни та відповідно до вимог Правил врегулювання. Результати зміни обсягів наданої послуги відображаються в акті коригування.

Пунктом 6.6 Договору визначено, що у разі, якщо фактичний обсяг оплати користувачем послуги перевищує суму нарахованої вартості послуг по Договору, ОСП (за заявою користувача) протягом 5 робочих днів з дня отримання заяви повертає користувачу надлишок коштів або самостійно враховує їх як оплату послуги наступних розрахункових періодів (у випадку відсутності заяви користувача про повернення надлишку коштів).

За наявності заборгованості за Договором кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплати заборгованості минулих періодів надлишок коштів може бути зарахований в оплату пені та штрафних санкцій за наявності письмової згоди користувача.

Відповідно до п. 9.3 Договору користувач зобов`язується: підписувати зі свого боку акти приймання-передачі послуги, акти коригування до актів приймання-передачі послуги, акти звірки розрахунків наданої послуги та повертати їх ОСП; здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за послугу на умовах, визначених цим Договором.

Згідно із п. 10.1 Договору ОСП щокварталу оформляє акт звірки розрахунків наданої послуги та в строк до 30 числа місяця, наступного за звітним кварталом, відповідно до форми, наведеної у додатку № 3 до Договору, надсилає його користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (за допомогою Сервісу) або надає користувачу два примірники в паперовому вигляді, підписані зі своєї сторони.

Користувач протягом 3 робочих днів з дня отримання акта звірки розрахунків наданої послуги заповнює його зі своєї сторони, підписує та повертає один примірник ОСП.

Відповідно до п. 10.3 Договору рахунки, акти приймання-передачі, акти коригування до актів приймання-передачі послуги, акти звірки розрахунків наданої послуги, повідомлення вважаються отриманими стороною: у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачеві, що підписується його уповноваженим представником; у день особистого вручення, що підтверджується підписом уповноваженого представника одержувача та /або реєстрацією вхідної кореспонденції; Електронний документ, який направляється стороною на виконання Договору через Сервіс, вважається одержаним іншою стороною з моменту набуття документом статусу Доставлено у Сервісі.

Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою Сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, створює права та обов`язки для сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичному документу, який міг би бути створений однією із сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб.

Пунктом 10.4 Договору визначено, що будь-які документи, що створюються/укладаються сторонами під час виконання Договору (у тому числі акт приймання-передачі послуги або акт коригування до акту приймання-передачі послуги), можуть бути підписані сторонами як у паперовій формі шляхом проставлення власноручного підпису уповноваженої особи на час тимчасового не функціонування Сервісу, про що ОСП зобов`язаний повідомити на своєму офіційному вебсайті, так і в електронній формі з використанням електронного підпису (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено законом) за допомогою Сервісу, який забезпечує юридично значимий електронний документообіг між сторонами та знаходиться в мережі Інтернет. Один документ повинен бути підписаний обома сторонами у один і той самий спосіб (в залежності від форми документу).

За умовами п. 10.7 Договору Сторона підтверджує, що документи, підписані електронним підписом за допомогою Сервісу з використанням реєстраційних даних сторони, є такими, що підписані цією стороною (уповноваженою нею особою).

Договір набирає чинності з дати акцептування заяви-приєднання, зазначеної у повідомленні ОСП і діє до 31 грудня (включно) року, у якому акцептована заява-приєднання (п. 14.1 Договору).

Договір та додатки до нього вважаються укладеними з дати, зазначеної в листі-повідомленні про приєднання до Договору (п. 16.1 Договору).

Так, у період з червня 2024 року по листопад 2024 року (з урахуванням коригувань) на виконання умов Договору позивач надав послуги з передачі електроенергії, а відповідач прийняв дані послуги на загальну суму 243516204,06 грн на підставі актів приймання-передачі послуги, актів коригування, а саме:

- Акта приймання передачі Послуги № ПРА-0004350 від 30 червня 2024 року за червень 2024 року на суму 38 193 777,67 грн

- Акта приймання передачі Послуги № ПРА-0004884 від 31 липня 2024 за липень 2024 року на суму 37 536 434,92 грн

- Акта приймання передачі Послуги № ПРА-0005423 від 31 серпня 2024 року за серпень 2024 року на суму 40 621 721,05 грн

- Акта приймання передачі Послуги № ПРА-0006008 від 30 вересня 2024 року за вересень 2024 року на суму 38 701 629,22 грн

