ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.04.2025 Справа № 917/226/25

за позовною заявою ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2

до відповідача Релігійної Організації "Ставропігійна релігійна громада Свято - Троїцька парафія Української Православної Церкви (Православної Церкви України) міста Кременчук Кременчуцького району Полтавської області", пр. Свободи, 9, м. Кременчук, Полтавська область 39600

про визнання недійсним рішення Парафіяльних Загальних зборів та визнання недійсним статуту, -

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Сьомкіна А. В.

Представники сторін:

від позивача : Ковальчук Я.В.

від відповідача : Лазоренко Р.В.

В провадженні Господарського суду Полтавської області перебуває справа №917/226/25 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Релігійної Організації "Ставропігійна релігійна громада Свято - Троїцька парафія Української Православної Церкви (Православної Церкви України) міста Кременчук Кременчуцького району Полтавської області про:

- визнання недійсним протоколу Парафіяльних Загальних зборів Троїцької Української Православної Церкви (ідентифікаційний код юридичної особи 22544640) №1 від 14.07.2024 року;

- визнання недійсним статуту Релігійної Організації "Ставропігійна релігійна громада Свято - Троїцька парафія Української Православної Церкви (Православної Церкви України) міста Кременчук Кременчуцького району Полтавської області" "у новій редакції" (ідентифікаційний код юридичної особи 22544640), зареєстрованого Розпорядженням Голови Полтавської обласної військової адміністрації від 05.09.2024 року №547 "Про реєстрацію статуту Релігійної Організації "Ставропігійна релігійна громада Свято - Троїцька парафія Української Православної Церкви (Православної Церкви України) міста Кременчук Кременчуцького району Полтавської області" "у новій редакції" (вх. № 235/25).

29.04.2025 року від позивача надійшли заяви:

- про зміну предмету позову (вх. №5681 від 29.04.2025 року), згідно якої позивач, користуючись правом на зміну предмету позову, передбаченим ч. 3 ст. 46 ГПК України, вважає за доцільне замінити одну позовну вимогу на іншу, а саме: Позовну вимогу «Визнати недійсним протокол Парафіяльних Загальних зборів Троїцької Української Православної Церкви (ідентифікаційний код юридичної особи 22544640) № 1 від 14 липня 2024 року» замінити на «Визнати недійсними рішення Парафіяльних Загальних зборів Релігійної організації «Троїцька Українська Православна Церква» (ідентифікаційний код юридичної особи 22544640), оформлені Протоколом № 1 від 14 липня 2024 року)». При цьому підстави позову залишаються незмінними: нова редакція статуту Релігійної громади не була прийнята юридичною особою в особі відповідного органу, за відсутності реального волевиявлення членів релігійної громади;

- про залучення до участі у справі № 917/226/25 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача Полтавську обласну державну адміністрацію (36014, Україна, Полтавська обл., місто Полтава, вулиця Соборності, будинок, 45; Код );

- про виклик в судове засідання для допиту у якості свідка позивача ОСОБА_1 .

Також 29.04.2025 року до суду надійшли заяви ОСОБА_2 (вх. № 5658 від 29.04.2025 року), ОСОБА_3 (вх. №5665 від 29.04.2025 року) та ОСОБА_4 (вх. № 5679 від 29.04.2025 року), згідно яких заявники просили:

- Залучити до участі у справі № 917/226/25 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; проживає за адресою АДРЕСА_3 );

- Залучити до участі у справі № 917/226/25 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 (РНОКПП відсутній, має право здійснювати будь-які платежі за номером та серією паспорта; паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий органом 5317 20.02.2020 року; проживає за адресою АДРЕСА_4 );

- Залучити до участі у справі № 917/226/25 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ; проживає за адресою АДРЕСА_4 ).

В судовому засіданні 30.04.2025 року суд заслухав думку представників учасників справи щодо заявлених клопотань.

Стосовно заяви позивача про зміну предмету позову.

Відповідно до п.3 ст. 46 ГПК до кінця підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Слід зазначити, що правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до правової позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові №910/18389/20 від 22.07.2021 зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Заява про позивача про зміну предмету позову (вх. №5681 від 29.04.2025 року) приймається судом до розгляду, спір розглядається з урахуванням вказаної зміни предмету позову.

