РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.04.2025Справа № 902/1152/24

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Алмар Агро"
до третя особа, Міністерства юстиції України яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача: - Фермерське господарство «Алмар» в особі арбітражного керуючого Плесюка Олексія Степановича
провизнання протиправним та скасування наказу
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Лемішко Д.А.
Представники сторін:

від позивача: Авдєєв Б.М.;

від відповідача: Барановська А.М.;

від третьої особи: Плесюк О.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 902/1152/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алмар Агро» (далі також - позивач, ТОВ «Алмар Агро») до Міністерства юстиції України (далі також - відповідач, Мінюст), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Фермерське господарство «Алмар» в особі арбітражного керуючого Плесюка Олексія Степановича (далі також - третя особа, ФГ «Алмар») про визнання протиправним та скасування наказу від 09.10.2024 за № 2911/5.

23.12.2024 відповідачем подано відзив на позов та заявлено про закриття провадження в частині вимог про скасування пунктів 3-6 наказу. 06.02.2025 відповідачем подано клопотання про закриття провадження у справі, оскільки спір не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Позивач, у свою чергу, 03.02.2025 подав відповідь на відзив.

Підготовче засідання у справі суд призначив на 20.03.2025.

11.03.2025 від третьої особи надійшли письмові пояснення по справі у яких, зокрема, підтримано доводи відповідача про непідсудність даного спору господарським судам.

20.03.2025 відповідач надав додаткові пояснення щодо закриття провадження у справі з посиланнями на судову практику.

За результатами розгляду клопотань відповідача та третьої особи про закриття провадження, суд дійшов висновку про відмову в їх задоволенні. Мотиви відмови викладені в ухвалі від 20.03.2025.

З огляду на строки розгляду справи та на те, що в підготовчому провадженні здійснено дії передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 24.04.2025.

18.04.2025 від третьої особи надійшло клопотання про передачу справи № 902/1152/24 до господарського суду Вінницької області для розгляду в межах провадження у справі № 902/1253/22 про банкрутство ФГ «Алмар».

Крім того, 23.04.2025 третя особа звернулася до суду із клопотанням про долучення до матеріалів справи заяв свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Третя особа також заявила про виклик вказаних осіб в судове засідання в якості свідків для надання пояснень.

Представники сторін та третьої особи безпосередньо в судовому засіданні 24.04.2025 надали усні пояснення щодо передачі справи за підсудністю, долучення доказів та виклику свідків в судове засідання.

Керуючись положеннями ст. 207 Господарського процесуального кодексу України, суд задовольнив клопотання третьої особи про долучення заяв свідків до матеріалів справи. У той же час, суд наголосив, що відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 182 ГПК України, питання про виклик свідків у судове засідання вирішується під час підготовчого провадження. Наразі третьою особою не доведено необхідності надання свідками пояснень безпосередньо в судовому засіданні, а клопотання про виклик свідків не підлягає задоволенню.

Стосовно клопотання про передачу справи за підсудністю, то суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Схожу за змістом правову позицію викладено у Постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 910/9535/18 та від 21.11.2019 у справі № 925/1205/15, а саме:

«Суд враховує, що виходячи з диспозиції статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, участь боржника у спорі саме як сторони (позивача, відповідача) передбачає, що у будь якому випадку за результатами розгляду спору настають правові наслідки для боржника (набуття, припинення, зміна прав чи обов`язків). Водночас диспозиція статті 50 ГПК України, яка передбачає можливий вплив рішення суду у спорі на права або обов`язки третьої особи без самостійних вимог, допускає, що за результатами розгляду відповідного спору такі правові наслідки можуть не настати. Відтак, участь боржника у спорі як третьої особи без самостійних вимог, виключає можливість розгляду такого спору в межах справи про банкрутство за правилами статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства».

Зважаючи на те, що боржник в справі про банкрутство № 902/1253/22 ФГ «Алмар» не є стороною у справі № 902/1152/24 в розумінні ст. 45 Господарського процесуального кодексу України, то у суду відсутні підстави для передачі даної справи для розгляду в межах справи про банкрутство.

Після розгляду клопотань сторін та третьої особи, було заслухано вступне слово, закінчено з`ясування обставин справи й перевірку їх доказами та проведено судові дебати.

