ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 рокуСправа № 912/392/25

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу № 912/392/25

за позовом: Фізичної особи - підприємця Поліщука Андрія Олександровича, АДРЕСА_1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тор Логістик", вул. Героїв України, 94, каб. 118, м. Світловодськ, Олександрійський район, Кіровоградська область, 27500

про стягнення 385 188,96 грн

Без виклику сторін (судове засідання не проводилось).

Фізична особа - підприємець Поліщук Андрій Олександрович (далі - ФОП Поліщук А.О., позивач) звернувся до господарського суду з позовною заявою, яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тор Логістик" (далі - ТОВ "Тор Логістик", відповідач) про стягнення боргу 485 188,96 грн, з яких: 428 544,85 грн основного боргу, 20 033,89 грн інфляційних, 3 708,38 грн. 3% річних та 32 901,84 грн пені, з покладенням на відповідача судових витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем зобов`язань з оплати наданих послуг за договором оренди (суборенди) транспортних засобів з екіпажем (водієм) №434 від 09.09.2024.

Ухвалою від 24.02.2025 (суддя Коваленко Н.М.) позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви, зокрема, шляхом подання деталізованого розрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат.

В межах строку, визначеного судом, позивачем усунуто недоліки позовної заяви, про що 26.02.2025 та 28.02.2025 суду подані відповідні докази.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Коваленко Н.М., в провадженні якої перебуває справа №912/392/25, на підставі розпорядження керівника апарату господарського суду №23 від 28.02.2025 здійснено повторний автоматизований розподіл справи №912/392/25 та згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2025 справу призначено судді Тимошевській В.В.

Ухвалою суду від 05.03.2025 за поданим позовом відкрито провадження у справі №912/392/25 в порядку спрощеного позовного провадження. Постановлено розгляд справи здійснювати без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами. Сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

20.03.2025 від ТОВ "Тор Логістик" надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач повідомив про визнання зобов`язань за договором оренди (суборенди) транспортних засобів з екіпажем (водієм) №434 від 09.09.2024 та вказав про часткову оплату заборгованості в сумі 100 000,00 грн.

21.03.2025 на адресу суду надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої останнім підтверджено надходження від відповідача коштів в сумі 100 000,00 грн та згідно якої позивач просить стягнути з ТОВ "Тор Логістик" заборгованість з урахуванням зазначеної суми.

Ухвалою від 24.03.2025 прийнято до розгляду заяву ФОП Поліщука А.О. від 21.03.2025 про зменшення позовних вимог у справі № 912/392/25 та постановлено здійснювати подальший розгляд справи з урахування вказаної заяви.

Таким чином, позовні вимоги розглядаються в межах нової ціни позову - 385 188,96 грн, з яких: 328 544,85 грн основного боргу (428 544,85 грн - 100 000,00 грн), 20 033,89 грн інфляційних, 3 708,38 грн 3% річних та 32 901,84 грн пені.

07.04.2025 позивач подав суду додаткові пояснення, згідно яких зазначено про те, що відповідачем за період з 03.03.2025 по 01.04.2025 в рахунок погашення заборгованості за договором оренди (суборенди) транспортних засобів з екіпажем (водієм) №434 від 09.09.2024 перераховано на рахунок позивача кошти в сумі 435 743,99 грн, наступними платіжними дорученнями:

- №2738 від 03.03.2025 - 50 000,00 грн;

- №13 від 10.03.2025 - 50 000,00 грн;

- №59 від 17.03.2025 - 50 000,00 грн;

- №2782 від 27.03.2025 - 50 000,00 грн;

- №126 від 01.04.2025 - 235 743,99 грн (відповідно до графи "Призначення платежу" - 228 544,85 грн в рахунок погашення заборгованості за договором № 434 від 09.09.24 та 7199,14 - в рахунок сплаченого судового збору).

Позивач зазначає, що станом на 07.04.2025 заборгованість відповідача за основним договором №434 від 09.09.24 відсутня; заборгованість за штрафними санкціями (пеня, інфляційні втрати та 3% річних становить 56 644,11 грн, з яких: 20 033,89 грн інфляційних, 3 708,38 грн 3% річних та 32 901,84 грн пені.

Відповідно до ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Частиною 1 ст. 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

З підстав викладеного та в межах законодавчо визначених строків, а також враховуючи відсутність клопотань сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні обставини.

