ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2025 Справа № 908/2823/24

Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судового засідання Яремко В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

За позовом: Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, АДРЕСА_1 ,

до відповідача : Товариства з обмеженою відповідальністю Експотекс Профі, м. Львів,

про: визнання недійсними пунктів договорів та стягнення 127 050, 00 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Боднар О.І.;

від відповідача: не з`явився;

Хід розгляду справи.

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулась до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЛІГА» про визнання недійсними пунктів договорів та стягнення 127 050, 00 грн.

Судом було встановлено, що позивачем вказано найменування та місцезнаходження відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЛІГА»: 69068, м. Запоріжжя, вул. Червона, буд. 3, ідентифікаційний код 43101349. Однак, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, за ідентифікаційним кодом 43101349 зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКСПОТЕКС ПРОФІ» (79053, м. Львів, вул.Володимира Великого, буд. 59-А, ідентифікаційний код 43101349).

06.11.2024 Господарський суд Запорізької області ухвалив матеріали позовної заяви за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПОТЕКС ПРОФІ» про визнання недійсними пунктів договорів та стягнення 127050, 00 грн передати за підсудністю до Господарського суду Львівської області.

29.11.2024 до Господарського суду Львівської області надійшли матеріали позовної заяви № 908/2823/24 та за результатом автоматизованого розподілу справи між суддями були передані для розгляду судді Запотічняк О.Д.

Ухвалою від 03.12.2024 суд відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та призначив підготовче засідання на 14.01.2025.

07.01.2025 через систему «Електронний суд» представником Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України подано заяву (Bx.№ 457/25) про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, в якій просить надати йому можливість участі у судовому засіданні 14.01.2025 о 11:30 год. по справі № 908/2823/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалою від 08.01.2025 суд заяву позивача задоволив.

Ухвалою від 14.01.2025 суд відклав підготовче засідання на 27.01.2025.

Ухвалою без виклику сторін від 27.01.2025 суд ухвалив виправити допущену в ухвалах від 03.12.2024, 08.01.2025 та 14.01.2025 у справі № 908/2823/24 описку; пункт 2 резолютивної частини ухвал Господарського суду Львівської області від 03.12.2024, 08.01.2025 та 14.01.2025 читати у такій редакції: «До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Експотекс Профі».

Ухвалою від 27.01.2025 суд відклав підготовче засідання на 11.02.2025.

Ухвалою від 11.02.2025 позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ТОВ Експотекс Профі про визнання недійсними пунктів договорів та стягнення 127 050,00 грн залишено без руху, оскільки вона подана без дотримання вимог до форми та змісту, визначених ст.ст. 164, 174, 176, 234 ГПК України, і позивачу надано строк не більше п`яти робочих днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

09.02.2025 до суду надійшла заява позивача про їх усунення (Вх. № 4457/25), у зв`язку з чим ухвалою від 21.02.2025 суд ухвалив продовжити розгляд справи № 908/2823/24 за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання на 11.03.2025.

Ухвалою від 11.03.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 24.04.2025.

24.04.2025 позивачем подано клопотання про долучення доказів (вх. № 10577/25). Однак, зазначене клопотання подано після закриття підготовчого провадження, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 8 ст. 80 ГПК України, суд не приймає його до розгляду, оскільки позивачем не обґрунтовано причин пропуску строку для подання доказів.

В судове засідання 24.04.2025 представник позивача з`явилася в режимі відеоконференції, надала пояснення, просила позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання 24.04.2025 не з`явився.

На адресу суду повернулись поштові конверти від Товариства з обмеженою відповідальністю Експотекс Профі з ухвалами Господарського суду Львівської області у даній справі із зазначенням причин повернення: за закінченням терміну зберігання.

Ухвали суду були надіслані за юридичною адресою відповідача: 79053, м. Львів, вул.Володимира Великого, буд. 59-А, ідентифікаційний код 43101349, яка містяться у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Пунктами 4, 5 частини 6 статті 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно із частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Разом з тим, суд зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному разі суду.

Аналогічний правовий висновок знайшов своє змістовне відображення у численних постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.07.2022 у справі №908/3468/13, від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17, від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 тощо.

Окрім того, за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвали Господарського суду Львівської області з дотриманням вимог статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" були оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що вбачається за наступною веб-адресою:://reyestr.court.gov.ua/.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оскільки відповідач був належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, однак не скористався своїм правом, та не з?явився в судове засідання, суд розглядає справу за наявними доказами у справі.