Рішення в даній справі ухвалено з урахуванням ст.ст. 219, 220, 233 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2024 Міністерством юстиції України на підставі Висновку центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 14.08.2024 (далі також - Висновок) за результатами розгляду скарги Ліквідатора Фермерського господарства «Алмар» арбітражного керуючого Плесюка Олексія Степановича від 11.06.2024 № 02-07/788, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.06.2024 за № СК-3259-24 (далі також - Скарга), винесено наказ № 2911/5 «Про задоволення скарги» (далі також - оскаржуваний наказ, Наказ), яким вирішено:

1. Скаргу Ліквідатора Фермерського господарства «Алмар» арбітражного керуючого Плесюка Олексія Степановича від 11.06.2024 № 02-07/788 задовольнити.

2. Визнати прийнятими з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анулювати рішення державного реєстратора Іванівської сільської ради Вінницької області Заремби Сергія Володимировича, державного реєстратора Райгородської сільської ради Вінницької області Яремко Інни Миколаївни, державного реєстратора Яришівської сільської ради Могилів[1]Подільського району Вінницької області Дробчака Олександра Олександровича, державного реєстратора Іванівської сільської ради Вінницької області Глушко Алли Леонідівни, державного реєстратора Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області Деруна Віталія Леонідовича, державного реєстратора Відділу надання адміністративних послуг Калинівської міської ради Вінницької області Красилюка Віктора Федоровича.

3. Тимчасово блокувати доступ державному реєстратору Іванівської сільської ради Вінницької області Зарембі Сергію Володимировичу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 2 (два) місяці.

4. Тимчасово блокувати доступ державному реєстратору Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області Дробчаку Олександру Олександровичу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 14 (чотирнадцять) днів.

5. Тимчасово блокувати доступ державному реєстратору Райгородської сільської ради Вінницької області Яремко Інні Миколаївні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 14 (чотирнадцять) днів.

6. Виконання пунктів 3- 5 наказу покласти на державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Також, наказом Міністерства юстиції України від 01.11.2024 «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 09.10.2024 № 2911/5» вирішено внести зміни до пункту 2 оскаржуваного наказу.

У Висновку центральної колегії викладено, зокрема, таке:

- скарга Ліквідатора Фермерського господарства «АЛМАР» арбітражного керуючого Плесюка Олексія Степановича підлягає задоволенню;

- державними реєстраторами Зарембою С.В., Дробчаком О.О. та Яремко І.М. оскаржуваними рішеннями-1 порушено законодавство у сфері державної реєстрації прав, а саме припинено інше речове право на земельні ділянки на підставі додаткових договорів від 25.12.2023 до договорів оренди землі та рішення № 16 від 01.12.2023 одноосібного власника (засновника) ФГ «Алмар», вищезазначені документи про припинення іншого речового права не могли бути підставою для прийняття оскаржуваних рішень-1, а також державним реєстратором Зарембою С.В. оскаржуваними рішеннями-1 достроково припинено право суборенди.

- оскаржувані рішення-2 прийняті державними реєстраторами Зарембою С.В., Деруном В.Л., Глушко А.Л., Красилюком В.Ф. та Дробчаком О.О. внаслідок незаконного припинення державної реєстрації права оренди скаржника на земельні ділянки, а тому підлягають анулюванню, оскільки вони призвели до порушення загальної засади державної реєстрації прав щодо гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяжень.

Позивач вважає, що наказ Міністерства юстиції України є протиправним, оскільки, на його думку, скарга арбітражного керуючого не відповідала вимогам законодавства, подана із пропуском строків, а висновки колегії не ґрунтуються на фактичних обставинах. Крім того, позивач вважає, що оспорюваний наказ порушує його речові права на оренду земельних ділянок, оскільки є підставою для скасування запису про це право у Державному реєстрі.

Крім того, обґрунтовуючи заявлений позов ТОВ «Алмар Агро» наголошувало, що так, як Товариство є зацікавленою особою та особою, чиї право на володіння та розпорядження земельними ділянками порушуються, в передбаченому порядку не надавались копії скарг та доданих до них документів, не було повідомлено про дату, час та місце засідання колегії, що позбавило можливості ознайомитись із доводами та вимогами скарги, подати пояснення (заперечення), докази на їх обґрунтування та здійснено розгляд скарги без участі зацікавлених осіб.