09.09.2024 між ФОП Поліщуком А.О. (Орендодавець) і ТОВ "Тор Логістик" (Орендар) укладено договір оренди (суборенди) транспортних засобів з екіпажем (водієм) №434 від 09.09.2024 (далі - Договір, а.с. 115-117), відповідно до пункту 1.1 якого у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобов`язується надати Орендарю в тимчасове платне користування вантажні транспортні засоби, визначені у цьому Договорі для здійснення перевезень вантажів за погодженими маршрутами, а також зобов`язується забезпечити своїми силами його керування та технічну експлуатацію, а Орендар зобов`язується прийняти у тимчасове платне користування транспортні засоби під керуванням екіпажу (водія) Орендодавця і зобов`язується сплатити Орендодавцю узгоджену плату за фактично надані послуги з оренди.

Згідно п. 1.3. Договору, цей Договір за своєю природою є змішаним та містить у собі елементи договору оренди транспортних засобів з екіпажем, а також договору транспортного перевезення вантажів.

Транспортні засоби використовуватимуться Орендарем виключно для реалізації своєї господарської діяльності з метою переміщення вантажів територією України вантажним автомобільним транспортом (п. 2.1. Договору).

Відповідно до п. 3.1. Договору транспортні засоби передаються Орендарю за його Заявкою, яка може бути надана як в письмовому так і в електронному форматі шляхом направлення через мессенджер.

Розмір плати за цим Договором розраховується згідно акту виконаних робіт (наданих послуг) за період користування транспортними засобами (п.5.1. Договору).

Згідно п. 5.2. Договору платежі та взаємні розрахунки за даним Договором здійснюються після отримання оригіналу рахунку, зареєстрованої згідно чинного законодавства та з урахуванням п. 7.5. податкової накладної, оригіналу ТТН з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу та відсутності відміток про недостачу/псування вантажу або упаковки, оригіналу акту виконаних робіт (наданих послуг), підписаного двома сторонами без зауважень.

Відповідно до п. 7.2. Договору у разі прострочення сплати платежів Орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до спливу календарного року, в якому його підписано, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором. Якщо протягом 20-ти днів до закінчення терміну дії Договору жодна із сторін не заявить наміру щодо його розірвання - Договір вважається пролонгованим на кожен наступний календарний рік (п. 9.1 Договору).

На виконання умов Договору, Орендарем було надано Заявки, а Орендодавцем виконані перевезення по вказаним Заявкам на загальну суму 656 114,29 грн.

На підтвердження викладеного, між ФОП Поліщук А.О. та ТОВ "Тор Логістик" підписано Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за Договором на загальну суму 656 114,29 грн, за змістом яких позивачем надано послуги з оренди транспортних засобів з екіпажем, а саме:

- Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000019 від 20.09.2024 на суму 113 190,91 грн;

- Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000020 від 30.09.2024 на суму 374 305,08 грн;

- Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000021 від 10.10.2024 на суму 168 618,30 грн (а.с. 24, 31,47).

Вказані Акти підписано сторонами без зауважень та скріплено печатками.

Позивачем також оформлено та виставлено відповідачеві рахунки-фактури на загальну суму 656 114,29 грн (а.с. 24, 31,47).

Надання послуг з перевезення підтверджується товарно-транспортними накладними (а.с. 57-84).

Як зазначає позивач, відповідач частково здійснив погашення заборгованості в сумі 227 569,44, що підтверджується матеріалами справ (а.с. 85-89).

Таким чином, залишок заборгованості на дату звернення до суду з позовом складав 428 544,85 грн, що підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків станом на 16.12.2024, підписаним обома сторонами (а.с. 194).

Позивач направив на адресу відповідача претензію про погашення боргу № 2 від 17.12.2024 (а.с. 192-193), яка залишена без відповіді та задоволення.

На момент подання позову відповідач з позивачем в повному обсязі не розрахувався, що й стало підставою звернення позивачем з даним позовом до суду.

Норми права, які застосовано судом.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 ст. 628 ЦК України передбачається, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

У ст. 759 ЦК України зазначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 798 ЦК України, предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

В силу положень ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з частиною 1 статті 805 ЦК України управління та технічна експлуатація транспортного засобу, переданого у найм з екіпажем, провадяться його екіпажем. Екіпаж не припиняє трудових відносин з наймодавцем. Витрати на утримання екіпажу несе наймодавець.

Статтею 909 ЦК України встановлено, що перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

В ст. 916 ЦК передбачено, що за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Згідно ст. 920 ЦК України, у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Закон України "Про автомобільний транспорт" визначає, що вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату (ст. 1 Закону).