В судовому засіданні 24.04.2025 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Позивач звернувся до суду за захистом порушеного права у спосіб визнання недійсними п. 5.2 договорів купівлі-продажу № 48 В3 від 18.12.2023, № 49 В3 від 18.12.2023, № 50 В3 від 18.12.2023, № 51 В3 від 18.12.2023, № 52 В3 від 18.12.2023, № 53 В3 від 18.12.2023 в частині включення до ціни договорів суми ПДВ у розмірі 127050,00 грн, та стягнення 127050,00 грн сплаченої суми податку на додану вартість. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що включення до вартості товарів податку на додану вартість у розмірі 127050,00 грн та подальша його сплата ТОВ «УКРЛІГА» (нове найменування ТОВ «ЕКСПОТЕКС ПРОФІ») не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2022 № 178 "Деякі питання обкладання податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану", згідно з якою поставка вказаного товару повинна оподатковуватися за нульовою ставкою.

Правова позиція відповідача.

Відповідач відзиву чи письмових обґрунтованих пояснень суду не представив,

позовні вимоги не заперечив, доказів сплати заборгованості не подав.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

18.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрліга» (постачальник) (нове найменування ТОВ «ЕКСПОТЕКС ПРОФІ») та Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (Покупець) було укладено договори купівлі-продажу № 48 B3, № 49 B3, № 50 B3, № 51 B3, № 52 В3.

Згідно п.4.1 Договорів товар повинен бути переданий Постачальником Покупцю до 27.12.2023 року.

У відповідності до п.4.2 Договорів перехід права власності на Товар, відбувається в момент підписання Покупцем документу, що підтверджує передачу та прийняття Товару згідно накладної на поставку товару.

Загальна вартість Товару (ціна Договору): 499040,16 грн, у тому числі ПДВ - 83173,36 грн (п.5.2 Договору).

Відповідно до п.6.1 Договорів Покупець оплачує 100% вартості поставленого Постачальником Товару протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання

Товару за умови наявності коштів на рахунку установи на відповідні цілі.

Згідно п.9.1 Договорів, він набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками Сторін і діє до завершення воєнного стану, оголошеного та продовженого Президентом України, а в частині оплати за поставлений товар - до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов?язань. Строк дії договору із збільшенням суми та обсягів закупівель, може бути продовжений за згодою Сторін у разі продовження дії воєнного стану в Україні відповідно до Указу Президента України, але не довше ніж до 30 грудня 2023.

Відповідно до видаткової накладної від 22.12.2023 № 221 Постачальник поставив Покупцеві товари по договору № 48В3 від 18.12.2023 на загальну суму 499040,16 грн, в тому числі 83173,36 грн ПДВ.

Вартість поставленого товару у розмірі 499040,16 грн позивачем сплачено 22.12.2023 відповідно до платіжної інструкції № 5075.

Відповідно до видаткової накладної від 22.12.2023 № 222 Постачальник поставив Покупцеві товари по договору № 49 В3 від 18.12.2023 на суму 499040,16 грн, в тому числі 83173,36 грн ПДВ.

Вартість поставленого товару у розмірі 499040,16 грн позивачем сплачено 22.12.2023 відповідно до платіжної інструкції № 5076.

Відповідно до видаткової накладної від 22.12.2023 № 223 Постачальник поставив Покупцеві товари по договору № 50 В3 від 18.12.2023 на суму 499040,16 грн, в тому числі 83173,36 грн ПДВ.

Вартість поставленого товару у розмірі 499040,16 грн позивачем сплачено 22.12.2023 відповідно до платіжної інструкції № 5077.

Відповідно до видаткової накладної від 22.12.2023 № 224 Постачальник поставив Покупцеві товари по договору № 51 В3 від 18.12.2023 на суму 499040,16 грн, в тому числі 83173,36 грн ПДВ.

Вартість поставленого товару у розмірі 499040,16 грн позивачем сплачено 22.12.2023 відповідно до платіжної інструкції № 5078.

Відповідно до видаткової накладної від 22.12.2023 № 225 на суму 499040,16 грн, в тому числі 83173,36 грн ПДВ.

Вартість поставленого товару у розмірі 499040,16 грн позивачем сплачено 22.12.2023 відповідно до платіжної інструкції № 5079.

18.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрліга» (постачальник) та Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (Покупець) було укладено договори купівлі-продажу № 53 В3.

Згідно п.4.1 Договорів товар повинен бути переданий Постачальником Покупцю до 27.12.2023 року.

У відповідності до п.4.2 Договорів перехід права власності на Товар, відбувається в момент підписання Покупцем документу, що підтверджує передачу та прийняття Товару згідно накладній на поставку товару.

Загальна вартість Товару (ціна Договору): 485450,16 грн, у тому числі ПДВ - 80908,36 грн (п.5.2 Договору).

Відповідно до п.б.1 Договорів Покупець оплачує 100% вартості поставленого Постачальником Товару протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання Товару за умови наявності коштів на рахунку установи на відповідні цілі.

