ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

28.04.2025 м. Дніпро Справа № 908/2928/24

Суддя Центрального апеляційного господарського суду Парусніков Ю.Б. (доповідач), розглянувши в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Бакштеєвої Ірини Олегівни на рішення Господарського суду Запорізької області від 26.02.2025 у справі № 908/2928/24 (суддя Азізбекян Т.А.), повний текст рішення складено 13.03.2025

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Сігма», м. Запоріжжя

до відповідача фізичної особи-підприємця Бакштеєвої Ірини Олегівни, м. Запоріжжя

про стягнення 62294,78 грн, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2024 року до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Сігма" до фізичної особи - підприємця Бакштеєвої Ірини Олегівни про стягнення 62294,78 грн заборгованості за договором поставки № ST0210792 від 04.07.2024, що складається з 45141,23 суми основного боргу, 8000,00 грн суми штрафу, 3536,54 грн суми 30% річних, 3064,98 грн суми пені, 952,03 грн суми втрат від інфляції, 1600,00 грн суми за 1 (одну) зворотну тару.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 16.02.2025 позов задоволено.

Стягнуто з фізичної особи - підприємця Бакштеєвої Ірини Олегівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Сігма" 62294,78 грн, з яких: 45141,23 грн сума основного боргу, 8000,00 грн сума штрафу, 3 536,54 грн сума 30% річних, 3 064,98 грн сума пені, 952,03 грн втрати від інфляції та 1 600,00 грн сума за 1 (одну) зворотну тару.

Стягнуто з фізичної особи - підприємця Бакштеєвої Ірини Олегівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Сігма" судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду відповідач оскаржує його в апеляційному порядку та просить:

- поновити ФОП Бакштеєвій І.О. строк на подання апеляційної скарги;

- скасувати оскаржуване рішення з прийняттям нового, яким у задоволенні позову відмовити.

Ознайомившись з матеріалами апеляційної скарги, суддя-доповідач вважає необхідним залишити її без руху з огляду на наступне:

1. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» з 01.01.2024 встановлено ставку судового збору в розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб на рівні 3028,00 грн.

Згідно з п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру заявник має сплатити 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже за подання апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, з урахуванням приписів п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», відповідач мав надати до апеляційної скарги докази сплатити судового збору в сумі (3028,00 грн х 150 %) = 4542,00 грн.

Відповідач не надав суду доказів сплати судового збору.

2. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Частиною 1 ст. 259 ГПК України встановлено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копії цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень ст. 42 цього Кодексу.

Згідно з ч. 7 ст. 42 ГПК України, якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Матеріали апеляційної скарги не містять належних доказів на підтвердження дотримання заявником приписів п. 3 ч. 3 ст. 258 та ч. 1 ст. 259 ГПК України, оскільки апелянтом до скарги не додано доказів на підтвердження направлення на адресу позивача саме апеляційної скарги з додатками по справі № 908/2928/24.

Поштова накладна № 030 з описом вкладення до цінного листа не є доказом направлення на адресу позивача саме апеляційної скарги у справі № 908/2928/24.

Суд зазначає, що не повідомлена сторона у справі належним чином, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти об`єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу.

3. Згідно з ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Відповідач зазначає про відсутність документального підтвердження належного його повідомлення про дату та час розгляду справи, ухваленням рішення без його участі та його обізнаність з рішенням після надходження його в Дію, що на його думку є поважною причиною для поновлення йому пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення по даній справі.

Суддя-доповідач не вбачає підстав для визнання поважними зазначених відповідачем причин для поновлення встановленого законодавством строку для оскарження рішення суду, оскільки матеріали справи спростовують доводи апелянта про його необізнаність з призначенням справи до розгляду в порядку спрощеного судового провадження, без повідомлення/виклику учасників справи.

Всі процесуальні документи по справі, у тому числі й оскаржуване рішення по справі, направлялися судом на електронні адреси сторін та отримані ними, про що свідчать наявні в матеріалах справи Довідки про даставку електронних листів, зокрема на адресу представника відповідача Левицької Ю.В. (а. с. 61, 65, 68, 101).

Згідно з ч. 7 ст. 242 ГПК України, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Апеляційний суд зазначає, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності.

Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом відповідно до вимог процесуального закону.

Тобто, звернувшись до суду з апеляційною скаргою 05.04.2025, на рішення господарського суду від 26.02.2025, повний текст якого складено 13.03.2025, скаржник пропустив строк на апеляційне оскарження рішення без зазначення поважних причин пропуску процесуального строку.

Скаржнику необхідно вказати інші поважні причини для поновлення пропущеного строку на оскарження рішення, які є дійсно непереборними та залежали від об`єктивних причин, що зумовили пропуск відповідачем визначеного законодавством строку на оскарження рішення та надати докази в підтвердження таких причин.

4. Суддя-доповідач також звертає увагу скаржника на факт підписання апеляційної скарги на окремому аркуші, що не має прив`язки до апеляційної скарги, що також вимагає підтвердження відповідачем підписання саме апеляційної скарги.

Інакше кажучи, оскільки підпис знаходиться не на самому тексті скарги, а на окремому аркуші, який формально не має чіткої прив`язки до основного документа, суд вимагає надати підтвердження, що саме цей підпис є підписом апеляційної скарги, а не якогось іншого документа.

Частиною 2 ст. 260 ГПК України регламентовано, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суддя-доповідач також попереджає скаржника про неприпустимість зловживання просесуальними правами та наслідки за такі дії, відповідно до ст. 43 ГПК України

Керуючись ст. ст. 174, 234, 258, ч. 2 ст. 260 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Бакштеєвої Ірини Олегівни на рішення Господарського суду Запорізької області від 26.02.2025 у справі № 908/2928/24 залишити без руху.

Встановити заявникові апеляційної скарги десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач Ю.Б. Парусніков