- Акта приймання передачі Послуги № ПРА 0006544 від 31 жовтня 2024 року за жовтень 2024 року на суму 43 724 139,19 грн

- Акта приймання передачі Послуги № ПРА 0007127 від 30 листопада 2024 року за листопад 2024 року на суму 44 885 199,86 грн

- Акта коригування № ПРА_К-0007529 до Акту приймання передачі Послуги № ПРА-0004884 від 31 липня 2024 року згідно з Договором від 01.01.2024 № 0156-02024-ПП на суму 37 490 569,84 грн

- Акта коригування № ПРА_К-0007646 до Акту приймання передачі Послуги № ПРА-0005423 від 31 серпня 2024 року згідно з Договором від 01.01.2024 № 0156-02024-ПП на суму 40 573 533,86 грн

- Акта коригування № ПРА_К-0007751 до Акту приймання передачі Послуги № ПРА-0006008 від 30 вересня 2024 року згідно з Договором від 01.01.2024 № 0156-02024-ПП на суму 38 648 983,64 грн.

Акти підписані сторонами без зауважень і заперечень.

Позивачем відповідачу виставлялись відповідні рахунки на оплату (а.с.115-136, т.1).

Відповідачем сплачено отримані за період з червня 2024 року по листопад 2024 року послуги на підставі платіжних інструкцій №9222 від 30.09.2024 на суму 30000000 грн, № 9223 від 30.09.2024 на суму 4342850,49 грн, № 11076 від 31.10.2024 на суму 36807494,19 грн, № 11077 від 31.10.2024 на суму 40621721,05 грн, № 11085 від 31.10.2024 на суму 25701629,22 грн, № 12601 від 27.11.2024 на суму 13000000 грн, № 12734 від 29.11.2024 на суму 43678274,11 грн, № 12745 від 30.11.2024 на суму 5000000 грн, № 13537 від 13.12.2024 на суму 39784367,09 грн, № 13611 від 17.12.2024 на суму 16042258,92 грн, № 14382 від 27.12.2024 на суму 16278176,41 грн, № 14840 від 31.12.2024 на суму18000000 грн.

За порушення строків оплати вартості послуг, отриманих у періоді з червня 2024 року по листопад 2024 року, позивачем пред`явлені до стягнення 3% річних та інфляційні нарахування у порядку ст. 625 ЦК України.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань за прострочення оплати вартості послуг, отриманих відповідачем у квітні 2024 року травні 2024 року на підставі Акта приймання передачі Послуги № ПРА-0003314 від 30 квітня за квітень 2024 року на суму 45 297 110,23 грн, Акта приймання передачі Послуги № ПРА-0003828 від 31 травня 2024 року за травень 2024 року на суму 43 655 443,70 грн з урахуванням Акта коригування № ПРА_К-0006071 до Акту приймання передачі Послуги № ПРА-0003314 від 30 квітня 2024 року згідно з Договором від 01.01.2024 № 0156-02024-ПП на суму 43 628 024,88 грн, Акта коригування № ПРА_К-0006571 до Акту приймання передачі Послуги № ПРА-0003828 від 31 травня 2024 року згідно з Договором від 01.01.2024 № 0156-02024-ПП на суму 44 595 588,32 грн.

Стягнення заборгованості, а також 3% річних та інфляційних нарахувань за вказаними актами були предметом розгляду у справі № 927/624/24 за позовом ПрАТ «НЕК «Укренерго» до ТОВ «Енера Чернігів».

Розрахунок 3% річних у справі № 927/624/24 здійснювався за період прострочення оплати наданих послуг з 19.01.2024 по 04.07.2024, інфляційних втрат за період прострочення з березня по травень 2024 року.

Позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань по договору.

З огляду на те, що відповідач неналежно виконував свої зобов`язання по оплаті вартості послуг з передачі електроенергії, позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення 1871731,70 грн 3 % річних за період з 06.07.2024 по 12.12.2024 та 7607143,38 грн інфляційних нарахувань за період з червня 2024 року по листопад 2024 року (з урахуванням строків виконання зобов`язань по оплаті вартості послуг по кожному з актів окремо та часткових оплат).

Нормативно-правове обґрунтування, оцінка доказів та висновки суду.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України (далі ГК України) визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі статтею 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями (ч. 1 ст. 179 ГК України).

Отже, між сторонами цієї справи внаслідок акцептування заяви приєднання до Договору про надання послуг з передачі електричної енергії виникли господарсько-договірні зобов`язання.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони відповідно до статті 6 цього Кодексу є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Суд при вирішенні спору враховує, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором енергопостачання, а правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір енергопостачання.