Щодо виклику в судове засідання для допиту у якості свідка позивача ОСОБА_1 , то суд зазначає, що згідно ст.89 ГПК України, свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти. З урахуванням наведеного суд відкладає вирішення даного клопотання до розгляду справи по суті та дослідження доказів.

Стосовно заяв ОСОБА_2 (вх. № 5658 від 29.04.2025 року), ОСОБА_3 (вх. №5665 від 29.04.2025 року) та ОСОБА_4 (вх. № 5679 від 29.04.2025 року) про вступ та залучення до участі у справі в якості третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , то суд відмовляє у задоволенні даних заяв.

Так, розгляд клопотань про залучення вказаних осіб та їх обґрунтувань вже було предметом розгляду суду у даній справі. Ухвалою суду від 31.03.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залучення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні позивача.

Суд враховував, що відповідно до ч. 1 - 4 статті 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

У п.п.8.16-8.18 постанови від 27 лютого 2024 року у справі № 912/164/20 Верховний Суд зауважує, що суть інституту третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, полягає в тому, що його застосування слугує процесуальним забезпеченням права регресу, а умова, що за законом третя особа залучається чи вступає у справу на стороні позивача чи відповідача, передбачає, що участь у процесі третьої особи випливає з тих відносин, які пов`язують її з однією із сторін у процесі. Подібні за змістом висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10.05.2023 у справі № 201/2760/20.

У розумінні статті 50 ГПК України підставою участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, є їх заінтересованість у результатах вирішення спору, а саме: ймовірність виникнення в них у майбутньому права на позов або можливості пред`явлення до них позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача.

Отже, в силу наведеної вище норми умовою для залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, як за ініціативою суду, так і за клопотанням відповідних осіб, є саме те, що рішення господарського суду може вплинути на їх права та обов`язки і в силу положень частини четвертої обов`язком суду є зазначення обставин, на які саме права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду.

Верховний Суд у п.8.19 постанови від 22 червня 2023 року у cправі № 908/119/22 виходив з того, що самі по собі вказівки у позовній заяві щодо третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не є свідченням того, що їх участь у справі є необхідною, обґрунтованою, а рішення може впливати на їхні права, обов`язки та інтереси.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.06.2019 у справі № 910/17792/17 вказала, що підставою для вступу (залучення) в судовий процес такої третьої особи є її заінтересованість у результатах вирішення спору - ймовірність виникнення у майбутньому у неї права на позов або пред`явлення до неї позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача. Водночас, предмет спору повинен перебувати за межами цих правовідносин, інакше така особа може мати самостійні вимоги на предмет спору. Для таких третіх осіб неможливий спір про право з протилежною стороною у такому процесі. Якщо такий спір допускається, то ця особа повинна мати становище співвідповідача у справі, а не третьої особи.

Заявниками у своїх заявах не обґрунтовано з урахуванням наведеного ймовірність виникнення у майбутньому у осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права на позов або пред`явлення до них позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача в результаті вирішення даного спору. Право на позов у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є і на даний час, якщо вказані особи вважають свої права порушеними і прагнуть їх захистити.

Суд також враховує, що в оспорюваному позивачем рішенні жодним чином не згадуються вказані особи.

Суд при цьому зазначає, що відповідно до п.6 ч.3 ст.2 та ст.15 Господарського процесуального кодексу України засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, пропорційність.

Крім того, як зазначав Верховний Суд (постанова від 30.01.2019 у справі №912/2185/1619), принцип процесуальної економії господарського судочинства - це загальне керівне положення, відповідно до якого господарський суд, учасники судового процесу економно і ефективно використовують всі встановлені законом процесуальні засоби для правильного та оперативного розгляду справ з дотриманням строків.

Залучення до участі у справі третіх осіб без достатніх правових підстав буде суперечити вказаним принципам пропорційності та процесуальної економії, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання позивача в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні позивача.