Згідно п.9.1 Договорів, він набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками Сторін і діє до завершення воєнного стану, оголошеного та продовженого Президентом України, а в частині оплати за поставлений товар - до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов?язань. Строк дії договору із збільшенням суми та обсягів закупівель, може бути продовжений за згодою Сторін у разі продовження дії воєнного стану в Україні відповідно до Указу Президента України, але не довше ніж до 30 грудня 2023.

Відповідно до видаткової накладної від 22.12.2023 № 226 Постачальник поставив Покупцеві товари по договору № 52 В3 від 18.12.2023 на суму 485450,16 грн, в тому числі 80908,36 грн ПДВ.

Вартість поставленого товару у розмірі 485450,16 грн позивачем сплачено 22.12.2023 відповідно до платіжної інструкції № 5080.

Листом-вимогою №0/08/13-870 від 29.04.2024 покупець проінформував продавця про обов?язок повернути ПДВ в сумі 127050,00 грн., з посиланням на положення постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2022 № 178 "Деякі питання обкладання податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану" та роз?яснення Державної податкової служби № 598/1ПК/99-00-21-03-02-05.

У відповідь на зазначений лист-вимогу продавець 12.05.2024 № 1205УЛ звернувся до Покупця і зазначив про відсутність в нього обов?язку повертати ПДВ. Натомість покупець звернувся до продавця із повторним листом-вимогою від 24.05.2024 Nє50/08/13-1046 про відшкодування ПДВ у розмірі 127050,00 грн. у строк 10 банківських днів.

Таким чином позивач звернувся до суду з вимогою про недійсними п.п. 5.2 договорів купівлі-продажу № 48 В3 від 18.12.2023, № 49 В3 від 18.12.2023, № 50 В3 від 18.12.2023, № 51 В3 від 18.12.2023, № 52 В3 від 18.12.2023, № 53 В3 від 18.12.2023 в частині включення до ціни договорів суми ПДВ у розмірі 127050,00 грн та стягнення 127050,00 грн сплаченої суми податку на додану вартість.

Оцінка суду.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов?язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов?язки.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов?язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку. Зобов?язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов?язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 174 ГК України передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобов?язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Як встановлено судом вище, між сторонами у справі виникли правовідносини з постачання товару на підставі договорів купівлі-продажу № 48 В3 від 18.12.2023, № 49 В3 від 18.12.2023, № 50 В3 від 18.12.2023, № 51 В3 від 18.12.2023, № 52 В3 від 18.12.2023, № 53 B3 від 18.12.2023.

У ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших : актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ч. 1, 3 ст. 180 Господарського кодексу України визначено: зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов?язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов?язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов?язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними (ч. 5 ст. 180 Господарського кодексу України). Відповідно до ст. 11 Закону України "Про ціни і ціноутворення" вільні ціни встановлюються суб?єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

У відповідності до п.5.2 (додатку № l «Специфікація») Договорів вартість позицій по автомобільних радіостанціях Hytera HM785 UHF становить 762300,00 грн в тому числі ПДВ - 127050,00 грн.

Податок на додану вартість, визначений в п. п. 14.1.178 п. 141 ст. 14 Податкового кодексу України, є непрямим податком, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу. Об??єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу (п. "а" п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України).

За своєю правовою сутністю ПДВ є часткою новоствореної вартості та сплачується покупцем (замовником послуг).

Згідно із пл. «г» п.п. 195.1.2 ст. 195 Розділу V ІК України за нульовою ставкою оподатковуються операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення наземного військового транспорту чи іншого спеціального контингенту Збройних Сил України, що бере участь у миротворчих акціях за кордоном України, або в інших випадках, передбачених законодавством.

Кабінетом Міністрів України 02.03.2022 прийнято постанову № 178 «Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану», якою, з метою виконання мобілізаційних завдань в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, визначено категорії установ, операції з постачання яким товарів для заправки (дозаправки) або будь-яких інших товарів, що використовуються для забезпечення транспорту (інші паливно-мастильні матеріали, запасні частини, комплектуючі, охолоджуючі рідини, інструменти та додаткове обладнання, визначені відповідними нормативними та технічними документами) для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, оподатковуються за нульовою ставкою податку на додану вартість.

Так, відповідно до пунктів 1, 2 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України до припинення чи скасування воєнного стану операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Міністерства внутрішніх справ, Державної служби з надзвичайних ситуацій,

Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв?язку та захисту інформації, інших утворених відповідно до законів військових формувань, їх з?єднань, військових частин, підрозділів, установ або організацій, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави обкладаються податком на додану вартість за нульовою ставкою. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 02.2022. У постанові Кабінету Міністрів України № 178 зазначено, що її прийняття обумовлене виконанням мобілізаційних завдань в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні".

