ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

28.04.2025м. ДніпроСправа № 904/1997/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "В Плюс", м. Дніпро

до Відповідача-1: Дніпровської міської ради, м. Дніпро

Відповідача-2: ОСОБА_1 , м. Дніпро

Відповідача-3: ОСОБА_2 , м. Дніпро

про викуп власником будівлі земельної ділянки, на якій вона розміщена, шляхом визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки укладеним

Суддя Красота О.І.

без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "В Плюс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Відповідача-1: Дніпровської міської ради, Відповідача-2: ОСОБА_1 , Відповідача-3: ОСОБА_2 і просить суд постановити рішення про викуп власником будівлі Товариством з обмеженою відповідальністю "В Плюс" земельної ділянки, на якій вона розміщена, шляхом визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки укладеним в редакції, викладеній у прохальній частині позову.

Одночасно з позовною заявою Позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони Відповідачам вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у Державному земельному кадастрі (Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області вул. Філософська, 39-А, м. Дніпро, 49006 Е-mail: ) стосовно земельної ділянки кадастровий номер №:04:016:0052 та об`єкту нерухомого майна - реєстраційний номер 01 - комплекс з обслуговування автомобілів по вул. Каштанова, буд. №7 м. Дніпро.

Заява про забезпечення позову підлягає поверненню на підставі такого.

За приписами ч. 5 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 3 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову ставка судового збору складає 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" з 1 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3 028,00 грн.

Отже, Позивач повинен був сплатити судовий збір за подання цієї заяви у розмірі 1 514,00 грн.

Позивач в якості доказів оплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову додав квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 25.02.2025 на суму 1 514,00 грн.

Разом з цим, відповідно до довідки канцелярії суду № 92/25 від 24.04.2025, платіжний документ № 0.0..1 від 25.02.2025 вже був використаний в іншій справі, а саме № 904/863/25, вх. № 8659/25 від 28.02.2025.

Як вбачається з КП "Діловодство спеціалізованого суду", ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2025 у справі № 904/863/25 повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "В Плюс" заяву про забезпечення позову.

За звернення до суду із заявою про забезпечення позову у справі № 904/863/25 Позивачем сплачено судовий збір за квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 25.02.2025 на суму 1 514,00 грн.

Водночас, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Незвернення Позивача станом на даний момент до суду із клопотанням про повернення судового збору за подання заяви про забезпечення позову у справі № 904/863/25 не є гарантією неподання ним такого клопотання у майбутньому.

У разі прийняття судом квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 25.02.2025 як належного доказу оплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову у справі № 904/1997/25 Позивач, після постановлення ухвали про забезпечення / відмову у забезпеченні позову у цій справі, не буде позбавлений можливості подання клопотання про повернення судового збору, сплаченого за подання заяви про забезпечення позову у справі № 904/863/25.

При цьому, під час розгляду такої заяви у справі № 904/863/25 у суду не буде правових підстав для відмови у задоволенні клопотання Позивача про повернення судового збору, оскільки механізм повторного використання платіжних доручень при повторному зверненні до суду із заявою про забезпечення позову (після повернення заяви про забезпечення позову) відсутній. Норма пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" є формальною та визначає тільки одну умову для повернення судом стороні судового збору - факт повернення судом заяви або скарги.

За таких обставин, прийняття судом квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 25.02.2025 як належного доказу оплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову у справі № 904/1997/25 з високою імовірністю буде мати наслідком фактичне безпідставне повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "В Плюс" з Державного бюджету України грошових коштів у розмірі 1 514,00 грн.

Водночас, за відсутності дієвого державного механізму, що гарантуватиме фактичну наявність у Державному бюджеті України грошових коштів у розмірі 1 514,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову, судове рішення не може ґрунтуватись на імовірності добросовісної поведінки Позивача.

За таких обставин, квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 25.02.2025 не може бути прийнята судом в якості належного доказу оплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову у цій справі.

Отже, до заяви про забезпечення позову не додано належних доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відтак, заява про забезпечення позову подана до суду з порушенням вимог ст. 139 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 139, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "В Плюс" заяву про забезпечення позову за № б/н від 14.03.2025 і додані до неї документи, у т.ч. квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 25.02.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 28.04.2025 та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.І. Красота