ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.04.2025 Справа № 904/1526/25

За позовом Криворізької центральної окружної прокуратури, м.Кривий Ріг Дніпропетровська область в інтересах держави в особі Криворізької міської ради, м.Кривий Ріг Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РАМАЗАНОВА-63", м.Кривий Ріг Дніпропетровська область

про зобов`язання усунути перешкоди у праві користування та розпорядження земельною ділянкою

Суддя Кеся Н.Б.

Секретар судового засідання Мороз В.В.

Представники:

Від прокуратури: Скрипник К..Ю., посвідчення №3079406, прокурор

Від Позивача: представник не з`явився

Від відповідача: Тер-Товмасян Ю.Г., ордер серія АЕ№1355094, адвокат

СУТЬ СПОРУ:

Криворізька центральна окружна прокуратура в інтересах держави в особі Криворізької міської ради (далі-Позивач) 01.04.2025 року через систему "Електронний суд" звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РАМАЗАНОВА-63" (далі-Відповідач), в якому просить суд:

зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «РАМАЗАНОВА-63» () усунути перешкоди територіальній громаді міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради ( місце розташування 50101, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1) у праві користування та розпорядження земельною ділянкою площею 27,9 кв.м та повернути земельну ділянку шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва: нежитлова будівля торгового павільйону, площею 27,9 кв.м, що знаходиться за адресою: м.Кривий Ріг, вулиця Космонавтів, 14А (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060);

скасувати державну реєстрацію права приватної власності ТОВ «РАМАЗАНОВА-63» () на об`єкт нерухомого майна, нежитлова будівля торгового павільйону, площею 27,9 кв.м, що знаходиться за адресою: м.Кривий Ріг, вулиця Космонавтів, 14А, шляхом внесення до Державного реєстру запису про відсутність права із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна 060;

стягнути з відповідачів у справі на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (реквізити отримувача: 49044, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 38, МФО 820172, р/р UА0000291 в ДКСУ в м. Київ, , код класифікації видатків бюджету 2800) сплачений судовий збір.

В обґрунтування позову прокурор посилається на те, що реєстрація права власності на торговий павільйон площею 27,9 кв.м за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Космонавтів, 14 А, проведена з порушенням вимог чинного законодавства.

За подання позову прокуратура сплатила судовий збір на суму 4844,80 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №4092 від 05.12.2024 року.

02.04.2025 ухвалою суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання на 29.04.2025 о 11:00 год.

Разом з позовною заявою Криворізька центральна окружна прокуратура в інтересах держави в особі Криворізької міської ради подала заяву про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом позову, а саме: нежитлова будівля торгового павільйону, що знаходиться за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Космонавтів, 14 А (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 060).

За подання заяви прокуратура сплатила судовий збір на суму 1211,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №4093 від 05.12.2024 року.

02.04.2025 ухвалою суд застосував заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: нежитлова будівля торгового павільйону, що знаходиться за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Космонавтів, 14 А (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 060).

24.04.2025 через "Електронний суд" Товариство з обмеженою відповідальністю "РАМАЗАНОВА-63" звернулося до суду із заявою (арк.с.75), в якій просить суд надати представнику можливість ознайомлення з матеріалам справи в електронному вигляді.

25.04.2025 через "Електронний суд" Товариство з обмеженою відповідальністю "РАМАЗАНОВА-63" звернулося до суду із заявою про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

28.04.2025 через "Електронний суд" Товариство з обмеженою відповідальністю "РАМАЗАНОВА-63" звернулося до суду із заявою ( арк.с. 91-92 ), в якій просить суд закрити провадження у господарський справі №904/1526/25 у зв`язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

28.04.2025 через "Електронний суд" Товариство з обмеженою відповідальністю "РАМАЗАНОВА-63" звернулося до суду із заявою (арк.с. 98-110), в якій просить суд поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "РАМАЗАНОВА-63" строк на подання відзиву по справі №904/1526/25 та відмовити в задоволенні позовних вимог Криворізької центральної окружної прокуратури в інтересах держави в особі Криворізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "РАМАЗАНОВА-63" про зобов`язання усунути перешкоди у праві користування та розпорядження земельною ділянкою.

29.04.2025 через "Електронний суд" від прокуратури надійшло клопотання (арк.с.116-117), в якому прокуратура просить суд залучити ОСОБА_1 до участі у справі як співвідповідача.

