ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2025 р. Справа № 910/6975/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сибіги О.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Станіка С.Р.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 10.04.2025

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнекс Солюшн"

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.09.2024

повний текст рішення складено та підписано 12.09.2024

у справі № 910/6975/24 (суддя Т.Ю.Кирилюк)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прібіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнекс Солюшн"

про стягнення 3 656 368,87 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Прібіс» (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнекс Солюшн» (відповідач) про стягнення 3 656 368,87 грн., з них: основного боргу - 3 213 002,40 грн., пені - 368 662,04 грн., 3% річних - 38 165,71 грн. та інфляційних збитків - 35 538,72 грн.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки товарів № 231226/2 від 26.12.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/6975/24, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

06.08.2024 закрито підготовче провадження у справі № 910/6975/24 та призначено справу до судового розгляду по суті.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.09.2024 по справі № 910/6975/24 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнекс Солюшн" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прібіс" 2 208 051,39 грн. основного боргу, 368 662,04 грн. пені, 13 248,31 грн. інфляційних втрат, 14 841,00 грн. 3% річних та 43 317,04 грн. витрат зі сплати судового збору. Закрито провадження у справі в частині стягнення 1 004 951,01 грн. основного боргу.

В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що позивачем доведено порушення відповідачем зобов`язань за договором поставки товарів № 231226/2 від 26.12.2023, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 2 208 051,39 грн., а також нарахованих на суму боргу пені у розмірі 368 662,04 грн., 3% річних у розмірі 14 841,00 грн. та інфляційних втрат у розмірі 13 248,31 грн. Крім того, закрито провадження у справі в частині стягнення 1 004 951,01 грн. основного боргу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 10.09.2024 по справі № 910/6975/24, 02.10.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнекс Солюшн" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.09.2024 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнекс Солюшн" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прібіс" 368 662,04 грн. пені та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Прібіс" в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнекс Солюшн" 368 662,04 грн. пені.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що присуджена до стягнення пеня в розмірі 368 662,04 грн. не є пропорційною сумі основного боргу, тому рішення в цій частині підлягає скасуванню.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2024 матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнекс Солюшн" по справі № 910/6975/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Кравчук Г.А., Станік С.Р.

07.10.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/6975/24.

21.10.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/6975/24.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2024 в зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А., який входить до складу колегії суддів та не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/6975/24.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2024 для вирішення питань щодо руху апеляційної скарги в межах справи № 910/6975/24 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду, у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді Михальська Ю.Б., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнекс Солюшн" б/н від 02.10.2024 на рішення Господарського суду міста Києва від 10.09.2024 у справі № 910/6975/24 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

12.12.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнекс Солюшн" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з заявою про усунення недоліків, відповідно до якої скаржник, на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2024 у справі № 910/6975/24 надає суду докази сплати судового збору.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 в зв`язку з перебуванням судді Станіка С.Р., який входить до складу колегії суддів і не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/6975/24.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2025 для вирішення питання щодо руху апеляційної скарги у справі № 910/6975/24 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду, у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Михальська Ю.Б., Яковлєв М.Л.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2025 в зв`язку з перебуванням судді Яковлєва М.Л., який входить до складу колегії суддів і не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), з 15.01.2025 на довготривалому лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/6975/24.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2025 для вирішення питання щодо руху апеляційної скарги у справі № 910/6975/24 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду, у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Михальська Ю.Б., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2025 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/6975/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнекс Солюшн" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.09.2024 та призначено розгляд справи на 06.03.2025.

26.02.2025 до Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Прібіс" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечує та наводить власні на їх спростування, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі.

В судовому засіданні 06.03.2025 оголошувалася перерва до 10.04.2025.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнекс Солюшн" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 10.09.2024 у справі № 910/6975/24 без змін, з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно було встановлено Господарським судом міста Києва та перевірено судом апеляційної інстанції, 26.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Прібіс" (надалі - позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юнекс Солюшн" (надалі - відповідач, постачальник) укладено договір поставки товарів № 231226/2 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити (передати у власність) товари сільськогосподарського призначення в кількості, якості, асортименті, за ціною та в строки, що визначені в додатках до договору, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар в порядку та на умовах, що передбачені в договорі.