За статтею 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

За п. 8 частини 1 статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема, про надання послуг з передачі.

За приписами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог частин 1 та 7 статті 193 Господарського кодексу України, які кореспондуються з вимогами статті 526 Цивільного кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що в певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконане належним чином.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 ГК України).

За частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені, викладеними вище нормами законодавства, наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Дії відповідача, які полягають в порушенні зобов`язання щодо своєчасної оплати послуг, є порушенням умов договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Матеріалами справи підтверджено, що за спірний період з червня 2024 року по листопад 2024 року відповідачем отримано послуги з передачі електроенергії на загальну суму 243516204,06 грн, що підтверджується Актами приймання передачі послуги № ПРА-0004350 від 30 червня 2024 року, № ПРА-0004884 від 31 липня 2024, № ПРА-0005423 від 31 серпня 2024 року, № ПРА-0006008 від 30 вересня 2024 року, № ПРА 0006544 від 31 жовтня 2024 року, № ПРА 0007127 від 30 листопада 2024 року , а також актами коригування № ПРА_К-0007529 до Акту приймання передачі Послуги № ПРА-0004884 від 31 липня 2024 року, № ПРА_К-0007646 до Акту приймання передачі Послуги № ПРА-0005423 від 31 серпня 2024 року, № ПРА_К-0007751 до Акту приймання передачі Послуги № ПРА-0006008 від 30 вересня 2024 року.

Акти підписані сторонами без зауважень і заперечень.

Відповідно до наявних у матеріалах справи платіжних інструкцій, відповідач вартість отриманих послуг оплатив, що не заперечується сторонами.

Крім того, у матеріалах справи наявні Акти приймання передачі Послуги № ПРА-0003314 від 30 квітня 2024 року, № ПРА-0003828 від 31 травня 2024 року та Акти коригування № ПРА_К-0006071 до Акту приймання передачі Послуги № ПРА-0003314 від 30 квітня 2024 року, № ПРА_К-0006571 до Акту приймання передачі Послуги № ПРА-0003828 від 31 травня 2024 року.

З огляду на те, що вартість послуг, отриманих за вищевказаними актами була здійснена відповідачем з порушенням строків оплати, позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення 1871731,70 грн 3 % річних за період з 06.07.2024 по 12.12.2024 та 7607143,38 грн інфляційних нарахувань за період з червня 2024 року по листопад 2024 року (з урахуванням строків виконання зобов`язань по оплаті вартості послуг по кожному з актів окремо та часткових оплат).

Судом здійснено перевірку заявлених до стягнення сум 3% річних та інфляційних нарахувань та встановлено, що заявлена до стягнення сума річних 1871731,70 є арифметично вірною, розрахунок здійснено з урахуванням умов договору та вимог законодавства.

При здійсненні перерахунку інфляційних нарахувань судом встановлено, що останні за заявлений позивачем період становлять 7618436,33 грн.

Відповідно до статей 14, 237 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Відтак, вимоги позивача про стягнення 7607143,38 грн інфляційних нарахувань є правомірними.

При здійсненні перевірки заявлених сум інфляційних нарахувань та 3% річних судом враховано таке.

При розрахунку за послуги з передачі електричної енергії користувач та ОСП зобов`язані використовувати як плановий, так і фактичний обсяг послуги одночасно, які є взаємопов`язані та не замінюють один одного, тобто у користувача відсутнє право вибору - платити за плановий обсяг чи за фактичний обсяг. Користувач зобов`язаний здійснити оплату планового обсягу на умовах попередньої оплати протягом розрахункового місяця, а по закінченню відповідного місяця визначити необхідність сплати фактичного обсягу послуг, отриманих за такий розрахунковий місяць.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.08.2022 року у справі № 912/1941/21.

Отже, як невиконання або неналежне виконання користувачем зобов`язання з оплати планового обсягу на умовах попередньої оплати, так і зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуг, отриманих за розрахунковий місяць, є порушенням виконання грошового зобов`язання і передбачає застосування правових наслідків порушення зобов`язання та настання відповідальності за порушення грошового зобов`язання, зокрема, згідно з приписами статей 611, 625 Цивільного кодексу України.

Схожа за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.08.2022 у справі №912/1941/21 та Верховного Суду від 09.11.2022 у справі №904/5899/21 та від 24.11.2022 у справі №927/713/21, від 04.07.2023 у справі №910/10061/22, 23.11.2023 у справі №925/654/22, постанові КГС ВС від 25.09.2024 у справі № 910/17252/23.