Заперечуючи проти позову, Міністерство юстиції України зазначає, що діяло в межах наданих повноважень, дотримуючись процедури, передбаченої чинним законодавством. Скарга була прийнята до розгляду у встановленому порядку, подана належним суб`єктом, розгляд її відбувся з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін, висновки колегії обґрунтовані дослідженими матеріалами.

Третя особа (арбітражний керуючий Плесюк О.С.) підтримує відповідача і вважає позов безпідставним. Зазначає, що Наказ прийнятий у зв`язку з порушенням прав боржника на нерухоме майно, що входить до складу ліквідаційної маси, а дії реєстратора, які стали предметом скарги, були вчинені з перевищенням повноважень, з порушенням строків та без належної правової підстави.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Міністерству юстиції України було надано повноваження щодо розгляду скарг на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав.

Відповідно до положень ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України протягом 15 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

У разі якщо розгляд та вирішення скарги потребують перевірки діяльності державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також залучення скаржника чи інших осіб, Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть подовжити строки розгляду та вирішення скарги, повідомивши про це скаржника. При цьому загальний строк розгляду та вирішення скарги не може перевищувати 45 календарних днів.

Днем подання скарги вважається день її фактичного отримання Міністерством юстиції України або його територіальним органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від скаржника поштового відправлення зі скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову у задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:

а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги;

б) скасування рішення про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав;

в) виправлення помилки, допущеної державним реєстратором;

в-1) усунення порушень, допущених державним реєстратором, з визначенням строків для виконання наказу;

г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;

є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ" і "е" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

З 01.01.2016 набув чинності Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1128 від 25.12.2015 (далі також - Порядок № 1128), яким визначено процедуру розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту, що здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами відповідно до Законів України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (тут і надалі по тексту в редакції, чинній на момент розгляду вищезазначеної скарги).

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації визначено статтею 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі також - Закон), зокрема, рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.

Отже, Мінюст здійснює розгляд скарг у сфері державної реєстрації у межах компетенції, визначеної законом, зокрема, на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора.