Постанова Кабінету Міністрів України № 178 від 02.03.2022 передбачає посилання на підпункт "і" пп. 195.1.2 п. 195.1 ст. 195 Податкового кодексу України.

Згідно з наданим роз?ясненням Державної податкової служби України № 598/1ПIK/99-00-21-03 від 06.06.2022 нульова ставка податку на додану вартість, відповідно до підпункту «г» підпункту 195.1.2 пункту 195.1 статті 195 розділу V Кодексу та Постанови № 178, застосовується як до операцій з постачання пального, так і до операцій з постачання будь-яких інших товарів, що використовуються для забезпечення транспорту (інші паливно-мастильні матеріали, запасні частини, комплектуючі, охолоджуючі рідини, інструменти та додаткове обладнання , визначені відповідними нормативними та технічними документами, при умові, що такі операції з постачання здійснюються категоріями суб?єктів, що визначені Постановою № 178.

Хоча ПДВ й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто у договірному порядку (подібний за змістом правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 916/2478/20 та від 03.12.2021 по справі № 910/12764/20).

Отже на момент укладення договору сторони у п. 5.2. визначили загальну суму договору з урахуванням 20% ПДВ - 127050,00 грн, що суперечить положенням постанови Кабінету Міністрів України № 178 від 02.03.2022, прийнятій відповідно до підпункту "т" підпункту 195.1.2 пункту 195.1 статті 195 Податкового кодексу України щодо застосування під час воєнного стану для операції з постачання товарів для забезпечення транспорту Національної гвардії, їх підрозділів (а відповідач війська частина НОМЕР_1 Національної гвардії України), що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, для потреб захисту безпеки населення та інтересів держави нульової ставки ПДВ.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 217 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Відповідно до ч.1 ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

З урахуванням висновків суду п.5.2. договорів купівлі-продажу № 48 В3 від 18.12.2023, № 49 В3 від 18.12.2023, № 50 В3 від 18.12.2023, № 51 В3 від 18.12.2023, № 52 В3 від 18.12.2023, № 53 В3 від 18.12.2023 є недійсним в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість. Тому позовні вимоги про визнання недійсним п. 5.2 договорів купівлі-продажу № 48 В3 від 18.12.2023, № 49 В3 від 18.12.2023, № 50 В3 від 18.12.2023, № 51 В3 від 18.12.2023, № 52 В3 від 18.12.2023, № 53 В3 від 18.12.2023 в частині включення до ціни договорів суми ПДВ у розмірі 127050,00 грн є такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення 127050,00 грн надмірно сплаченої суми податку на додану вартість суд зазначає таке.

Відповідно до положень ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов?язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов?язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Отже, зобов?язання з повернення безпідставно набутого майна виникає відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України за умови набутся або збереження особою майна за рахунок іншої особи, а також відсутності достатньої правової підстави для такого набуття (збереження), зокрема у разі, коли відповідні підстави згодом відпали.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не грунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов?язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.08.2022 у справі № 903/357/21).

Отже, суд, встановивши недійсність п. 5.2. договорів купівлі-продажу № 48 В3 від 18.12.2023, № 49 В3 від 18.12.2023, № 50 В3 від 18.12.2023, № 51 В3 від 18.12.2023, № 52 В3 від 18.12.2023, № 53 В3 від 18.12.2023 в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість, погоджується з аргументами позивача про те, що сплата відповідачу за товар з урахуванням 127 050, 00 грн суми ПДВ в цій частині здійснена безпідставно, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума ПДВ у розмірі 127 050, 00 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення,

Статтею 86 ГПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об?єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оціное належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або рахування кожного доказу (групи доказів).

У зв?язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Судові витрати.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу

України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, з відповідача підлягає до стягнення 16 956, 80 грн судового збору.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 73, 76-78, 86, 129, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Визнати недійсними пункти 5.2 договорів купівлі-продажу № 48 В3 від 18.12.2023, № 49 В3 від 18.12.2023, № 50 В3 від 18.12.2023, № 51 83 від 18.12.2023, № 52 В3 від 18.12.2023, № 53 В3 від 18.12.2023 в частині включення до ціни договорів суми ПДВ у розмірі 127050,00 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПОТЕКС ПРОФІ» (79053, м.Львів, вул.Володимира Великого, 59-А, ідентифікаційний код 43101349) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) грошові кошти в сумі 127050,00 грн сплаченого ПДВ та 16 956, 80 грн судового збору.

Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 29.04.2025.

Суддя Запотічняк О.Д.