УХВАЛА

про відмову в ухваленні додаткового рішення

м. Київ

01.05.2025Справа №910/13702/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Орієнт К4"
до Представництва "Зет&Джей Консалтинг ГМБХ"
про стягнення заборгованості у розмірі 806 181,23 грн
Суддя Бойко Р.В.
Представники сторін у судове засідання, призначене на 29.04.2025, не з`явилися, у зв`язку з чим заява про ухвалення додаткового рішення розглянута в порядку письмового провадження, а тому згідно ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України датою постановлення даної ухвали є дата складення її повного тексту.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/13702/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Орієнт К4" до Представництва "Зет&Джей Консалтинг ГМБХ" про стягнення заборгованості у розмірі 806 181,23 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.04.2025 у справі №910/13702/24 позов задоволено повністю; стягнуто з Представництва "Зет&Джей Консалтинг ГМБХ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Орієнт К4" суму невикористаної попередньої оплати в розмірі 790 500,81 грн, інфляційні втрати у розмірі 11 857,51 грн та 3% річних у розмірі 3 822,91 грн.

08.04.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю "Орієнт К4" сформовано в системі "Електронний суд" заяву про ухвалення додаткового рішення (зареєстрована у комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" 09.04.2025), в якій позивач просив суд стягнути з Представництва "Зет&Джей Консалтинг ГМБХ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Орієнт К4" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 62 561,81 грн. До даної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "Орієнт К4" було долучено докази понесення позивачем судових витрат (зокрема договори про надання правової допомоги та акти приймання-передачі наданих послуг).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2025 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Орієнт К4" про ухвалення додаткового рішення призначено у судовому засіданні на 22.04.2025.

21.04.2025 Представництвом "Зет&Джей Консалтинг ГМБХ" сформовано в системі "Електронний суд" заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення (зареєстровані у комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" 22.04.2025), в яких відповідач вказує, що оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Орієнт К4" до закінчення судових дебатів не заявило клопотання про подання доказів понесення судових витрат (в тому числі витрат на професійну правничу допомогу) протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, відтак, на думку відповідача, у суду не має підстав для розгляду питання про розподіл таких судових витрат учасника.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2025 запропоновано позивачу надати свої міркування щодо заперечень відповідача; відкладено судове засідання з розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення на 29.04.2025.

25.04.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю "Орієнт К4" сформовано в системі "Електронний суд" заяву (зареєстрована у комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" 28.04.2025), в якій позивач вказує, що у позовній заяві Товариством з обмеженою відповідальністю "Орієнт К4" по даній справі було зазначено про понесені судові витрати позивача, зокрема і на надання правничої допомоги; позивачем наведено попередній орієнтований розрахунок судових витрат; однією з вимог позовної заяви було покладання судових витрат на Представництво "Зет&Джей Консалтинг ГМБХ"; в ході судових дебатів представники позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили суд їх задовольнити (у тому числі і щодо судових витрат). Крім того, позивач зазначає, що судом 03.04.2025 при проголошенні рішення у даній справі окрім іншого, було запропоновано позивачу надати докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу протягом 5 днів з моменту проголошення даного рішення, що підтверджується аудіозаписами судового засідання 03.04.2025. Також позивач просив суд розглянути заяву про ухвалення додаткового судового рішення буз участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Орієнт К4".

29.04.2025 Представництвом "Зет&Джей Консалтинг ГМБХ" сформовано в системі "Електронний суд" сформовано заяву, в якій відповідач просив суд провести розгляд поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Орієнт К4" заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №910/13702/24 без участі його представника.

В судове засідання 29.04.2025 сторони явку своїх представників не забезпечили, однак просили суд вирішити питання про розподіл судових витрат без участі їх представників.

За змістом частин 2 та 3 статті 221 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи встановлені ст.ст. 221, 244 Господарського процесуального кодексу України скорочені строки розгляду заяв про відшкодування судових витрат та належне повідомлення учасників справи про призначене на 29.04.2025 судове засідання, суд дійшов висновку про можливість розгляду відповідної заяви позивача без участі представників сторін.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Як вбачається з рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2025 у справі №910/13702/24 судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Орієнт К4" на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду даної справи.

