05.05.2025Справа № 910/1483/25
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промисловий холдинг"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-консультативний центр сприяння розвитку підприємництва"
про стягнення 1912703,29 грн.
Суддя Сташків Р.Б.
Секретар судового засідання Гарашко Т.В.
Представники сторін:
від позивача - Добриніна С.О.
від відповідача - не з`явився.
На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово - консультативний центр сприяння розвитку підприємництва" (далі - відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промисловий холдинг" (далі - позивач) 1210804 грн боргу, 108872,84 грн 3% річних та 593026,45 грн інфляційних втрат за договором про надання поворотної фінансової допомоги №12/01-2021 від 12.01.2021. Вимоги позову мотивовані тим, що відповідачем не було повернуто надану йому позивачем поворотну фінансову допомогу у визначені умовами договору №12/01-2021 від 12.01.2021 строки.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання.
Ухвалою суду від 02.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 23.04.2025.
У судовому засіданні 23.04.2025 під час розгляду справи по суті представник позивача заявив усне клопотання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, зазначивши, що докази, які підтверджують розмір понесених ним судових витрат будуть подані протягом 5-ти днів після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Ухвалою суду від 23.04.2025 призначено судове засідання для вирішення питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та запропоновано відповідачу у строк до 02.05.2025 надати суду свої письмові пояснення чи заперечення щодо заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.
Через систему «Електронний суд» 28.04.2025 від позивача надійшли докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно із ч. 2 ст. 221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Судом встановлено, що докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу були подані позивачем у строки встановлені ч. 8 ст. 129 ГПК України, а тому заява про ухвалення додаткового рішення приймається судом до розгляду.
Відповідачем жодних пояснень чи заперечень щодо заявленої позивачем до стягнення суми понесених витрат на професійну правничу допомогу до суду не подавалося.
У судове засідання 05.05.2025 для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення з`явився представник позивача. Представник відповідача не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання.
Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Промисловий холдинг" про ухвалення додаткового рішення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд зазначає наступне.
Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване статтею 131-2 Конституції України, статтею 16 Господарського процесуального кодексу України, відповідними нормами Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).
Частиною 4 статті 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Положеннями абзацу 1 частини 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Так, на підтвердження здійснених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію Договору про надання правової допомоги б/н від 04.02.2025, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Українська правозахисна фундація» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промисловий холдинг", копію акту приймання-передачі наданих послуг б/н від 25.04.2025, копію ордеру на надання правничої допомоги серія АІ №1844947.
Витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядку.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Ці форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту; і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин, помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката залежно від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Дана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
Відповідно до п. 2.1 Договору про надання правової допомоги б/н від 04.02.2025 сторонами було погоджено, що за надання правової допомоги Замовник сплачує Виконавцю гонорар у розмірі, що визначений в додатку №1 до цього договору, що є його невід`ємною частиною. Сплата гонорару Виконавцю здійснюється Замовником у безготівковій формі на банківський рахунок Виконавця протягом 120 робочих днів з дня підписання цього договору.
Згідно з умовами, які вказані в п.1 Додатку №1 до Договору про надання правової допомоги б/н від 04.02.2025 сторони погодили перелік послуг, які надаються адвокатом та розмір винагороди (гонорару), що сплачується замовником виконавцю, а також те, що розмір гонорару за надання правової допомоги, визначений у п.1 цього Додатку є фіксованим незалежно від витраченого адвокатом часу.
Так, з долученого до справи акта приймання-передачі наданих послуг від 25.04.2025 вбачається, що адвокатом Добриніною С.О. позивачу було надано наступні адвокатські послуги:
- участь адвоката у судових засіданнях та представлення інтересів замовника у суді першої інстанції 12.03.2024, 02.04.2025, 23.04.2025 (1 судове засідання - вартістю 4000 грн).
Заперечень стосовно наданих позивачем доказів із заявою про розподіл судових витрат від відповідача не надходило.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в додатковій постанові від 06.02.2020 у справі №916/1830/19, підставою оплати наданої правничої допомоги клієнту за умовами договору є фактичне її надання, що має бути підтверджено належними та допустимими доказами, які б підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону наданих послуг, їх справжність, економічну вигоду й ділову мету. Без цього неможливо перевірити факт надання правової допомоги та встановити обґрунтованість і правомірність її оплати.
Керуючись ст.ст. 126, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.
Суддя Сташків Р.Б.