Додатком № 3 від 19.01.2024 погоджено поставку 400 тон товару (карбаміду) на загальну суму 7 960 008,00 грн. у строк до 29.02.2024 за адресою: 68831, Одеська обл., с. Орлівка, Поромна дорога, 1. Відвантаження партії товару здійснюється після 100% попередньої оплати загальної вартості товару у строк до 22.01.2024.

Згідно виставленого ТОВ "Юнекс Солюшн" рахунку № 240119-1 від 19.01.2024 позивачем перераховано попередню оплату в розмірі 7 960 008,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 8061 від 22.01.2024.

На виконання умов договору № 231226/2 від 26.12.2023 відповідачем поставлено, а позивачем прийнято товар у кількості 280 тон на загальну суму 5 572 005,60 грн., що підтверджується видатковими накладними: № 240222-1 від 01.02.2024, № 240206-4 від 06.02.2024, № 240207-9 від 07.02.2024, № 240222-1 від 22.02.2024, № 240222-9 від 22.02.2024, № 240224-1 від 24.02.2024.

Товар на суму попередньої оплати 2 388 002,40 грн. відповідачем не поставлено.

Додатком № 6 від 25.03.2024 погоджено поставку 300 тон товару (аміачної селітри) на загальну суму 4 950 000,00 грн. у строк до 05.04.2024 за адресою: 68831, Одеська обл., с. Орлівка, Поромна дорога, 1. Відвантаження партії товару здійснюється після 100% попередньої оплати загальної вартості товару у строк до 29.03.2024.

Згідно виставленого ТОВ "Юнекс Солюшн" рахунку № 240325-4 від 25.03.2024 позивачем перераховано попередню оплату в розмірі 4 950 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 13191 від 25.03.2024.

На виконання умов договору № 231226/2 від 26.12.2023 відповідачем поставлено, а позивачем прийнято товар у кількості 250 тон на загальну суму 4 125 000,00 грн., що підтверджується видатковими накладними: № 240330-4 від 30.03.2024, № 240404-3 від 04.04.2024, № 240405-14 від 05.04.2024.

Товар на суму попередньої оплати 825 000,00 грн. відповідачем не поставлено.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем, на думку позивача, зобов`язання з поставки попередньо оплаченого товару за договором № 231226/2 від 26.12.2023, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність у відповідача заборгованості у розмірі 3 213 002,40 грн. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 368 662,04 грн., 3% річних у розмірі 38 165,71 грн. та інфляційні збитки у розмірі 35 538,72 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржуються лише в частині задоволення позовних вимог про стягнення пені, колегія суддів переглядає судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги та не перевіряє обґрунтованість та законність судового рішення в частині позовних вимог про стягнення основного боргу, 3% річних, інфляційних втрат та судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як зазначалося судом, додатком № 3 від 19.01.2024 погоджено поставку товару на загальну суму 7 960 008,00 грн. у строк до 29.02.2024, а додатком № 6 від 25.03.2024 - 300 тон товару на загальну суму 4 950 000,00 грн. у строк до 05.04.2024.

Момент виконання обов`язку продавця передати товар визначено статтею 664 Цивільного кодексу України, згідно з якою обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

У розумінні положень частини 2 статі 664 Цивільного кодексу України товар вважається наданим у розпорядження покупця якщо: у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці; покупець поінформований про те, що товар готовий до передання. При цьому, товар повинен бути відповідним чином ідентифікований.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору № 231226/2 від 26.12.2023 відповідачем поставлено, а позивачем прийнято товар на загальну суму 9 697 005,60 грн., що підтверджується видатковими накладними: № 240222-1 від 01.02.2024, № 240206-4 від 06.02.2024, № 240207-9 від 07.02.2024, № 240222-1 від 22.02.2024, № 240222-9 від 22.02.2024, № 240224-1 від 24.02.2024, № 240330-4 від 30.03.2024, № 240404-3 від 04.04.2024, № 240405-14 від 05.04.2024.

Вартість непоставленого товару становить 3 213 002,40 грн.

Пунктом 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За приписами ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

В п. 8.4. договору визначено, що за порушення строків поставки товару постачальник зобов`язується сплатити на вимогу покупця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який стягується пеня, за кожен день прострочення строків поставки товару.

Суд першої інстанції, перевіривши обставини, пов`язані з правильністю здійснення розрахунку пені за порушення строків поставки товару, дійшов обґрунтованого висновку, що правомірним є стягнення з відповідача пені у розмірі 368 662,04 грн.