29.04.2025 через "Електронний суд" від прокуратури надійшла заява про зміну предмета позову (арк.с.120-123), в якій прокуратура просить суд:

1. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «РАМАЗАНОВА-63» (), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) усунути перешкоди територіальній громаді міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради ( місце розташування 50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1) у праві користування та розпорядження земельною ділянкою площею 27,9 кв. м та повернути земельну ділянку шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва: нежитлова будівля торгового павільйону, площею 27,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060).

2. Скасувати державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на об`єкт нерухомого майна, нежитлова будівля торгового павільйону, площею 27,9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом внесення до Державного реєстру запису про відсутність права із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна 060.

3. Стягнути з відповідачів у справі на користь Дніпропетровської обласної покуратури (реквізити отримувача: 49044, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 38, МФО 820172, р/р UA0000291 в ДКСУ в м. Київ, , код класифікації видатків бюджету 2800) сплачений судовий збір.

Позивач в судове засідання 29.04.2025 не з`явився, 29.04.2025 через систему "Електронний суд" представник Криворізької міської ради направив клопотання про проведення судового засідання без участі представника (арк.с. 133-134).

Щодо клопотання прокуратури про залучення ОСОБА_1 до участі у справі як співвідповідача, суд зазначає про таке.

В обґрунтування клопотання про залучення співвідповідача прокуратура посилається на те, що 31.08.2022 за ТОВ «РАМАЗАНОВА-63» зареєстровано право власності на торговий павільйон площею 27,9 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, майнового вкладу до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рамазанова-63» від 31.08.2022. Як зазначалося, вказане нерухоме майно зареєстровано на підставі документів, що містять неправдиві відомості, оскільки первинний договір купівлі-продажу від 02.11.1998 містить недостовірні відомості та ніколи не укладався. Після звернення прокурора із позовною заявою до суду ТОВ «РАМАЗАНОВА-63» 03.04.2025 продало спірне нерухоме майно ОСОБА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу торгівельного павільйону від 03.04.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 ГПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе залучити до участі у справі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в якості співвідповідача.

Також дослідивши подану прокуратурою заяву про зміну предмета позову, суд керується таким.

Відповідно до статей 42 та 46 ГПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. Позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

З огляду на те, що заява про зміну предмету позову та позовних вимог подано у строк встановлений процесуальним законом, направлена сторонам, підстави для здійснення доплати судового збору відсутні, суд приймає до розгляду заяву про зміну предмету позову.

Щодо заяви Відповідача про закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, суд відмовляє в її задоволенні з огляду на таке.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття "суд, установлений законом" включає в себе, зокрема таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежовувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Окрім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими актами, тобто діяти в межах установленої компетенції.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна і суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена у ст. 20 ГПК України.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №916/2791/16 (провадження № 12-141гс18) зроблено висновки про те, що спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суб`єктного складу такого спору, суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно ч. 1 ст. 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний учинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (частини 1, 7 ст. 179 ГК України).

Крім цього, у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.02.2024 року у справі № 902/1159/22 зроблено висновок:

"23. Зокрема, у постанові від 04 липня 2023 року Велика Палата Верховного Суду переглянула рішення у справі № 373/626/17 за позовом прокурора до фізичних осіб про визнання рішення органу місцевого самоврядування недійсним та витребування земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства з чужого незаконного володіння за правилами цивільного судочинства.

24. У постанові від 19 листопада 2019 року в справі № 911/3680/17 та у постанові від 21 серпня 2019 року в справі № 911/3681/17 Велика Палата Верховного Суду зробила висновки про те, що позовні вимоги про визнання рішення органу місцевого самоврядування про виділення у власність фізичній особі земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не є нерозривно пов`язаними з вимогами про витребування таких земельних ділянок у їх кінцевих набувачів - юридичних осіб, які підлягають розгляду за правилами господарського судочинства.

25. У справах № 373/626/17, № 911/3680/17, № 911/3681/17 окремих висновків про юрисдикцію спору в контексті правового режиму земельних ділянок із цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства» Велика Палата Верховного Суду не формулювала, проте практика, зокрема щодо визначення предметної юрисдикції, при вирішенні спорів про витребування на користь держави земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства є послідовною.

26. Юрисдикція таких спорів не пов`язується із цільовим призначенням земельної ділянки, оскільки відповідно до статті 1 Закону України «Про особисте селянське господарство» отримання фізичною особою земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства має на меті задоволення особистих побутових потреб такої особи та не передбачає обов`язку створення нею юридичної особи або реєстрації підприємницької діяльності.