Відповідно до п. 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 N363, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20.02.98 за N128/2568 (далі - Правила) основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна.

Згідно вказаних Правил, договір про перевезення вантажів - двостороння угода між перевізником, вантажовідправником чи вантажоодержувачем, що є юридичним документом, яким регламентуються обсяг, термін та умови перевезення вантажів, права, обов`язки та відповідальність сторін щодо їх додержання.

Розділом 14 Правил передбачено, що форма і порядок розрахунків, а також випадки зміни розміру оплати за перевезення вантажів і надання інших послуг, пов`язаних з цим, визначаються Перевізником з вантажовідправником або вантажоодержувачем - Замовником при укладенні ними Договору на перевезення вантажів (п. 14.1).

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Окрім того, відповідно до положень ст. 625 ЦК України правовими наслідками порушення грошового зобов`язання є нарахування процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат. Згідно частини другої наведеної норми боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За правилами ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ч.ч. 1-4 ст. 13).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86).

Мотивована оцінка доводів сторін та поданих доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі укладеного між сторонами Договору, ФОП Поліщук А.О. зобов`язався надати ТОВ "Тор Логістик" у тимчасове платне користування вантажні транспортні засоби для здійснення перевезень вантажів, а також забезпечити керування транспортом, а ТОВ "Тор Логістик" зобов`язалось сплатити плату за надані послуги оренди та перевезення на умовах, встановлених Договором.

Згідно матеріалів справи підтверджено фактичне надання позивачем відповідачу в оренду транспортних засобів та здійснення послуг з перевезення, що засвідчено Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) та оформленими товарно-транспортними накладними.

Надані до справи товарно-транспортні накладні містять необхідні відмітки, у тому числі по вантажно-розвантажувальним операціям.

Отже, позивачем надано належні і допустимі докази на підтвердження надання транспортних засобів в оренду та послуг з перевезення вантажу і фактичне надання таких послуг визнається відповідачем у відзиві на позов.

За пунктом 6 складених між сторонами Заявок на перевезення вантажу, розрахунок здійснюється Орендарем на підставі виставленого орендодавцем рахунку не пізніше ніж 7 банківських днів після отримання від екіпажу Орендодавця наступних оригіналі документів щодо комерційної експлуатації транспортного засобу, зокрема, ТТН (СМР) та інших супровідних документів на вантаж та у разі необхідності реєстрів до них, підписаних Сторонами.

Як стверджує позивач, ТТН та інші необхідні документи в розумінні п. 6 Заявок були передані водіями відповідачу, про що свідчать підписані Акти здачі-приймання робіт (надання послуг), підписанням яких відповідач визнав свої зобов`язання з оплати.

Суд вважає обґрунтованим зазначене твердження позивача, оскільки згідно Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна. Тобто, за відсутності належним чином оформленої товарно-транспортної накладної відсутні підстави для підписання відповідачем здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Окрім того, матеріали справи містять докази оформлення позивачем рахунків та реєстрації податкових накладних.

Також суд враховує, що відповідач під час розгляду справи визнав свої зобов`язання за Договором.

Отже на час звернення позивача з позовом у даній справі строк оплати наданих послуг є таким, що настав.

На підставі викладеного, є обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу (вартості наданих послуг з оренди та перевезення вантажу).

Згідно розрахунку позивача та матеріалів справи, на дату подання позову сума основного боргу становила 428 544,85 грн.

Після подання позову, відповідач сплатив за Договором 100 000,00 грн згідно платіжних інструкцій № 13 від 10.03.2025 та № 59 від 17.03.2025, внаслідок чого позивач зменшив суму позовних вимог на вказаний платіж і вказане зменшення прийнято судом за ухвалою від 24.03.2025.

07.04.2025 позивач надав до суду довідку, в якій вказав про відсутність заборгованості відповідача за Договором внаслідок здійсненої ним сплати грошових коштів в сумі 435 743,99 грн, а саме:

- №2738 від 03.03.2025 - 50 000,00 грн;

- №13 від 10.03.2025 - 50 000,00 грн;

- №59 від 17.03.2025 - 50 000,00 грн;

- №2782 від 27.03.2025 - 50 000,00 грн;

- №126 від 01.04.2025 - 235 743,99 грн (відповідно до графи "Призначення платежу" - 228 544,85 грн в рахунок погашення заборгованості за договором № 434 від 09.09.24 та 7199,14 - в рахунок сплаченого судового збору).

