ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. ЧернівціСправа № 926/395/25

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Ярошенко В.П., за участю секретаря судового засідання Глевчук В.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Стартрек-ОИЛ" (58007, м. Чернівці, вул. Ярослава Мудрого, 64Б, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГТС Рітейл Буковина" (58023, м. Чернівці, вул. Руська, 200, кв. 3, )

про стягнення заборгованості за договором поставки в розмірі 502675,41 грн

Представники сторін не з`явилися.

В С Т А Н О В И В:

Дії та аргументи Позивача.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Стартрек-ОИЛ" (58007, м. Чернівці, вул. Ярослава Мудрого, 64Б, ) звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГТС Рітейл Буковина" (58023, м. Чернівці, вул. Руська, 200, кв. 3, ) про стягнення заборгованості за договором поставки №26082024-1 від 26.08.2024 (далі-договір).

Позов мотивується тим, що відповідно до умов вищезазначеного договору позивач належним чином виконав свої зобов`язання з постачання нафтопродуктів на загальну суму 2814752,50 грн, що підтверджується видатковими накладними та товаро-транспортними накладними.

Проте, в порядку встановленому договором оплату за поставлений товар відповідач здійснив лише частково, а саме в сумі 2358922,00 грн.

Станом на 20.12.2024 сума основного боргу відповідача перед позивачем складає 455830,50 грн.

За період прострочення оплати за поставлений товар відповідачу за неналежне виконання зобов`язань нараховано пеню в сумі 18940,48 грн, 3 % річних в сумі 4262,88 грн та інфляційні в сумі 23641,55 грн.

Таким чином, загальна заборгованість відповідача становить 5022675,41 грн, що і стало підставою для звернення з даним позовом.

Процесуальні дії та рішення суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2025, справу розподілено судді Ярошенко В. П.

Ухвалою суду від 10.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Перше підготовче засідання по справі призначено на 10.03.2025.

В судовому засіданні 11.03.2025 постановлено протокольну ухвалу, якою відкладено підготовче засідання на 02.04.2025.

Ухвалою суду від 02.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 28.04.2025.

У судове засідання 28.04.2025 представники сторін не з`явилися.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи у відповідності до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України здійснений за наявними матеріалами справи.

Установлені судом обставини.

26 серпня 2024 року між ТОВ "Стартрек-ОИЛ" (Постачальник) та ТОВ ТОВ "ГТС Рітейл Буковина" (Покупець) укладено Договір №2608224-1 (далі Договір).

У відповідності до п.1.1 Договору, постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти й оплатити пальне (нафтопродукти) (надалі «Товар») на умовах, викладених у Договорі.

Згідно з п. 4.1. Договору, загальна ціна цього Договору визначається кількістю отриманого та оплаченого Товару ПОКУПЦЕМ протягом всього строку дії Договору. Вартість кожної окремої партії Товару визначається ПОСТАЧАЛЬНИКОМ в Додаткових угодах до Договору та видаткових накладних на Товар.

Згідно з п. 4.2. Договору, ціна Товару, що поставляється, встановлюється на момент складання додаткової угоди не може бути змінена за умови дотримання Покупцем строків оплати. У випадку прострочення строків оплати Постачальник залежно від кон`юнктури ринку може змінити ціну, попередивши при цьому Покупця і перевиставивши при цьому рахунок та/або змінити умови додаткової угоди.

Згідно з п. 7.1. Договору, сторони по Договору погодили, що Покупець зобов`язується оплатити Товар на умовах 100% попередньої оплати Партії Товару, якщо інше не передбачено Сторонами в Додаткових угодах до даного Договору. У випадку якщо Товар було поставлено Покупцю без попередньої оплати його вартості, Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику вартість Товару протягом 2 банківських днів з моменту його отримання, якщо інше не передбачено Сторонами в Додаткових угодах до даного Договору.

Згідно з п. 12.6. Договору, договір вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін і проставленням печаток Сторін та діє до « 31» грудня 2024 року.

На виконання своїх обов`язків по Договору, позивачем в період з 26 серпня 2024 року по 14 жовтня 2024 року здійснено поставку відповідачу нафтопродуктів (паливо дизельне ДП-Л-Євро5-В0) на загальну суму 2 814 752,50 грн.

