ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28 квітня 2025 року м. ТернопільСправа № 921/110/25
Господарський суд Тернопільської області

складі судді Руденка О.В. розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив Східний-Тернопіль" про визнання недійсним рішення загальних зборів членів, оформленого протоколом від 04.03.2018; скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 з посади голови правління №7к від 31.03.2018; поновлення ОСОБА_1 на посаді голови правління Обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив Східний-Тернопіль"

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Тернопільської області через систему "Електронний суд" поступила позовна заява ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив Східний-Тернопіль" про визнання недійсним рішення загальних зборів членів, оформленого протоколом від 04.03.2018; скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 з посади голови правління №7к від 31.03.2018; поновлення ОСОБА_1 на посаді голови правління Обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив Східний-Тернопіль".

За наслідками автоматизованого розподілу головуючим у справі визначено суддю О. Руденка.

22 квітня 2025 року, при підготовці до розгляду справи у підготовчому засіданні, суддею було встановлено, що батько його дружини, будучи членом Обслуговуючого кооперативу Гаражний кооператив Східний-Тернопіль, голосував неодноразово , в тому числі і на спірних загальних зборах, як за відсторонення позивача від займаної посади так і про його подальше звільнення.

Зазначена обставина в підготовчому засіданні 23.04.2025 року головуючим суддею доведена до відома учасників судового процесу, встановлено строк до 28.04.2025 для надання їм можливості реалізувати власні процесуальні права, що випливають із даного факту, а у судовому засіданні оголошена перерва до 30.04.2025 року.

Станом на 28.04.2025 року до матеріалів справи надійшли : заява позивача про відвід судді О.В. Руденка від розгляду справи № 921/110/25, заява відповідача про відвід судді О.В. Руденка від розгляду справи № 921/110/25 та заява судді О. Руденка про самовідвід від розгляду цієї ж справи.

Розглянувши зазначені заяви суд зазначає про наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо мають місце обставини, котрі викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності.

Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право кожної особи на розгляд її справи належним, неупередженим та компетентним судом, що включає в себе право на розгляд справи тим судом, якому довіряють усі особи, які беруть участь у справі. Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Отже, право на подання заяви про відвід (самовідвід) судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися, згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Рішенням Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі Білуга проти України та рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі Ветштайн проти Швейцарії зазначено, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Відповідно до статті 3 Кодексу суддівської етики, суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

Рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року №1 був затверджений Коментар до Кодексу суддівської етики.

В цьому Коментарі зазначено, що суддя повинен дбати про те, щоб його поведінка була бездоганною з точки зору стороннього спостерігача. Дії та поведінка судді повинні підтримувати впевненість громадськості у чесності й непідкупності судових органів. Не досить лише вершити правосуддя; потрібно, щоб його звершення було очевидним для загалу. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Інститут самовідводу судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом . Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

В розумінні статті 1 Закону України "Про запобігання корупції" тесть належить до числа близьких осіб судді О. Руденка.

Зважаючи на перелічене вище, родинні та близькі стосунки із особою, яка серед інших голосувала за прийняття рішень, законність яких оспорюється у даному судовому процесі, з метою уникнення будь-яких сумнівів в учасників судового процесу щодо неупередженості судді у розгляді цієї справи та забезпечення довіри до судової влади, суд прийшов до висновку про те, що заяви сторін про відвід судді та судді про його самовідвід від розгляду справи слід задовольнити.

Керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини, статтями 8, 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", статтями 35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 №283 від 23.04.2025, заяву Обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив Східний-Тернопіль" від 28.04.2025 (вх №293) про відвід судді О.В. Руденка від розгляду № 921/110/25 та заяву судді О.Руденка від 28.04.2025 б/н (вх.№280) про самовідвід від розгляду справи № 921/110/25 задовольнити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя О.В. Руденко