ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

25.04.2025р. Справа № 905/982/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,

секретар судового засідання Пелих Т.В.,

у справі за заявою кредитора (заявника) Товариства з обмеженою відповідальністю Маклет, м.Київ,

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю Мастер Груп (), м.Маріуполь, Донецька область,

про банкрутство,

ліквідатор арбітражний керуючий Потупало Н.І.,

за участю представників сторін:

ліквідатор Потупало Н.І., в режимі відеоконференції,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Донецької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Маклет про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Мастер Груп (), м. Маріуполь, Донецька область.

Ухвалою суду від 02.06.2021 прийнято до розгляду заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Мастер Груп (); проведення підготовчого засідання призначено на 11.06.21.

Ухвалою суду від 24.06.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Мастер Груп; визнано розмір вимог ініціюючого кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю Маклет у сумі 233000,00 грн. основного боргу, які не були задоволені боржником; а також судового збору в сумі 22700,00 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю Мастер Груп (); введено процедуру розпорядження майном боржника Товариства з обмеженою відповідальністю Мастер Груп (); призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Карпенко Андрія Анатолійовича.

18.08.2021 за номером 67069 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднене оголошення (повідомлення) про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Мастер Груп" ().

21.10.2021 господарським судом постановлено ухвалу за результатами попереднього засідання, визнано кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю Мастер Груп () Головне управління ДПС у Донецькій області на суму 36657,96 грн. штрафу шоста черга; 4540,00 грн. судового збору перша черга; затверджений реєстр вимог кредиторів; розпорядника майна зобов`язано внести до реєстру вимог кредиторів ТОВ Мастер Груп (): 1) Головне управління ДПС у Донецькій області; 2) Товариство з обмеженою відповідальністю Маклет.

Постановою Господарського суду Донецької області від 18.11.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю Мастер Груп визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Карпенко А.А.

Ухвалою суду від 26.01.2022 визнані вимоги ТОВ Метінвест-Ресурс на суму 32761227,12 грн та 4540,00грн судового збору, без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Ухвалою суду від 07.07.2023 відсторонено арбітражного керуючого Карпенко А.А. від виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство ТОВ Мастер Груп (); призначено ліквідатором ТОВ Мастер Груп () арбітражного керуючого Шевчука В.В. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №2004 від 12.01.2021).

Ухвалою від 12.02.2024 суд відсторонив арбітражного керуючого Шевчука В.В. від виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Мастер Груп (); призначив ліквідатором ТОВ Мастер Груп () арбітражного керуючого Потупало Н.І.

13.11.2024 через систему Електронний суд від ліквідатора арбітражного керуючого Потупало Н.І. надійшло клопотання про затвердження звіту ліквідатора, ліквідацію ТОВ Мастер Груп. До клопотання додані звіт ліквідатора від 11.11.2024, ліквідаційний баланс станом на 16.10.2024, інші документи.

У межах розгляду справи судом неодноразово призначалося судове засідання для розгляду звіту ліквідатора арбітражного керуючого Потупало Н.І. та ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю Мастер Груп. Проте розгляд зазначених матеріалів неодноразово відкладався через оголошення повітряної тривоги на території м. Харкова та Харківської області (26.12.2024, 12.02.2025), а також відсутність у судових засіданнях ліквідатора, явку якої було визнано судом обов`язковою (06.03.2025, 24.03.2025, 11.04.2025).

У судовому засіданні 25.04.2025 суд продовжив дослідження звіту ліквідатора від 11.11.2024, ліквідаційний баланс, звіт за результатами проведеного аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ Мастер Груп на предмет виявлення ознак неплатоспроможності, дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства та доведення до банкрутства.

За змістом звіту ліквідатор зазначає, що ним проведено аналіз фінансово-господарського стану (фінансових, виробничих та інвестиційних аспектів діяльності), згідно з Методичними рекомендаціями щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затвердженими наказом Міністерства економіки України від 19 січня 2006 року № 14 (у редакції наказу Міністерства економіки України від 10 вересня 2020 року №3105/5).

Ліквідатор повідомив суд про повноту вичинених ним дій з розшуку майна та аналізу його фінансово-господарської діяльності, за наслідками якого він дійшов таких висновків:

- про відсутність ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства.

- про відсутність майна, за рахунок якого можуть бути задоволені вимоги кредиторів боржника;

- про відсутність підстав про притягнення посадових осіб боржника до відповідальності;

- про від`ємний результат показника поточної платоспроможності, як ознака поточну неплатоспроможності ТОВ Мастер Груп;

- про неможливість виконання поточних зобов`язань та відновлення відновлення платоспроможності боржника.

Статтею 65 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КзПБ) передбачено, що після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс.

Нормами ст. 61, 65 КзПБ визначені повноваження ліквідатора у ліквідаційній процедурі та вимоги до звіту ліквідатора.

За змістом наведених норм Закону правильне завершення ліквідаційної процедури є основним завданням ліквідатора, який, з урахуванням покладених на нього КзПБ повноважень, повинен наполегливо та добросовісно працювати упродовж всієї процедури ліквідації.

Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника, продажу майна боржника, проведення розрахунків з кредиторами за результатами такої діяльності суд приймає ухвалу про ліквідацію боржника та закриття провадження у справі.

Отже, законодавцем передбачено певну сукупність дій, які необхідно вчинити в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків до звіту ліквідатора, які подаються суду разом з зазначеним звітом та є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, яке проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів).

Подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за результатом проведених дієвих заходів, які передбачені у ліквідаційній процедурі.

Дії ліквідатора мають бути направленні на формування ліквідаційної маси та задоволення вимог кредиторів й ліквідатор зобов`язаний вжити всіх заходів, спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі).

Схожі за змістом правові висновки неодноразово були зроблені Верховним Судом, в яких викладались критерії належності проведення та повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі у справі про банкрутство. Зокрема, в постановах: від 08.05.2018 у справі №904/5948/16, від 02.07.2019 у справі №5011-46/1733-2012, від 12.09.2019 у справі №914/3812/15, від 28.11.2019 у справі №18/1971/12, від 16.01.2020 у справі №910/11588/15, від 27.02.2020 у справі № 910/21227/16, від 10.06.2020 у справі №910/12809/16, від 25.06.2020 у справі №44/484-б, від 17.09.2020 у справі №10-18/5218, від 12.11.2020 у справі №Б-24/39-09, від 10.12.2020 у справі №916/95/18.

Суть принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі полягає в тому, що обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення та повернення в ліквідаційну (конкурсну) масу всього майна (майнові права, законні очікування) боржника.

До складу майна боржника слід віднести також майнові права, які виникають:

- у зв`язку з визнанням угод недійсними в порядку ст. 42 КзПБ;

- зобов`язання осіб, які відповідають за зобов`язаннями боржника відповідно до закону або установчих документів боржника, які входять до ліквідаційної маси (ст. 213 ГК України).

До законних очікувань слід віднести:

- субсидіарну відповідальності третіх осіб, засновників, керівників боржника, та інших осіб за доведення боржника до банкрутства або у разі банкрутства з вини цих осіб (ч. 2 ст. 61 КзПБ).

Розгляд питання про застосування субсидіарної відповідальності є дуже важливим на завершальній стадії ліквідаційної процедури, а саме - коли ліквідатор учинив дії в усій їх повноті й остання є безсумнівною для кредиторів. Звернення ліквідатора до господарського суду про покладення на винних осіб субсидіарної відповідальності є частиною принципу безсумнівної повноти дій у ліквідаційній процедурі (постанова ВС від 28.08.2018 у справі №927/1099/13). Тобто нез`ясування обставин можливості покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника в разі недостатності його майна є нездійснення ліквідатором усієї повноти заходів, спрямованих на виявлення активів боржника (постанова ВС від 12.09.2019 у справі №914/3812/15). Крім того, вимоги до третіх осіб, які несуть субсидіарну відповідальність, є частиною аналізу фінансового становища банкрута та вжиття заходів, спрямованих на виявлення активів боржника (постанова ВС від 17.07.2019 у справі №903/636/17). Отже, без розгляду питання про субсидіарну відповідальність осіб, винних у доведенні до банкрутства, суд позбавлений можливості з дотриманням принципу повноти дій ліквідатора розглянути його звіт і ліквідаційний баланс.

Таким чином, до обов`язку ліквідатора входить здійснення всієї повноти заходів, спрямованих на виявлення та повернення всіх активів боржника (шляхом застосування віндикаційного позову, визнання збиткових та заінтересованих угод недійсними, застосування субсидіарної відповідальності до третіх осіб). При цьому ні в кого не повинен виникати обґрунтований сумнів щодо їх належного здійснення - принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі.

В контексті наведених норм законодавства, дослідивши у судовому засіданні звіт ліквідатора, перевіривши наведені у звіті відомості у взаємозв`язку із іншими обставинами справи, суд дійшов висновків про відмову у його затвердженні, оскільки відомості звіту є неповними, а результати роботи ліквідатора не відповідають меті банкрутства забезпечення балансу інтересів боржника та кредиторів, у тому числі і тих, які не входять до комітету кредиторів, з огляду на неповноту дій ліквідатора, наявність майна банкрута.

Щодо повноти дій ліквідатора:

Зі змісту звіту ліквідатора Потупало Н.І. від 11.11.2024 вбачається, що при його складанні ліквідатор фактично обмежився документами, які були отримані від попереднього ліквідатора Шевчука В.В., без здійснення додаткових заходів щодо пошуку нових активів або актуалізації інформації, що містилася у вказаних документах, без аналітичного опрацювання або оцінки їхнього впливу на встановлення фактичного складу майна боржника.