Суд критично оцінює посилання заявників на ухвали в інших судових справах та на те, що залучення їх забезпечить єдність судової практики, оскільки підставою для залучення є той випадок коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Однак, як вже зазначав суд вище, в оспорюваному позивачем рішенні не згадуються вказані особи, заявниками у своїх заявах не обґрунтовано з урахуванням наведеного ймовірність виникнення у майбутньому у них права на позов або пред`явлення до них позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача в результаті вирішення даного спору. Право на позов у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є і на даний час, якщо вказані особи вважають свої права порушеними і прагнуть їх захистити.

Отже, суд відмовляє у задоволенні заяв про вступ та залучення до участі у справі в якості третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 (вх. № 5658 від 29.04.2025 року), ОСОБА_3 (вх. №5665 від 29.04.2025 року) та ОСОБА_4 (вх. № 5679 від 29.04.2025 року).

Суд також відмовляє у задоволенні заяви позивача про залучення до участі у справі № 917/226/25 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача Полтавську обласну державну адміністрацію.

Обґрунтовуючи заяву позивач зазначив, що Розпорядженням Полтавської обласної військової адміністрації від 05.09.2024 року № 547 «Про реєстрацію статуту Релігійної організації «Ставропігійна релігійна громада Свято-Троїцька парафія Української Православної Церкви (Православної Церкви України) міста Кременчук Кременчуцького району Полтавської області» у новій редакції», керуючись статтями 6, 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», статтею 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» та на підставі клопотання уповноваженого представника релігійної громади, визначено: 1. Зареєструвати статуту Релігійної організації «Ставропігійна релігійна громада Свято-Троїцька парафія Української Православної Церкви (Православної Церкви України) міста Кременчук Кременчуцького району Полтавської області» у новій редакції. 2. Департаменту культури і туризму обласної військової адміністрації (Удовиченко І.А.) у встановленому порядку оформити реєстраційні документи та видати їх релігійній громаді, зазначеній у пункті 1 розпорядження.

На думку позивача, рішення у справі № 917/226/25 вплине на права, інтереси та обов`язки Полтавської обласної військової адміністрації, оскільки у межах розгляду даної справи може бути визнаний недійсним Статут Релігійної організації "Ставропігійна релігійна громада Свято-Троїцька парафія Української Православної Церкви (Православної Церкви України) міста Кременчук Кременчуцького району Полтавської області" у новій редакції» (ідентифікаційний код юридичної особи 22544640), зареєстрований Розпорядженням Голови Полтавської обласної військової адміністрації від 05.09.2024 року № 547 «Про реєстрацію статуту Релігійної організації "Ставропігійна релігійна громада Свято-Троїцька парафія Української Православної Церкви (Православної Церкви України) міста Кременчук Кременчуцького району Полтавської області" у новій редакції».

Суд враховує, що згідно ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться, зокрема, на підставі: судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі.

Тобто, судове рішення про задоволення позовної вимоги щодо визнання недійсними рішення загальних зборів Релігійної організації та статуту Релігійної організації в новій редакції є підставою для внесення суб`єктом державної реєстрації відомостей про Релігійну організацію, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у відповідність до відомостей статуту Релігійної організації в попередній редакції.

Отже, обов`язок з вчинення реєстраційних дій, скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі тощо на підставі рішення суду випливає безпосередньо з приписів Закону та не залежить від залучення суб`єкта державної реєстрації до участі у справі в якості третьої особи.

Тому суд відмовляє у задоволенні заяви позивача про залучення до участі у справі № 917/226/25 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача Полтавську обласну державну адміністрацію.

Керуючись ст.ст. 46, 50, 177, 185, 234, 235 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову (вх. №5681 від 29.04.2025 року) та розглядати позов з урахуванням зміни предмету позову.

2. Відмовити у задоволенні заяв про вступ та залучення до участі у справі в якості третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Полтавської обласної державної адміністрації (вх. № 5673 від 29.04.2025 року), ОСОБА_2 (вх. № 5658 від 29.04.2025 року), ОСОБА_3 (вх. №5665 від 29.04.2025 року) та ОСОБА_4 (вх. № 5679 від 29.04.2025 року).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддею та оскарженню не підлягає (ст.ст. 235,255 ГПК України).

Ухвала підписана 01.05.2025 року

Суддя О. М. Тимощенко