Слід зазначити, що позивачем не надано під час розгляду судом справи належних доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу у заявленому розмірі, доказів обсягу наданих послуг та виконаних робіт, тобто детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, переліку складових наданих послуг, розрахунку відповідних витрат, акту здачі-приймання наданих послуг.

В свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю "Орієнт К4" 08.04.2025 звернулося до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач просить суд, в якій просить стягнути з Представництва "Зет&Джей Консалтинг ГМБХ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Орієнт К4" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 62 561,81 грн. До даної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "Орієнт К4" було долучено докази понесення позивачем судових витрат (зокрема договори про надання правової допомоги та акти приймання-передачі наданих послуг).

Надаючи правову оцінку обставинам справи та заяві Товариства з обмеженою відповідальністю "Орієнт К4" про прийняття додаткового рішення, суд виходить з наступного.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною 1 статті 221 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Із наведених приписів господарського процесуального закону вбачається, що можливість ухвалення судом додаткового рішення про розподіл судових витрат після завершення розгляду справи по суті (у даному випадку - після ухвалення рішення суду) обумовлена: 1) наявністю в матеріалах справи доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат, поданих під час розгляду справи, проте питання розподілу таких витрат не було вирішене у рішенні суду; або 2) виконанням відповідним учасником обов`язку із заявлення до закінчення судових дебатів про надання відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду та відповідно поданням таких доказів протягом відповідного строку.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Орієнт К4" ні в усній, ні в письмовій формі не заявило до закінчення судових дебатів про надання доказів, що підтверджують розмір понесених позивачем судових витрат, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Посилання представника позивача на те, що представниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Орієнт К4" на стадії судових дебатів було підтримано позовні вимоги у повному обсязі, в той час як однією із вимог в позовній заяві було покладення на Представництво "Зет&Джей Консалтинг ГМБХ" судових витрат суд вважає необґрунтованими, оскільки, по-перше, позовні вимоги - це вимоги позивача (предмет позову). Предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів.

Подібний висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.02.2024 у справі №990/150/23 (провадження №11-192заі23), а також у постановах Верховного Суду від 26.11.2024 у справі №910/14483/23, від 22.01.2025 у справі №346/5502/22.

Тобто, заява представників позивача про підтримання позовних вимог в повному обсязі не є заявою про надання доказів на підтвердження розміру понесених позивачем судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

По-друге, підтримання позовних вимог / вимога про покладення на відповідача судових витарт є відмінним поняттям від заявлення про надання доказів на підтвердження розміру судових витрат після ухвалення судового рішення.

Попри наведе, суд із прикрістю констатує відсутність єдності судової практики, навіть на рівні Верховного Суду, з приводу розгляду заяв про розподіл судових витрат / про ухвалення додаткового рішення у випадку, коли про подання доказів на підтвердження розміру судових витрат після ухвалення рішення стороною не було заявлено до закінчення судових дебатів.

Так, у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі №927/26/18, від 10.03.2025 у справі №947/6748/20, від 24.04.2025 у справі №906/145/24 касаційний суд залишав без змін судові рішення попередніх інстанцій про відмову у винесенні додаткового судового рішення про розподіл судових витрат якщо стороною до закінчення судових дебатів не заявлялось про подання доказів на підтвердження розміру судових витрат після ухвалення судового рішення.

При цьому, у постановах від 24.04.2025 у справі №906/145/24 та від 17.12.2021 у справі №10/5026/290/2011(925/1502/20) Верховний Суд вказав, що право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів у справі та повідомити про надання відповідних доказів у визначені ГПК України строки; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат з дотриманням вимог частини восьмої статті 129, статті 221 ГПК України.

У додатковій постанові Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 вказано, що відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, а в суді касаційної інстанції - до прийняття постанови у справі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зробила висновок про те, що "законодавцем визначено процесуальний наслідок незаявлення до закінчення судових дебатів вимоги на відшкодування судових витрат на правничу допомогу або подання доказів таких витрат із пропуском п`ятиденного строку з моменту ухвалення рішення у справі. У такому випадку суд залишає заяву сторони про ухвалення додаткового судового рішення без розгляду".