Дана обставина підтверджується наступними документами:

1) Видаткова накладна №12477 від 26.08.2024 року на суму 207 515,00 грн (4900 л);

2) Товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) №Р12477 від 26.08.2024 року (4900 л);

3) Видаткова накладна №12503 від 27.08.2024 року на суму 289 000,00 грн (6800 л);

4) Товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) №Р12503 від 27.08.2024 року (6800 л);

5) Видаткова накладна №12709 від 05.09.2024 року на суму 169 845,00 грн (3900 л);

6) Товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) №Р12709 від 05.09.2024 року (3900 л);

7) Видаткова накладна №12710 від 05.09.2024 року на суму 348 400,00 грн (8000 л);

8) Товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) №Р12710 від 05.09.2024 року (8000 л);

9) Видаткова накладна №12877 від 11.09.2024 року на суму 411 937,50 грн (9750 л);

10) Товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) №Р12877 від 11.09.2024 року (9750 л);

11) Видаткова накладна №13125 від 24.09.2024 року на суму 414 862,50 грн (9750 л);

12) Товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) №Р13125 від 24.09.2024 року (9750 л);

13) Видаткова накладна №13128 від 24.09.2024 року на суму 338 272,50 грн (7950 л);

14) Товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) №Р13128 від 24.09.2024 року (7950 л);

15) Видаткова накладна №13419 від 10.10.2024 року на суму 333 000,00 грн (6800 л);

16) Товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) №Р13419 від 10.10.2024 року (6800 л);

17) Видаткова накладна №13420 від 10.10.2024 року на суму 333 000,00 грн (7500 л);

18) Товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) №Р13420 від 10.10.2024 року (7500 л).

Натомість, відповідач, в свою чергу, оплатив поставлений товар (дизельне паливо) частково, а саме в сумі 2 358 922,00 грн.

Дана обставина підтверджується наступними платіжними інструкціями:

1) №837 від 26.08.2024 року на суму 51 515.00 грн;

2) №839 від 26.08.2024 року на суму 156 000.00 грн;

3) №840 від 27.08.2024 року на суму 145 000.00 грн;

4) №841 від 28.08.2024 року на суму 25 000.00 грн;

5) №853 від 30.08.2024 року на суму 119 000.00 грн;

6) №860 від 04.09.2024 року на суму 74 000.00 грн;

7) №861 від 06.09.2024 року на суму 43 000.00 грн;

8) №872 від 11.09.2024 року на суму 100 000.00 грн;

9) №874 від 11.09.2024 року на суму 301 425.00 грн;

10) №885 від 16.09.2024 року на суму 200 000.00 грн;

11) №893 від 20.09.2024 року на суму 105 982.00 грн;

12) №891 від 23.09.2024 року на суму 110 000.00 грн;

13) №893 від 24.09.2024 року на суму 100 000.00 грн;

14) №897 від 26.09.2024 року на суму 100 000.00 грн;

15) №923 від 30.09.2024 року на суму 150 000.00 грн;

16) №931 від 09.10.2024 року на суму 500 000.00 грн;

17) №955 від 14.10.2024 року на суму 78 000.00 грн.

Заборгованість відповідача перед позивачем фактично є узгодженою, оскільки листом №24/12 від 24 грудня 2024 року ТОВ "ГТС Рітейл Буковина" гарантувало ТОВ "Стартрек-ОИЛ" здійснити оплату заборгованості в розмірі 455 830,50 грн по договору №26082024-1 від 26.08.2024 до 31.01.2025 включно. Копія листа додається до позову.

Проте, станом на 03.02.2024 Відповідач заборгованість не відшкодував.

Оцінка суду установлених обставин на норм діючого законодавства.

Установлені судом обставини наявності укладеного між сторонами договору свідчать про виникнення між ними майново-господарських зобов`язань, у силу яких у відповідності до приписів статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша (управнена) сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з частиною 1 статті 175 того ж Кодексу майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

При визначені правової природи договору врахуванню підлягають його умови, права та обов`язки сторін, а також предмет.

Зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України), які виникли між сторонами на підставі вказаного договору (правочину), з огляду на вказані правові положення, свідчать, що за своєю юридичною природою між ними укладений договір поставки.

Згідно із ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару; договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Отже, за укладеним між сторонами договором поставки, позивач зобов`язався поставити товар, а відповідач прийняти і сплатити його вартість.

Отже, зобов`язання, які виникли між сторонами, мали ґрунтуватися на засадах добросовісності та справедливості; кожна з них повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, з урахуванням інтересів другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. І напроти, відсутність потрібної турботливості може вказувати на вину боржника, котра відіграє роль суб`єктивної умови відповідальності.

Таким чином суд установив, що станом на час вирішення спору відповідач заборгував позивачу 455830,50 грн за поставлений товар, чим порушив взяті на себе зобов`язання та положення статті 193 ГК України, у зв`язку з чим позовні вимоги є правомірними.

Щодо пені.

Відповідно до пункту 8.2. Договору у випадку порушення покупцем термінів здійснення взаєморозрахунків, передбачених Договором і відповідними Додаткових угодах до нього, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Пеня нараховується за весь період прострочення по день проведення розрахунків у відповідності з умовами договору.

Згідно з частиною 1 статті 199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором, а за частинами 1 та 2 статті 217 ГК України такими санкціями є заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, серед яких - застосування штрафних санкцій.

У пункті 8.32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 Суд надав правові висновки стосовно застосування положень статей 216 та 217 ГК України та вказав, що: господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника; такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Згідно із частиною 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За частиною четвертою статті 231 ГК України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

В статті 549 ЦК України конкретизовано визначення штрафних санкцій, а саме пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3).

У пункті 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 216/3521/16-ц Суд надав правові висновки стосовно застосування вказаних правових положень та вказав, що: пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка має на меті, крім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання; до моменту вчинення порушення пеня відіграє забезпечувальну функцію і, навпаки, з моменту порушення є мірою відповідальності.

Таким чином, пеня у договорі мала безпосередню мету стимулювати відповідача до виконання зобов`язання; за її допомогою забезпечуються права позивача шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання зобов`язання; вона стягується по факту невиконання чи неналежного виконання зобов`язання відповідачем, трансформуючись у такий спосіб у міру цивільно-правової відповідальності.

Позивач у зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань нарахував суму пені в розмірі 18940,48 грн за період з 13.10.2024 по 31.10.2024.

Розрахунок пені судом перевірено та встановлено, що він здійснений відповідачем арифметично та методологічно вірно та підлягає задоволенню.

Щодо наслідків прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивач у зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань нарахував суму 3% річних в розмірі 4262,88 грн за період з 13.10.2024 по 31.12.2024 та інфляційні втрати в розмірі 23641,00 грн за період з 13.10.2024 по 31.12.2024.

Розрахунок 3% річних та інфляційних втрат судом перевірено та встановлено, що він здійснений відповідачем арифметично та методологічно вірно та підлягає задоволенню.

Висновки суду з предмету судового розгляду.

Таким чином, відповідач неналежним чином виконував свої договірні зобов`язання, чим порушив умови укладеного із позивачем Договору № 26082024-1 від 26.08.2024, а також вищевказані приписи чинного законодавства, а тому позовні вимоги позивача - є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Судовими витратами у справі є витрати позивача на сплату судового збору у сумі 7540,13 грн, сплачені за платіжною інструкцією № 10143 від 04.02.2025, які згідно з приписами статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 126, 129, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГТС Рітейл Буковина" (58023, м. Чернівці, вул. Руська, 200, кв. 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стартрек-ОИЛ" (58007, м. Чернівці, вул. Ярослава Мудрого, 64Б, ) заборгованість за договором № 26082024-1 від 26.08.2024 у сумі 455830,50 грн, пеню в сумі 18940,48 грн, 3% річних 4262,88 грн, інфляційні втрати в сумі 23641,55 грн та компенсацію по сплаті судового збору в розмірі 7540,13 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 01.05.2025.

Суддя Вікторія ЯРОШЕНКО

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.