Як встановлено судом під час розгляду справи, до Міністерства юстиції України надійшла скарга ліквідатора Фермерського господарства «Алмар» арбітражного керуючого Плесюка Олексія Степановича від 11.06.2024 № 02-07/788 (далі - скаржник, Плесюк О.С.), зареєстрована в Міністерстві юстиції України 18.06.2024 за № СК-3259-24 на рішення державного реєстратора Іванівської сільської ради Вінницької області Заремби Сергія Володимировича, державного реєстратора Райгородської сільської ради Вінницької області Яремко Інни Миколаївни, державного реєстратора Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області Дробчака Олександра Олександровича (далі разом - оскаржувані рішення-1), на рішення державного реєстратора Іванівської сільської ради Вінницької області Глушко Алли Леонідівни, державного реєстратора Заремби С.В., державного реєстратора Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області Деруна Віталія Леонідовича, державного реєстратора Відділу надання адміністративних послуг Калинівської міської ради Вінницької області Красилюка Віктора Федоровича, державного реєстратора Дробчака О.О. (далі разом - оскаржувані рішення-2), щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :04:001:0220, :04:002:0003, :04:002:0006, :04:003:0420, :04:003:0416, :04:003:0413, :04:001:0080, :04:003:0415, :04:003:0412, 0:04:003:0419, :04:001:0128, :04:003:0229, :04:003:0239, :04:002:0004, :04:002:0002, :04:003:0198, :04:003:0105, :04:003:0101, :04:003:0099, :04:003:0197, :04:003:0039, :04:003:0157, :04:002:0005, :04:002:0071, :04:002:0115, :04:002:0062, :04:002:0051, :04:002:0124, :04:002:0123, :04:002:0018, :04:001:0191, :04:001:0190, :04:001:0167, :04:001:0117, :04:001:0116, :04:001:0115, :04:001:0114, :04:001:0112, :04:002:0022, :04:002:0057, :04:001:0090, :04:001:0219, :04:001:0218, :04:001:0119, :04:003:0123, :04:002:0068, :04:002:0046, :04:002:0043, :04:002:0033, :04:003:0112, :04:002:0026, :04:002:0017, :04:002:0012, :04:003:0124, :04:003:0122, :04:003:0120, :04:002:0052, :04:002:0031, :04:001:0123, :04:001:0122, :04:003:0115, :04:002:0078, :04:003:0110, :04:002:0045, :04:003:0075, :04:002:0049, :04:001:0118, :04:003:0117, :04:003:0069, :04:003:0063, :04:003:0070, :04:003:0062, :04:002:0147, :04:003:0100, :04:003:0033, :04:002:0029, :04:002:0086, :04:003:0089, :04:001:0160, :04:002:0048, :04:003:0067, :04:001:0148, :04:003:0091, :04:003:0092, :04:002:0072, :04:002:0023, :04:002:0025, :04:002:0042, :04:001:0129, :04:001:0130, :04:003:0068, :04:003:0116, :04:003:0109, :04:002:0040, :04:002:0500, :04:002:0094, :04:002:0095, :04:002:0091, :04:001:0203, :04:002:0096, :04:001:0202, :04:001:0015, :04:001:0014, :04:001:0018, :04:001:0017, :04:001:0124, :04:001:0134, :04:001:0228, :04:003:0036, :04:003:0119, :04:001:0150, :04:003:0096, :04:002:0120, :04:002:0119, :04:001:0194, :04:002:0014, :04:002:0030, :04:003:0125, :04:003:0121, :04:002:0032, :04:002:0038, :04:001:0125, :04:002:0041, :04:002:0099, :04:002:0015, :04:002:0103, :04:002:0090, :04:002:0054, :04:002:0027, :04:001:0120, :04:001:0121, :04:003:0073, :04:001:0195, :04:001:0076, :04:003:0088, :04:001:0062, :04:001:0082, :04:003:0074, :04:001:0196, :04:002:0055, :04:002:0056, :04:001:0069, :04:001:0162, :04:002:0009, :04:001:0081, :04:003:0133, :04:003:0132, :04:002:0073, :04:001:0113, :04:001:0109, :04:001:0010, :04:001:0089, :04:001:0093, :04:001:0078, :04:001:0176, :04:002:0125, :04:001:0100, :04:002:0069, :04:002:0107, :04:002:0109, :04:003:0098, :04:002:0067, :04:002:0061, :04:002:0070, :04:002:0108, :04:001:0021, :04:001:0011, :04:001:0067, :04:001:0066, :04:001:0064, :04:001:0085, :04:001:0086, :04:001:0061, :04:001:0216, :04:001:0215, :04:001:0008, :04:001:0087, :04:001:0091, :04:001:0077, :04:001:0007, :04:001:0099, :04:001:0083, :04:001:0084, :04:001:0006, :04:001:0186, :04:003:0042, :04:002:0174, :04:003:0023, :04:002:0047, :04:003:0047, :04:002:0013, :04:002:0126, :04:002:0008, :04:001:0168, :04:001:0068, :04:003:0200, :04:003:0203, :04:003:0206, :04:003:0199, :04:002:0016, :04:002:0028, :04:002:0130, :04:002:0129, :04:003:0104, :04:003:0095, :04:001:0247, :04:001:0073, :04:001:0236, :04:002:0044, :04:002:0035, :04:001:0221, :04:003:0173, :04:001:0300:04:002:0001, :04:001:0188, :04:001:0300:04:001:0023, :04:001:0005 (далі - земельні ділянки).

За змістом скарги скаржник зазначає, що ухвалою Господарського суду Вінницької області від 01.05.2023 у справі № 902/1253/22 відкрито провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства «Алмар», введено процедуру розпорядження майном та призначено арбітражного керуючого Плесюка О.С. розпорядником майна. Оскаржуваними ирішеннями-1 державними реєстраторами Дробчаком О.О., Яремко І.М. достроково припинено право оренди на земельні ділянки за скаржником без згоди комітету кредиторів, а також державним реєстратором Зарембою С.В. достроково припинено право оренди та суборенди, тому скаржник вважає оскаржувані рішення-1 такими, що не відповідають вимогам законодавства та просить анулювати їх. Про порушене право скаржнику стало відомо 11.04.2024.

Позивач у позовній заяві зазначає, що ТОВ «Алмар Агро» як зацікавленій особі в передбаченому порядку не надавалися копії скарг та додатних до них документів, не було повідомлено про дату, час та місце засідання колегії, що позбавило можливості ознайомитись із доводами та вимогами скарги, подати пояснення (заперечення) та докази на їх обґрунтування та здійснено розгляд скарги без участі зацікавлених осіб.