Звернення з такою заявою по своїй суті не є тотожним попередньому визначенню учасником справи суми судових витрат на професійну правничу допомогу, а також заяві про надання доказів понесених судових витрат в порядку приписів частини восьмої статті 129 ГПК України. Такий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 30.05.2024 зі справи №910/5316/21 та від 24.04.2025 у справі №906/145/24.

Натомість у постановах від 19.06.2024 у справі №910/14962/21 за тотожної ситуації (подання стороною заяви про розподіл судових витрат після ухвалення судового рішення без заявлення про це до закінчення судових дебатів) Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для розподілу судових витрат з огляду на подання таким учасником попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат.

У постанові від 01.11.2023 у справі №914/4018/21 колегія суддів касаційного суду вказала, що зазначення стороною попереднього розрахунку витрат на правову допомогу засвідчує намір цієї сторони на компенсацію таких витрат за наслідками вирішення спору, а тому наведення розрахунку витрат на правову допомогу із наданням доказів понесення витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом свідчить про виконання стороною вимог частини восьмої статті 129 ГПК та є підставою для розподілу відповідних витрат.

Нажаль всі наведені із цього питання постанови касаційного суду ухвалені без відступу від попередніх висновків Верховного Суду, що ускладнює розуміння та правозастосування правниками даних висновків касаційного суду щодо застосування приписів ст.ст. 124, 129, 221 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, в даному випадку суд виходить із того, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат підлягає поданню разом із першою заявою по суті спору (ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України), тобто має бути обов`язково поданий у письмовій формі, в той час як його неподання може мати наслідком відмову суду у відшкодуванні відповідних судових витрат (ч. 2 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України), а приписи ч.ч. 6, 7 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України регулюють наслідки у випадках коли сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує / є неспівмірно нижчою суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку - суд може відмовити (частково) стороні у відшкодуванні судових витрат.

Натомість згідно приписів ч. 8 ст. 129, ст. 221 Господарського процесуального кодексу України в цілому та використання законодавцем формулювання "до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву" свідчить про те, що: 1) дані приписи стосуються порядку подання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат (встановлюють строк та умови їх подання); 2) заява про приєднання доказів на підтвердження розміру судових витрат після ухвалення судового рішення по суті спору може бути усною чи письмовою; 3) заява про приєднання доказів на підтвердження розміру судових витрат після ухвалення судового рішення по суті спору може бути подання як з першою заявою по суті спору так і протягом сього розгляду спору, проте до закінчення судових дебатів.

Отже, попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат за своєю суттю є відмінним процесуальним документом від заяви про приєднання доказів на підтвердження розміру судових витрат, та їх неподання має відмінні наслідки: 1) у разі неподання попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат суд наділяється правом (не обов`язком) відмовити у відшкодуванні відповідних витрат; 2) заявлення про приєднання доказів на підтвердження розміру судових витрат після ухвалення судового рішення є умовою для винесення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат, відтак у разі не вчинення стороною відповідної процесуальної дії, у суду відсутні правові підстави для розподілу судових витрат на користь такої сторони.

За таких обставин, суд вбачає за необхідне керуватись висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 14.01.2019 у справі №927/26/18, від 10.03.2025 у справі №947/6748/20, від 24.04.2025 у справі №906/145/24, згідно з якими у разі не заявлення стороною до закінчення судових дебатів про подання доказів на підтвердження розміру судових витрат після ухвалення судового рішення, то суд не має підстав для розподілу здійснених стороною витрат на професійну правничу допомогу.

Як зазначалось Товариство з обмеженою відповідальністю "Орієнт К4" ні в усній, ні в письмовій формі не заявило до закінчення судових дебатів про надання доказів, що підтверджують розмір понесених позивачем судових витрат, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому, зазначення судом після проголошення рішення суду у судовому засіданні 03.04.2025 про подання доказів понесення судових витрат протягом п`яти днів не нівелює того факту, що позивачем не заявлено до закінчення судових дебатів про надання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, а також не нівелює імперативні норми Господарського процесуального кодексу України про обов`язковість заявлення про це для постановлення додаткового рішення про розподіл судових витрат.

Враховуючи наведене, правові підстави для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Орієнт К4" про ухвалення додаткового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 124, 126, 129, 221, 233, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Орієнт К4" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на правову допомогу відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (01.05.2025) та може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено 01.05.2025.

Суддя Р.В. Бойко