27. Тож основним критерієм для розмежування цивільної та господарської юрисдикції в справах, пов`язаних з вибуттям земель особистого селянського господарства з власності держави, Велика Палата Верховного Суду визначила суб`єктний склад сторін спору. Саме такий підхід і було застосовано при перегляді справ №373/626/17, №911/3680/17, №911/3681/17.

28. Наявність такого підходу Великої Палати Верховного Суду до визначення предметної юрисдикції у справах про витребування на користь держави земель особистого селянського господарства переконливо доводить відсутність передумов для прийняття справи № 902/1159/22 на розгляд Великої Палати Верховного Суду з передбачених частиною шостою статті 302 ГПК України підстав для формування окремих висновків про юрисдикцію спорів з урахуванням правового режиму земельних ділянок із цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства».

29. Передаючи цю справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду також зазначив, що Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 28 червня 2023 року ухвалив постанову у справі № 302/422/21 з подібними правовідносинами щодо користування земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства в порядку цивільного судочинства.

30. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що предметна юрисдикція спору визначається на момент подання позову до суду. Подальша зміна суб`єктного складу сторін (зокрема, власника земельної ділянки) не впливає на визначення юрисдикції спору, то б то не змінює. У переданій на розгляд Великої Палати Верховного Суду справі прокурор пред`явив позов до ТОВ «Укрземрессурс», яке на момент звернення прокурора до суду було власником спірної земельної ділянки. Після пред`явлення цього позову прокурором ТОВ «Укрземрессурс» відчужило земельну ділянку фізичній особі ОСОБА_1, у зв`язку із чим прокурор був змушений звертатися до суду з заявою про заміну неналежного відповідача та зміну предмета позову.

31. Натомість у справі № 302/422/21, висновком Касаційного цивільного суду в якій обґрунтована передача справи № 902/1159/22 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, на момент пред`явлення прокурором позову про витребування земельної ділянки її власником була фізична особа, і ця обставина протягом розгляду справи не змінювалася. Тому Велика Палата Верховного Суду констатує відмінність процесуальних обставин у справі № 302/422/21 та у справі № 902/1159/22, під час розгляду якої юридична особа - відповідач, замінена на належного відповідача - фізичну особу.".

Враховуючи наведене суд вважає, що спір, який виник між сторонами, належить до юрисдикції господарського суду.

У зв`язку з неявкою Відповідача в судове засідання та заявленим ним клопотанням про відкладення судового засідання, в межах строку розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи відкласти.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках, зокрема, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Відповідно до частин першої та другої статті 197 ГПК України, враховуючи наявність технічної можливості для проведення судових засідань в режимі відеоконференції з використанням підсистеми відеоконференцзв"язку ЄСІТС, господарський суд вважає за можливе допустити участь уповноваженого представника Відповідача-1 у судове засідання в режимі відеоконференції.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 42, 46, 48, 177-185, 197, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відкласти підготовче судове засідання на 20.05.2025 о 11:30 год.

2. Підготовче засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області в каб. № 3-302 за адресою: 49027, м. Дніпро, вул. В.Винниченка,1.

3. Клопотання Криворізької центральної окружної прокуратури про залучення ОСОБА_1 до участі у справі як співвідповідача задовольнити.

4. Залучити до участі у справі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до участі у справі як співвідповідача.

5. Прийняти до розгляду заяву прокурора про зміну предмету позову.

6. Відмовити Відповідачу в задоволенні заяви про закриття провадження у справі.

7. Постановити участь в судовому засіданні сторін (Відповідача-1) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням підсистеми відеоконференцзв"язку ЄСІТС.

Участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції можлива за умови використання комп`ютерної техніки або смартфону, які дозволяють передавати аудіосигнал та відеозображення (з доступом в мережу Інтернет).

Роз`яснити учаснику відеоконференції, що для участі в судовому засіданні йому необхідно:

зайти та авторизуватись в системі відеоконференцзв`язку за 10 хвилин до початку судового засідання;

активувати технічні засоби (мікрофон, навушники та камеру) та перевірити їх працездатність шляхом тестування за допомогою системи відеоконференцзв`язку;

очікувати запрошення секретаря до участі у судовому засіданні.

На початку судового засідання учасник, що бере участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, за потреби, на вимогу судді повинен показати оригінал паспорту або іншого документу, що посвідчує його особу, на сторінці з фотографією в камеру та оригінали документів, які підтверджують його повноваження на представництво.

Попередити сторін, що відповідно до частини 5 статті 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

8. Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України і окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Б. Кеся