Однак, позивач посилається на пункт 11 Порядку № 1128 в редакції, яка вже не була чинна на момент розгляду скарги, оскільки даний пункт взагалі було виключено на підставі Постанови КМУ № 696 від 17.06.2022.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 1128 передбачено, що для забезпечення можливості участі у колегіальному розгляді скарги у сфері державної реєстрації скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мінюсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів (далі - заінтересовані особи), або надання зазначеними особами письмових пояснень по суті скарги Мінюст чи відповідний територіальний орган не пізніше ніж за два дні, а під час воєнного стану - за 15 днів до дня засідання колегії забезпечує оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті інформації про дату, час і місце такого засідання, а під час воєнного стану - про дату засідання, та додатково повідомляє зазначену інформацію заінтересованим особам засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).

Інших способів повідомлення заінтересованих осіб законодавством не передбачено.

Крім того, з наявних у справі доказів вбачається, що оголошення про засідання Колегії щодо розгляду скарги, яке відбулося 14.08.2024 було опубліковано на офіційному веб-сайті Мінюсту 29.07.2024.

Ані у скарзі, ані у доданих до них документах не було зазначено електронну адресу ТОВ «Алмар Агро».

З офіційних джерел Колегією було встановлено номер телефону та електронну адресу ТОВ «Алмар Агро».

Як вбачається з матеріалів скарги, що додаються до відзиву, 29.07.2024 о 15:56 ТОВ «Алмар Агро» було надіслано лист-повідомлення про розгляд скарги на електронну адресу: .

Крім того, за встановленим номером телефону, а саме: +38 додатково було здійснено два виклики (29.07.2024 о 16:30 та 30.07.2024 о 11:58), однак ніхто не відповів, у зв`язку з чим було складено акт про неможливість здійснення повідомлення телефонограмою щодо засідання центральної Колегії 14.08.2024, складений головним спеціалістом відділу інформаційного-технічного забезпечення діяльності Колегії Демченко М.О.

Зважаючи на зазначене, Мінюстом було застосовано усіх необхідних заходів задля повідомлення ТОВ «Алмар Агро» про розгляд скарги.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 1128 встановлено, що матеріали скарги у сфері державної реєстрації надаються заінтересованим особам за їх клопотанням для ознайомлення та/або фотографування. Якщо таке клопотання заявлено під час засідання колегії (крім випадку проведення засідання під час воєнного стану), колегія відкладає розгляд скарги на строк, необхідний для ознайомлення з відповідними матеріалами, але не більш як на одну годину.

Під час воєнного стану заінтересована особа має право заявити клопотання про надіслання їй матеріалів скарги в електронній формі на адресу електронної пошти. Мінюст чи відповідний територіальний орган забезпечує надіслання таких матеріалів протягом трьох робочих днів після отримання клопотання.

Заінтересовані особи мають право подавати письмові пояснення по суті скарги у сфері державної реєстрації, які обов`язково приймаються колегією до розгляду.

Однак, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів звернення до колегії з розгляду скарги з клопотаннями про ознайомлення чи надіслання на його адресу матеріалів скарги.

Таким чином, як вбачається з матеріалів скарги, позивач був належним чином повідомлений про розгляд скарги, однак не скористався своїм правом та не подав клопотання про ознайомлення з матеріалами скарги, а тому твердження позивача в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами.

Стосовно тверджень позивача про те, що розгляд скарги відбувся без участі зацікавлених осіб, то необхідно наголосити на наступному.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 10 Порядку № 1128 встановлено, що розгляд скарг у сфері державної реєстрації під час дії воєнного стану проводиться без участі заінтересованих осіб.

Крім того, позивач на обґрунтування своїх вимог зазначає, що арбітражний керуючий Плесюк Олексій Степанович зазначає, що дізнався про порушене право 11 квітня 2024 року, тобто скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав повинна була подана в строк до 11 червня 2024 року. Отже, відповідно дати реєстрації скарги у Міністерстві юстиції України яка є 18.06.2024 випливає, що скарга Ліквідатора Фермерського господарства «Алмар» арбітражного керуючого Плесюка Олексія Степановича подана з пропущення строку на оскарження в 60 календарних днів.

Відповідно до частини 3 статті 37 Закону № 1952-IV встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів особою, права якої порушено, протягом двох місяців з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав.

Дійсно, скаржник дізнався про порушення своїх прав 11.04.2024.

