ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Черкаси справа № 925/1491/24
Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Вовчанській К.Ю., без участі представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, клопотання Приватного підприємства Б.В.В.-Буд про розподіл судових витрат у справі № 925/1491/24 за позовом Приватного підприємства Б.В.В.-Буд до Товариства з обмеженою відповідальністю Енергетично-дорожнє будівництво про стягнення 1959560 грн. 98 коп.,
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 18.04.2025 року розгляд заяви Приватного підприємства Б.В.В.-Буд про розподіл судових витрат призначено на 28.04.2025 року.
Сторони явку представників в судове засідання не забезпечили, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання відповідно до довідок суду про доставку електронних листів з ухвалою суду від 18.04.2025 року до їх електронних кабінетів, заявник подав 24.04.2025 року, через систему Електронний суд, заяву (вх. № 6432/25), в якій підтримав вимоги клопотання про розподіл судових витрат, просив його задовольнити, розгляд клопотання проводити без їх участі за наявними у справі доказами, причини неявки представника не повідомив.
Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з п. 1 ч. 3 статті 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Враховуючи, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути клопотання у відсутності представників сторін.
Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, судом підписано додаткове рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши клопотання позивача про розподіл судових витрат (вх. №5353/25від 07.04.2025 року), матеріали справи № 925/1491/24 в частині, що її стосуються, та оцінивши їх у сукупності суд заяву позивача задовольняє частково з таких підстав.
Ухвалами Господарського суду Черкаської області від 10.12.2024, 03.02.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 925/1491/24 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 04.03.2025 року; забезпечено участь у підготовчому засіданні для представника позивача адвоката Новак Т.О. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням його власних технічних засобів, за її клопотанням.

Представник позивача подав до суду:

20.01.2025 року засобами поштового зв`язку заяву про направлення оригіналів документів на виконання ухвали суду від 10.12.2024 року (вх. № 878/25, а.с. 123-125);

20.01.2025 року заяву (вх. № 879/25, а.с. 129-130), в якій просив долучити до матеріалів справи електронний доказ, а саме диск, який містить оригінали електронних доказів, які були долучені до позовної заяви.

Ухвалою суду від 04.03.2025 року закрито підготовче провадження у справі №925/1491/24, призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 01.04.2025 року, забезпечено участь представника позивача в судовому засіданні поза межами приміщення суду з використанням її власних технічних засобів, за клопотанням.

В судовому засіданні 01.04.2025 року представник позивача повідомив про намір подання суду доказів судових витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 01.04.2025 року у справі № 925/1491/24 позов Приватного підприємства «Б.В.В.-Буд» задоволено повністю, стягнено з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-дорожнє будівництво» - 1862246 грн. 49 коп. боргу, 73502 грн. 16 коп. інфляційних втрат, 23812 грн. 33 коп. 3 % річних, 23514 грн. 73 коп. судових витрат.

07.04.2025 року представник позивача подав, через систему Електронний суд, клопотання про розподіл судових витрат (вх. № 5353/25), яке є предметом розгляду, до клопотання додав копії: додатку №1 від 05.06.2024 року до договору про надання правничої допомоги від 05.06.2024 року; детального опису робіт (наданих послуг) від 02.04.2025 року на суму 23750 грн.; акту приймання-передачі наданих послуг від 02.04.2025 року на суму 23750 грн.

Із доданих до позовної заяви і клопотання про розподіл судових витрат документів вбачається, що 05.06.2024 року між позивачем, як клієнтом, та адвокатом Новак Т.О., укладено договір про надання правової допомоги (а.с. 97-98), в якому сторони погодили зокрема наступне:

п. 3.1. договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2025 року;

п. 4.1. на визначення розміру гонорар адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару;

п. 4.2. за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар відповідно до додатку до цього договору, який є невід`ємною частиною договору.

