ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" квітня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1348/25

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Обухівське», Київська обл., Білоцерківський р-н, м. Біла Церква

до Veles Trading sp. Z.o.o., Republic of Poland, Warsaw

про стягнення 240113,60 доларів США

встановив:

16.04.2025 р. до господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Обухівське» до Veles Trading sp. Z.o.o. про стягнення 240113,60 доларів США.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України cсудочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України «Про міжнародне приватне право», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках:

1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону;

2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи відповідача;

3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України;

4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні;

5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа відповідач місцезнаходження в Україні;

6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання;

7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України;

8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України;

9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України;

10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном;

11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України;

12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 366 Господарського процесуального кодексу України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У випадках, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність справ за участю іноземних осіб може бути визначено за угодою сторін (ч. 2 ст. 366 Господарського процесуального кодексу України).

Позивачем до позовної заяви доданий, зокрема контракт № 191224 від 19.12.2024 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Обухівське» та Veles Trading sp. z.o.o, та додаткові угоди до нього.

Відповідно до п. 12.1 контракту будь-які спори, що виникають з цього контракту або за ним, або будь-які претензії щодо тлумачення або виконання цього контракту підлягають вирішенню в арбітражі відповідно до Арбітражного регламенту Гафта № 125, в редакції, чинній на дату укладення контракту, такі правила включені до цього контракту і є його частиною, і вважається, що обидві сторони цього контракту повністю ознайомлені з цими правилами та прямо погодилися з їх застосуванням. Застосовується англійське право.

21.02.2025 р. між Veles Trading sp. Z.o.o. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Обухівське» було укладено додаткову угоду № 4 до договору купівлі-продажу № 191224 від 19.12.2024 р., якою сторони домовились викласти п. 12.1 договору № 191224 від 19.12.2024 р. в наступній редакції: «за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим контрактом сторони несуть відповідальність, передбачену чинним українським законодавством та судом».

Таким чином, умовами контракту № 191224 від 19.12.2024 р. в редакції додаткової угоди № 4 від 21.02.2025 р. питання щодо підсудності спорів, які виникають за вказаним контрактом, не встановлено.

З пункту 12.1 контракту № 191224 від 19.12.2024 р. в редакції додаткової угоди № 4 від 21.02.2025 р. вбачається, що сторони погодили лише застосування законодавства України за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим контрактом.

Суд звертає увагу позивача, що дослівне формулювання пункту 12.1 контракту № 191224 від 19.12.2024 р. в редакції додаткової угоди № 4 від 21.02.2025 р. не може бути протлумачене як погодження сторонами підсудності спорів за контрактом судам України, оскільки угода про підсудність справи з іноземним елементом судам України повинна бути чіткою і безумовною.

Натомість зі змісту пункту 12.1 контракту № 191224 від 19.12.2024 р. в редакції додаткової угоди № 4 від 21.02.2025 р., який має наступний зміст «за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим контрактом сторони несуть відповідальність, передбачену чинним українським законодавством та судом», не вбачається, що сторони погодили підсудність справи про стягнення боргу з відповідача-нерезидента судам України. З вказаного пункту вбачається, що сторони погодили лише те, що в питаннях відповідальності за невиконання зобов`язань в межах контракту сторони будуть керуватись українським законодавством. Про яку саме «відповідальність передбачену судом» сторони домовились у вказаному пункті контракту суду теж не зрозуміло. (Поняття «відповідальність передбачена українським судом» в законодавстві України не міститься.)

Інших положень щодо угоди про правозастосування чи визначення суду, в якому має бути вирішений спір в разі його виникнення, надані до суду копії контракту не містять.

Питання відповідальності за порушення грошового зобов`язання у позові не ставиться, оскільки позивачем заявлено до стягнення лише суму основного боргу.

Отже сторони контракту № 191224 від 19.12.2024 р. своєю угодою не передбачили підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Доказів та обґрунтувань того, що поданий позов підпадає під випадки, визначені положеннями ст. ст. 76, 77 Закону України «Про міжнародне приватне право», поданий позов не містить.

Таким чином, оскільки відповідач є нерезидентом та судом встановлено, що позивачем не надано суду доказів наявності угоди сторін про передачу спору на розгляд судам України, а також враховуючи те, що правовідносини, що покладені в основу позову не підпадають під випадки, визначені положеннями ст. ст. 76, 77 Закону України «Про міжнародне приватне право», то суд дійшов висновку, що даний позов має бути поданий за місцем знаходження відповідача (Республіка Польща), з огляду на що є таким, що не підлягає розгляду в судах України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Оскільки судом встановлено, що даний позов не підлягає розгляду в судах України за правилами господарського судочинства, то суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч. 6 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України).

Суд на виконання ч. 6 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України роз`яснює Товариству з обмеженою відповідальністю «Обухівське», що заявлені ним вимоги підлягають розгляду за місцезнаходженням відповідача (Республіка Польща).

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 175, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Обухівське» до Veles Trading sp. Z.o.o. про стягнення 240113,60 доларів США.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.О. Рябцева