Днем подання скарги вважається день її фактичного отримання Міністерством юстиції України чи його територіальним органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від скаржника поштового відправлення із скаргою, зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті (ч. 4 ст. 34 Закону № 755- IV).

Таким чином, як вбачається з матеріалів скарги, а саме поштового конверта, яким було надіслано скаргу, скаржник надіслав її 11.06.2024 в межах строку встановленого законодавством, а тому твердження позивача, що пропущено строк на звернення зі скаргою є необґрунтованим та безпідставним.

Крім того, судом під час вирішення спору в справі було надано оцінку фактичним обставинам, на які посилалося Міністерство під час прийняття оскаржуваного наказу та які були наведені у Висновку колегії.

Згідно з відомостями Державного реєстру прав державними реєстраторами Зарембою С.В., Дробчаком О.О. та Яремко І.М. достроково припинено договори оренди на земельні ділянки на підставі додаткових договорі від 25.12.2023 та рішення № 16 від 01.12.2023 одноосібного власника (засновника) ФГ «АЛМАР», а також державним реєстратором Зарембою С.В. достроково припинено право суборенди на підставі оскаржуваних рішень-1.

Законом України від 12 травня 2022 року № 2255-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення механізму протидії рейдерству» частину третю статті 31 Закону України «Про оренду землі» (далі - Закон 1) було викладено в новій редакції, відповідно до якої договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. Правочин про розірвання договору оренди (суборенди) землі сільськогосподарського призначення, орендарем (суборендарем) за яким є юридична особа приватного права (крім акціонерного товариства, повного та командитного товариства), є значним правочином та потребує попереднього прийняття загальними зборами учасників або іншим вищим органом такої юридичної особи рішення про надання згоди на його вчинення (крім випадку, якщо статутом юридичної особи прямо передбачено, що такий правочин не є значним). У разі неприйняття загальними зборами учасників або іншим вищим органом юридичної особи рішення про надання згоди на вчинення такого значного правочину (крім випадку, якщо статутом юридичної особи прямо передбачено, що такий правочин не є значним) такий правочин є нікчемним. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

При цьому суттєвим є визначення значних правочинів, яке наведено у статті 1 Кодексу України з питань банкрутства (далі - Кодекс), згідно з якою значні правочини - це правочини щодо майна (робіт, послуг), ринкова вартість яких на день вчинення правочину становить 10 і більше відсотків вартості активів боржника за даними останньої річної фінансової звітності. Якщо замість кількох правочинів боржник міг вчинити один значний правочин, то кожен із таких правочинів вважається значним.

Водночас відповідно до частини сьомої статті 44 Кодексу керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна приймають рішення про: участь боржника в об`єднаннях, асоціаціях, спілках, холдингових компаніях, промислово-фінансових групах чи інших об`єднаннях юридичних осіб; передачу майна в оренду; одержання та надання позик (кредитів); задоволення вимог поточних кредиторів. У процедурі розпорядження майном боржник не має права без згоди комітету кредиторів (зборів кредиторів - до моменту формування комітету кредиторів) вчиняти значні правочини, вчинення яких не заборонено цим Кодексом.

Відповідно до частини п`ятої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV) у разі якщо державна реєстрація прав проводиться не в результаті вчинення нотаріальних дій або не на підставі документів, виданих (оформлених) органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, або державна реєстрація прав проводиться не автоматично у випадках, визначених цим Законом, державний реєстратор обов`язково визначає обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб і цивільної правоздатності та дієздатності юридичних осіб, перевіряє повноваження представника фізичної або юридичної особи щодо вчинення дій, спрямованих на набуття, зміну чи припинення речових прав, обтяжень таких прав.

Враховуючи наведене, відповідно до вимог Закону 1 для дострокового розірвання договору оренди землі передбачено попереднє прийняття загальними зборами учасників або іншим вищим органом юридичної особи рішення про надання згоди на вчинення такого правочину (крім акціонерного товариства, повного, командитного товариства та випадку, коли статутом юридичної особи прямо передбачено, що такий правочин не є значним), то у випадку призначення розпорядника майна такої юридичної особи державному реєстратору також має надаватися згода комітету кредиторів.