Того ж дня 05.06.2024 року сторонами погоджено до договору про надання правової допомоги додаток №1 (а.с. 179), в якому визначено наступне:

п.1 - за надану правову допомогу, що стосуються вирішення питання про заборгованість з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-дорожнє будівництво» () згідно договору про надання послуг №22/03/21 від 22.03.2021 року, клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) в розмірі 17750 грн. В даний розмір винагороди не входить розмір оплати адвоката за його участь в судових засіданнях;

п.2 додатково клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) в розмірі 3000 грн за участь в одному судовому засіданні;

п.3 клієнт здійснює оплату адвокату за договором на протязі 10 календарних днів з дати набрання законної сили рішення по справі за позовом ПП «Б.В.В.-Буд» до ТОВ «Енергетично-дорожнє будівництво» про стягнення заборгованості.

02.04.2025 року між позивачем та адвокатом Новак Т.О. складено та підписано детальний опис робіт (наданих послуг) (а.с. 178) на суму 23750 грн., який містить перелік наданих адвокатом Новак Т.О. послуг в межах виконання договору про надання правової допомоги від 05.06.2024 року, з яких:

юридичний аналіз матеріалів справи (договір, товарно-транспортні накладні, акти надання послуг, рахунки, податкові накладні)- 3 год, вартість 1 год роботи 1500 грн. на суму 4500 грн;

консультація ПП «Б.В.В.-Буд» з питань застосування законодавства України щодо вирішення питань з позивачем та отримання доказів по справі - 1 год, вартість 1 год роботи 2000 грн. на суму 2000 грн;

підготовка та направлення листа від 17.09.2024 вих № 269 з проханням здійснити перерахування заборгованості - 1 год, вартість 1 год роботи 1500 грн. на суму 1500 грн;

підготовка та направлення вимоги про сплату заборгованості від 29.10.2024 №323 з додатками 1,5 год, вартість 1 год роботи 1500 грн. на суму 2250 грн;

підготовка та подача позовної заяви з додатками - 5 год, вартість 1 год роботи 1500 грн. на суму 7500 грн;

участь в судовому засіданні вартість участі в одному судовому засіданні 3000 грн. фактично - 6000 грн.

Також 02.04.2025 року сторонами складено та підписано акт приймання-передачі наданих послуг (а.с. 176) на суму 23750 грн, який містить перелік наданих адвокатом Новак Т.О. послуг в межах виконання договору про надання правової допомоги від 05.06.2024 року, що відповідає змісту детального опису робіт (наданих послуг) від 02.04.2025 року.

Отже, предметом розгляду є вимога позивача про стягнення з відповідача 23750 грн., судових витрат, за надану позивачу адвокатом Новак Т.О. правничу допомогу у даній справі і постановлення додаткового рішення про це.

Згідно з ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 п. 3, ч. 3 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У статті 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України, представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з ч. 1 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

При цьому ч. 8 ст. 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За обставин даної справи суд вбачає, що клопотання про розподіл судових витрат з доданням доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи були подані у строк, передбачений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Із матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача у справі № 925/1491/24 представляв адвокат Новак Т.О.

05.06.2024 року позивачем і адвокатом Новак Т.О. укладено договір про надання правової допомоги, п.п. 4.1.,4.2. якого визначено, що на визначення розміру гонорар адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару; за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар відповідно до додатку до цього договору, який є невід`ємною частиною договору.

Того ж дня 05.06.2024 року сторонами складено до договору про надання правової допомоги додаток №1, п.п.1,2, 3 якого визначили, що за надану правову допомогу, що стосуються вирішення питання про заборгованість з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-дорожнє будівництво» () згідно договору про надання послуг №22/03/21 від 22.03.2021 року, клієнт сплачує адвокату винагороду гонорар) в розмірі 17750 грн. В даний розмір винагороди не входить розмір оплати адвоката за його участь в судових засіданнях; додатково клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) в розмірі 3000 грн за участь в одному судовому засіданні; клієнт здійснює оплату адвокату за договором на протязі 10 календарних днів з дати набрання законної сили рішення по справі за позовом ПП «Б.В.В.-Буд» до ТОВ «Енергетично-дорожнє будівництво» про стягнення заборгованості.