Суд зазначає, що грошові кошти в сумі 100 000,00 грн за платіжними дорученнями №13 від 10.03.2025 та №59 від 17.03.2025 вже враховано судом при зменшенні розміру позовних вимог, згідно поданої позивачем заяви, у зв`язку з чим заборгованість за договором становила 328 544,85 грн.

Враховуючи положення ст. ст. 46, 252 ГПК України, станом на дату подання позивачем довідки 07.04.2025 строк на вчинення процесуальної дії зі зменшення розміру позовних вимог сплив. Крім того, за змістом довідки позивач не змінює прохальну частину позовної заяви, а лише повідомляє про відсутність основного боргу у зв`язку з його оплатою відповідачем після подання до суду позову.

За вказаних обставин, суд не сприймає довідку позивача від 07.04.2025, як заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Разом з цим, пункт 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України передбачає закриття провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми можливе у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

При цьому, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

З урахуванням того, що грошові кошти у розмірі 328 544,85 грн перераховані відповідачем на користь позивача після відкриття провадження у даній справі, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 328 544,85 грн, у зв`язку з відсутністю предмету спору в цій частині на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Щодо інших нарахувань, згідно розрахунку (а.с. 197-201) позивачем нараховано на суму простроченого зобов`язання:

за період з 05.11.2024 по 12.12.2024 на суму 456 126,27 грн пеню, що становить 12 312,92 грн пені та 1 420,72 грн 3% річних;

за період з 13.12.2024 по 15.02.2025 на суму 428 544,85 грн пеня 20 588,92 грн та 2 287,66 грн 3% річних,

а всього 3 708,38 грн 3% річних та 32 901,84 грн пені.

Також позивачем нараховано інфляційні:

- за листопад 2024 на суму 456 126,27 грн, що становить 8 666,40 грн;

- за грудень 2024 - січень 2025 на суму боргу 437 211,25 грн (428 544,85 грн сума боргу станом на 01.12.2024 з урахуванням інфляційних втрат за листопад 2024), що становить 11 367,49 грн,

а всього інфляційні на суму 20 033,89 грн.

Вказані нарахування є правильними та відповідають періоду прострочення, з урахування строку оплати згідно Договору і Заявок.

У довідці від 07.04.2025 позивач не повідомляє про сплату (повну чи часткову) зазначених сум та підтримує їх розмір.

У відповідності до вищевикладеного, суд вважає наявними підстави для стягнення 32 901,84 грн пені, 3 708,38 грн 3% річних та 20 033,89 грн інфляційних.

Отже, позовні вимоги ФОП Поліщука А.О. до ТОВ "Тор Логістик" є обґрунтованими та підлягають задоволенню в сумі 32 901,84 грн пені, 20 033,89 грн інфляційних та 3 708,38 грн 3% річних. Провадження у справі в частині стягнення 328 544,85 грн основного боргу підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору в цій частині.

При цьому, суд не вирішує питання щодо сплаченої відповідачем суми в розмірі 7199,14 грн з призначенням платежу, як повідомляє позивач: "...в рахунок сплаченого судового збору", оскільки розподіл судового збору здійснюється судом в порядку ст. 129 ГПК України, тоді як підстави для самостійного віднесення судом вказаної суми в рахунок погашення інших зобов`язань відсутні. Крім того, безпосередні докази такої оплати відсутні.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Визначаючи розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача, суд враховує, що згідно ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

За положеннями пунктів 1, 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом та/або у разі закриття провадження у справі.

Отже, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн з розрахунку мінімальної ставки судового збору із застосуванням коефіцієнту 0,8 (3028,00 грн х 0,8).

В іншій частині сплачений позивачем судовий збір підлягає поверненню з бюджету, для чого позивачу необхідно подати відповідне клопотання.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 231, 233, 236-241, 247-252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Провадження у справі в частині стягнення 328 544,85 грн основного боргу закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з відсутністю предмета спору

Позовні вимоги в іншій частині задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тор Логістик" (вул. Героїв України, 94, каб. 118, м. Світловодськ, Олександрійський район, Кіровоградська область, 27500, ідентифікаційний код 44203156) на користь Фізичної особи - підприємця Поліщука Андрія Олександровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 32 901,84 грн пені, 20 033,89 грн інфляційних та 3 708,38 грн 3% річних, а також 2 422,40 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Фізичній особі - підприємцю Поліщуку Андрію Олександровичу та Товариству з обмеженою відповідальністю "Тор Логістик" до електронних кабінетів.

Повне рішення складено 29.04.2025.

Суддя В.В.Тимошевська