Таким чином, додаткові договори від 25.12.2023 та рішення № 16 від 01.12.2023 одноосібного власника (засновника) ФГ «АЛМАР» про припинення оренди на земельні ділянки не могли бути підставою для прийняття оскаржуваних рішень 1, оскільки зазначене рішення прийняте поза волею розпорядника майна та без згоди комітету кредиторів.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Пунктом 4 частини першої статті 24 Закону № 1952-IV визначено, що підставою для відмови у державній реєстрації прав є подання документів, які не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1952-IV за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Підпунктами «а» та «б» пункту 1 частини сьомої статті 37 Закону № 1952-IV визначено, що підставою для визнання прийнятим з порушенням Закону та анулювання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав є, зокрема, встановлення Міністерством юстиції України, що державний реєстратор прийняв рішення про державну реєстрацію прав з порушенням загальних засад державної реєстрації прав, визначених пунктами 1, 2-1 , 4 частини першої статті 3 цього Закону. У такому разі Міністерство юстиції України у своєму рішенні зазначає конкретну засаду державної реєстрації прав (з посиланням на відповідне положення цього Закону), з порушенням якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав, а також, що державний реєстратор прийняв рішення про державну реєстрацію прав за наявності підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, відмови в державній реєстрації прав або зупинення державної реєстрації прав. У такому разі Міністерство юстиції України у своєму рішенні зазначає конкретну підставу (з посиланням на відповідне положення цього Закону), всупереч якій державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав.

Колегією у Висновку встановлено, що оскаржувані рішення-1 прийняті державними для відмови в державній реєстрації прав, а саме всупереч пункту 4 частини першої статті 24 Закону № 1952-IV.

Державними реєстраторами Зарембою С.В., Деруном В.Л. , Глушко А.Л. , Красилюком В.Ф. та Дробчаком О.О. було прийнято оскаржувані рішення-2 та зареєстровано право оренди на земельні ділянки ТОВ «Алмар Агро», тому оскаржувані рішення-2 прийняті внаслідок незаконного прийнятих оскаржуваних рішень-1, тому підлягають анулюванню.

Зважаючи на встановлений факт порушення й оцінивши його ступінь та характер Міністерство юстиції виходило з того, що застосування до державного реєстратора заходів реагування у вигляді тимчасового блокування або анулювання доступу до Державного реєстру прав, має бути необхідним й достатнім для попередження нових порушень та зловживань у сфері державної реєстрації прав.

Під час вирішення спору по суті, керуючись положеннями ст.ст. 66, 86, 87, 89 ГПК України, суд дослідив доводи, наведені в заявах свідків ОСОБА_1 (співзасновник ТОВ "Алмар-Агро» частка 50%) та ОСОБА_2 (голова ФГ «Алмар» з 01.04.2016 до 28.10.2024).

З вказаних заяв зокрема вбачається, що розірвання договорів оренди земельних ділянок із ФГ «Алмар» та підписання договорів оренди таких земельних ділянок із ТОВ «Алмар Агро» було здійснено виключно з метою уникнення від звернення стягнення (реалізації) речових прав оренди арбітражного керуючого в межах справи № 902/1253/22 про банкрутство Фермерського господарства «Алмар» та з метою подальшого переукладання договорів оренди вказаних земельних ділянок із Товариством з обмеежною відповідальністю «Алмар Агро».

Оцінюючи докази у справі за внутрішнім переконанням відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд встановив, що скарга арбітражного керуючого відповідала вимогам закону, була подана уповноваженою особою, і мала обґрунтування з належними доказами. Висновки колегії Міністерства юстиції України базувалися на аналізі правовстановлюючих документів, даних реєстру, а також обставинах, викладених у скарзі.

Суд відзначає, що Наказ відповідача є нормативно обґрунтованим, виданий у межах повноважень, не порушує прав та інтересів позивача, а лише реалізує механізм контролю за законністю державної реєстрації прав. Доводи позивача про перевищення повноважень або порушення порядку розгляду не підтверджені жодним доказом у матеріалах справи.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2012 у справі «Федорченко та Лозенко проти України» (Заява № 387/03), зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими, узгодженими.

Судом зроблено оцінку кожного аргументу, наведеного учасниками справи, з`ясовані мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування в даному спорі, в тому числі застосовано до спірних правовідносин норму права та вказано мотиви такого застосування, що відповідає положенням ст. 238 ГПК України.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, наведених обґрунтувань та наданих доказів, суд дійшов висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Алмар Агро" не доведено підстав для визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 2911/5 від 039.10.2024. Позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Алмар Агро" відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 30.04.2025 року.

Суддя Ю.О.Підченко