УХВАЛА

м. Київ

28.04.2025Справа № 910/5159/25

Суддя господарського суду міста Києва Ломака В.С., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙ-ДЕВЕЛОПМЕНТ»

до Акціонерного товариства «КИЇВМЕДПРЕПАРАТ»

про стягнення 366 228 234,12 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СКАЙ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» (далі - позивач, Товариство) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «КИЇВМЕДПРЕПАРАТ» (далі - відповідач, Підприємство) про стягнення 366 228 234,12 грн., з яких:

- 89 070 341,00 грн. за кредитним договором від 13.06.2008 № 1253м-08, зокрема 34 705 992,20 грн. - проценти за користування тілом кредиту після закінчення строку кредитування, 5 715 943,15 грн. - проценти за користування коштами комісійної винагороди після закінчення строку на її сплату, 48 648 405,65 грн. - інфляційні втрати;

- 76 053 439,41 грн. за кредитним договором від 01.09.2008 № 1267м-08, зокрема 13 223 215,36 грн. - проценти за користування коштами комісійної винагороди після закінчення строку на її сплату, 62 830 224,05 грн. - інфляційні втрати;

- 201 104 453,71 грн. за кредитним договором від 16.12.2008 № 1276м-08, зокрема 89 512 821,51 грн. - проценти за користування тілом кредиту після закінчення строку кредитування, 8 743 600,27 грн. - проценти за користування коштами комісійної винагороди після закінчення строку на її сплату, 102 848 031,93 грн. - інфляційні втрати.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального України.

При цьому, якщо подана позовна заява не відповідає таким вимогам, приписами частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

У даному випадку, подана позовна заява не відповідає вимогам статті 164 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з посиланням на положення статті 174 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи таке.

Згідно з пунктом 2 частини 164 Господарського кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння, розмір ставок судового збору та порядок його сплати регулюються Законом України «Про судовий збір».

Згідно з положеннями статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В силу положень пункту 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням ціни позову, а також беручи до уваги подання позову в електронній формі, позивачу необхідно було додати до заяви докази сплати судового збору у сумі 847 840,00 грн.

Проте, Товариство надало суду докази сплати судового збору у сумі 84 784,00 грн. за платіжною інструкцією від 24.04.2025 № 11, що на 763 056? грн. менше, ніж передбачено чинним законодавством.

Також, відповідно до частини 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною другою статті 91 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (частина 4 статті 91 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

Аналогічні положення відображено у частині 1 статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», відповідно до якої у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

Частиною 1 статті 10 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою.

Згідно з частиною 1 статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Господарський суд приймає документи, складені мовами іноземних держав, за умови супроводження їх нотаріально засвідченим перекладом українською мовою.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач подав до суду копії додаткових угод до кредитних договорів від 13.06.2008 № 1253м-08, від 01.09.2008 № 1267м-08, від 16.12.2008 № 1776м-08 та додатки до вказаних договорів, що складені іноземною мовою без супроводження їх нотаріально засвідченим перекладом українською мовою.

При цьому, судом враховано, що Товариство вказувало у позовній заяві про наявність у останнього оригінальних примірників доданих до позовної заяви копій документів.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивач не дотримався окремих вимог статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 162, 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Беручи до уваги вищевикладене, оскільки подана позовна заява не відповідає вимогам статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання доказів сплати судового збору у сумі 763 056,00 грн.;

- подання нотаріально засвідченого перекладу українською мовою додаткових угод до кредитних договорів від 13.06.2008 № 1253м-08, від 01.09.2008 № 1267м-08, від 16.12.2008 № 1776м-08 та додатків до вказаних договорів.

4. Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із позовною заявою (частина 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

5. Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню.

6. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається https://ki.arbitr.gov.ua/.

Суддя В.С. Ломака