Щодо доводів відповідача про можливість суду зменшити розмір пені колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Визначені наведеною нормою положення з урахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України щодо загальних засад господарського судочинства та щодо обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації їхніх прав дає право суду зменшити розмір штрафних санкцій за умови, що він значно перевищує розмір завданих допущеним порушенням збитків.

Статтею 546 Цивільного кодексу України неустойка (штраф, пеня) віднесена до переліку видів забезпечення виконання зобов`язань.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

При цьому, довести наявність обставин, які можуть бути підставою для відповідного зменшення, має заінтересована особа, яка заявила пов`язане з цим клопотання (відповідач).

Неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Господарський суд повинен надати оцінку як поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і запереченням інших учасників щодо такого зменшення.

Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Закон не визначає ані максимального розміру, на який суди можуть зменшити нараховані відповідно до договору штрафні санкції, ані будь-який алгоритм такого зменшення.

Чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно ст. 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Підприємництво за своєю суттю є ризикованою діяльністю, в Україні діє принцип свободи договору та заборони суперечливої поведінки, сторони добровільно уклали договір і визначили штрафні санкції, тому суд має зменшувати розмір пені саме у виключних випадках з урахуванням всіх обставин справи.

При вирішенні питання про зменшення розміру штрафних санкцій (пені) суди також беруть до уваги як обставини, прямо визначені у ст. 551 ЦК, так і інші обставини, на які посилаються сторони і які мають бути доведені ними. Найчастіше судами враховуються такі обставини (постанови Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 916/3211/16, від 26.01.2021 у справі № 922/4294/19, від 24.02.2021 у справі № 924/633/20, від 16.03.2021 у справі № 922/266/20): ступінь виконання зобов`язання боржником (співвідношення між сумою простроченого зобов`язання та загальною сумою зобов`язання); причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання; тривалість прострочення виконання; наслідки порушення зобов`язання для кредитора; поведінку боржника (системність порушення, чи навпаки - порушення з боку боржника мало винятковий характер; намагання/зусилля боржника погасити борг або погашення основної заборгованості на момент звернення до суду, намагання врегулювати спір в досудовому порядку, звернення з пропозиціями про реструктуризацію боргу до кредитора); поведінку кредитора; майновий стан кредитора та боржника (наявність збитків, заборгованості по виплаті заробітної плати); негативні наслідки стягнення неустойки з боржника, які можуть настати для нього та третіх осіб (трудового колективу, населення); ризики настання неплатоспроможності боржника; статус боржника, предмет діяльності боржника (забезпечення оборонних потреб, безпеки та здоров`я населення); майнові, а також інші інтереси сторін, які заслуговують на увагу.

Втім, закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути враховані судом при зменшенні розміру неустойки, тому боржник і кредитор мають право посилатися й на інші обставини, які мають довести, а суд оцінити при ухваленні рішення.

Суд не зобов`язаний встановлювати всі можливі обставини, які можуть вплинути на зменшення штрафних санкцій; це не входить в предмет доказування у справах про стягнення штрафних санкцій. Відповідно до принципу змагальності суд оцінює лише надані сторонами докази і наведені ними аргументи.

Колегія суддів зазначає, що з клопотанням про зменшення пені відповідач ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції не звертався, доказів на підтвердження обставин неможливості виконання зобов`язання по поставці товару у визначені додатками до договору строки відповідачем до суду не представлено, а судом не встановлено.

Таким чином, підстав для зменшення пені за ініціативою суду колегія суддів не вбачає.

Встановивши обставини даної справи та надавши відповідну правову оцінку зібраним у справі доказам, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, колегія суддів дійшла висновку, що скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі.

На переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Колегія суддів апеляційного суду вважає посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Отже, в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнекс Солюшн" слід відмовити, а рішення Господарського суду міста Києва від 10.09.2024 залишити без змін.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнекс Солюшн" на Господарського суду міста Києва від 10.09.2024 у справі № 910/6975/24 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.09.2024 у справі № 910/6975/24 - залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги розподіляється відповідно до ст.ст. 129 та 282 Господарського процесуального кодексу України.

4. Матеріали справи № 910/6975/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 22.04.2025.

Головуючий суддя О.М. Сибіга

Судді Ю.Б. Михальська

С.Р. Станік