Як вбачається з розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, позивачем були враховані коригування вартості наданих послуг, зокрема на які посилався відповідач.

При цьому, судом враховано, що при здійсненні розрахунку позивач зменшував суму основного боргу у разі, коли за результатами коригування вартість наданої Послуги зменшувалась, на наступний день після накладення КЕП представником Користувача.

Також суд наголошує на тому, що відповідачем ані з відзивом на позов, ані в процесі розгляду справи не надано контррозрахунку сум 3% річних та інфляційних втрат з урахуванням своїх заперечень.

Отже, заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов відхиляються судом як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються як матеріалами справи, так і висновками суду.

Щодо твердження відповідача про те, що вартість послуги, яка зазначена в актах приймання-передачі послуги, яка на момент подання позову вже є скоригованою, не є боргом в розумінні ст. 625 Цивільного кодексу України, на який позивач має право нараховувати 3% річних та інфляційні втрати, суд зазначає таке.

Як убачається з матеріалів справи, акти приймання-передачі послуги у спірні періоди були підписані сторонами без зауважень, а відтак у користувача існував обов`язок оплатити фактичну вартість послуги у сумі, визначеній у підписаних сторонами актах приймання-передачі послуги до моменту, коли між сторонами було підписано акти коригування до актів приймання-передачі послуги.

Тобто, у разі існування заборгованості в сумі, визначеній у відповідних актах приймання-передачі послуги, кредитор вправі нараховувати 3 річних та інфляційні втрати протягом строку невиконання боржником свого грошового зобов`язання відповідно до приписів ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України протягом строку існування такого боргу, до підписання сторонами актів коригування.

Пунктом 6.4. договору визначено, що коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надаються АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в системі управління ринком, що здійснюється згідно з Правилами ринку.

Так, судом встановлено, що п. 6.4 договору не визначено конкретного та/або граничного строку проведення коригування обсягів та вартості наданої послуги, та відповідно строків врегулювання їх в системі управління ринком, а лише вказано строк надання АКО уточнених даних комерційного обліку.

Оскільки коригування обсягів та вартості наданої послуги залежить від багатьох чинників, його необхідність може виникнути в будь-який час, навіть після закінчення розрахункового місяця, а відтак першою подією, з якої розпочнеться таке коригування та відлік відповідних строків, є проведення процесу врегулювання в системі управління ринком.

Проте, матеріали справи не містять, а відповідачем не було надано суду належних та допустимих доказів щодо порушення позивачем строків за п. 6.4. договору (дат проведення процесу врегулювання в системі управління ринком та надання АКО уточнених даних комерційного обліку, тощо).

При цьому, суд погоджується з твердженням позивача, що відповідач у межах заявлених позовних вимог не звертався до суду із зустрічною позовною заявою про визнання протиправними дій чи бездіяльності позивача щодо несвоєчасного проведення коригування обсягів спожитої послуги відповідно до правил ринку.

Водночас, твердження відповідача, що дії позивача спрямовані на безпідставне збагачення, а не на відшкодування грошових втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляції та отримання компенсації за неналежне виконання зобов`язань, оскільки таких втрат кредитор не поніс, суд не визнає переконливими доводами, оскільки осанні не підтверджені належними та допустимими доводами та не спростовують вищевказаних висновків суду.

Також суд зазначає, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю, тобто такі нарахування входять до складу грошового зобов`язання і не є штрафними санкціями.

Відповідно до статті 129 Конституції України та статей 2, 13 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Отже змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Водночас, відповідачем не надано жодних доказів на спростування доводів позивача та підтверджених матеріалами справи обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах Трофимчук проти України, Серявін та інші проти України обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясовано усі питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням встановлених обставин справи, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укрненерго» підлягають задоволенню у повному обсязі і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1871731,70 грн 3% річних та 7607143,38 грн інфляційних нарахувань.

Розподіл судових витрат.

Згідно з пунктом 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду задоволення позову у повному обсязі, судовий збір в сумі 113746,50 грн покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ", , пр-т Перемоги, 126Б, м. Чернігів, 14013 на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", , вул. С.Петлюри, 25, м. Київ, 01032, інфляційні збитки в сумі 7607143,38 грн, відсотки річних в сумі 1871731,70 грн, судовий збір в сумі 113746,50 грн.

3. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно зі статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України подається безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 28.04.2025.

Суддя Т.О.Кузьменко