04.12.2024 року позивач Приватне підприємство «Б.В.В.-Буд», через систему «Електронний суд», звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-дорожнє будівництво» (далі відповідач) про стягнення, на підставі договору про надання послуг №22/03/21 від 22.03.2021 року, 1862246 грн. 49 коп. боргу, 73502 грн. 16 коп. інфляційних втрат, 23812 грн. 33 коп. 3 % річних, що разом становить 1959560 грн. 98 коп.

10.12.2024 року судом позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/1491/24 і рішенням суду від 01.04.2025 року позов у цій справі задоволено повністю.

02.04.2025 року між позивачем та адвокатом Новак Т.О. складено та підписано детальний опис робіт (наданих послуг), акт приймання-передачі послуг на суму 23750 грн., який містить перелік наданих адвокатом Новак Т.О. послуг в межах виконання договору про надання правової допомоги від 05.06.2024 року.

07.04.2025 року представником позивача складено клопотання про розподіл судових витрат з відповідними доказами, яке, через систему Електронний суд, подано суду, того ж дня зареєстровано Господарським судом Черкаської області за вх. №5353/25.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази надання адвокатом Новак Т.О. позивачу професійної правничої допомоги у даній справі, з урахуванням погоджених розцінок за послуги з надання правничої допомоги, дають суду достатні підстави для покладення витрат позивача на отримання професійної правничої допомоги адвоката на відповідача. При розгляді заяви позивача суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 28.12.2020 року у справі № 640/18402/19, відповідно до якої розмір винагороди за надання правової допомоги, що визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, якщо інше не зазначене у договорі, а також враховує позицію об`єднаної палати Верховного Суду, викладену у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, відповідно до якої за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Разом з тим суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність наданих послуг адвокатом Кравчуком С.І. до справи відповідач не надав. Дослідивши додані до позову і заяви про розподіл судових витрат доказів, суд недотримання позивачем (його представником) вимог частини третьої статті 126 ГПК України також не встановив.

Поряд з цим, аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 ГПК України, а також частини п`ятої статті 129 цього Кодексу дає суду підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом враховано, що у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 Господарського процесуального кодексу України.

У пункті 4.16 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 Верховний Суд вказав, що висновки суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони та суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Разом з цим, за наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи, через призму критеріїв, встановлених частиною четвертою статті 126 та частиною п`ятою статті 129 ГПК України, та враховуючи обсяг виконаних адвокатом Новак Т.О. робіт, послуг, предмет позову, суд доходить висновку про наявність підстав для не покладення на відповідача усіх витрат на професійну правничу допомогу позивача, на користь якого ухвалено судове рішення.

Підставою для цього суд вважає непропорційність розміру цих витрат до предмета спору з урахуванням ціни позову, відсутності заперечень відповідача проти позову, а відтак і їх необґрунтованість, не співмірність.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетично-дорожнє будівництво» судових витрат Приватного підприємства «Б.В.В.-Буд» на професійну правничу допомогу у справі № 925/1491/24 лише частково у розмірі 12000 грн., про що ухвалює додаткове рішення.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 221, 236-240, 244, 256 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Клопотання Приватного підприємства «Б.В.В.-Буд» про розподіл судових витрат вх. № 5353/25 від 07.04.2025 року задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-дорожнє будівництво», ідентифікаційний код юридичної особи 33757711, місцезнаходження: 19000, Черкаська обл., м. Канів, вул. Енергетиків, буд. 65, на користь Приватного підприємства «Б.В.В.-Буд», ідентифікаційний код юридичної особи 35558964, місцезнаходження: 23222, Вінницька обл., Вінницький район, с. Якушинці, вул. Б. Хмельницького, буд. 1Б 12000 грн. судових витрат.

У задоволенні клопотання Приватного підприємства «Б.В.В.-Буд» в частині вимог про стягнення 11750 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складене 01.05.2025 року.

Суддя В.М. Грачов