Так, у звіті наведено перелік відповідей від державних органів, що свідчать про відсутність у ТОВ «Мастер Груп» зареєстрованих земельних ділянок (відповіді Держгеокадастрів по областях), рухомого майна у вигляді вагонів (лист АТ «Укрзалізниця» від 17.07.2023 № 45/2673), річної фінансової звітності за період 2018 2021 (лист ГУ статистики у Донецькій області від 01.08.2023 № 01-03/673-23), операцій з митного оформлення (лист Тернопільської митниці від 17.07.2023), зареєстрованої сільськогосподарської та дорожньо-будівельної техніки (лист Держпродспоживслужби від 14.07.2023), об`єктів інтелектуальної власності (лист УНІОІВІ від 03.08.2023 № Вих-8617/2023), дозвільної документації на виконання будівельних робіт (лист ДІАМ України від 14.07.2023 № 890/04/18-23), цивільних повітряних суден (лист Державіаслужби від 14.07.2023 № 12/12.5-2254-23), інформації про кримінальні провадження (лист СБУ від 20.07.2023 № 6/М-2000/2), відомостей щодо великовантажної техніки у підрозділах Держпраці по всіх регіонах України, наявності захисних споруд (лист ГУ ДСНС у Донецькій області від 18.07.2023 № 5001-4648/50), а також об`єктів державного майна, не включених до статутного капіталу товариства (лист РВ ФДМУ по Донецькій та Луганській областях від 18.07.2023 № 17-08-988ВС).

У матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення ліквідатором дій, спрямованих на відновлення первинних документів фінансово-господарської діяльності боржника, з`ясування складу його контрагентів, умов укладених договорів та порядку їх виконання. Ліквідатор не заперечував відсутності таких дій, мотивуючи це реєстрацією боржника та його посадових осіб на тимчасово окупованій території, а також відсутністю фінансово-господарської діяльності підприємства з 2018 року, після того як його засновники прийняли рішення про ліквідацію підприємства.

Однак зазначене пояснення не узгоджується з фактичними обставинами, встановленими судом у межах даної справи. Так, ухвалою суду від 24.06.2021 про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника встановлено, що між ТОВ «Мастер Груп» та ініціюючим кредитором ТОВ «Маклет» укладено договір постачання № б/н від 21.10.2019, відповідно до якого останній передав боржнику майно на загальну суму 233000,00 грн. Вказаний правочин було укладено в місті Києві, де фактично і відбулася передача майна. Тобто фактичні обставини справи, свідчать, що боржник вів діяльність після прийняття його засновниками рішення про ліквідацію підприємства, на підконтрольній владі території України, де відповідно і перебували його посадові особи і печатка підприємства боржника.

Таким чином, твердження ліквідатора про відсутність господарської діяльності боржника після 2018 року є недостовірними, а твердження про відсутність можливості та необхідності відновлення на відновлення первинних документів фінансово-господарської діяльності боржника, з`ясування складу його контрагентів, умов укладених договорів та порядку їх виконання необґрунтованими.

Неповнота дій ліквідатора призвела до його хибних висновків про майновий стан боржника, та про передчасність висновків щодо відсутності ознак фіктивного (прихованого) банкрутства чи доведення до банкрутства, а також щодо притягнення посадових осіб до субсидіарної відповідальності.

Щодо майнового стану боржника:

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за Товариством з обмеженою відповідальністю «Мастер Груп» зареєстровано право власності (реєстраційний номер об`єкта 2893854) на 1/1 частку комплексу будівель, розташованого за адресою: Луганська область, м. Красний Луч, вул. Шахтарська, буд. 27р. Право власності набуте на підставі договорів купівлі-продажу ВРП № 455566, ВРП № 455568 від 12.01.2012 року, реєстровий номер 183, посвідчених Краснолуцькою державною нотаріальною конторою. Також за боржником зареєстровано обтяження всього нерухомого майна.

Згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна встановлено наявність 11 (одинадцяти) обтяжень рухомого майна, при цьому в реєстрах міститься інформація про припинення дії всіх зазначених обтяжень.

У звіті ліквідатора Потупало Н.І. від 11.11.2024 року наведено аналогічну інформацію, отриману з відкритих державних реєстрів, без уточнення фактичного стану активів боржника. Ліквідатор зазначає, що проведення інвентаризації майна є неможливим у зв`язку з розташуванням об`єкта нерухомості у місті Красний Луч Луганської області, яке з 2014 року перебуває під тимчасовою окупацією Російської Федерації.

Посилаючись на пункт 8 Положення про проведення інвентаризації активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 № 879 (у редакції зі змінами), ліквідатор вказує, що інвентаризація може проводитися лише за умови безпечного та безперешкодного доступу до активів, первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку підприємства. У зв`язку з відсутністю такого доступу, ліквідатор зазначає неможливість підтвердження цілісності та фактичної наявності майна, оцінки залишкової балансової вартості основних засобів, нематеріальних активів, запасів та інших оборотних активів. Також зазначається, що фінансово-господарська документація боржника відсутня.

Додатково до наведених вище висновків про повноту дій ліквідатора, суд зазначає, що встановлення факту перебування об`єкта нерухомості боржника на тимчасово окупованій території саме по собі не звільняє ліквідатора від обов`язку вчиняти дії, спрямовані на встановлення та збереження активів боржника, у тому числі шляхом звернення до компетентних органів державної влади, зокрема правоохоронних органів, щодо документального підтвердження неможливості доступу до майна або отримання інформації про його стан.

Одержання ліквідатором відомостей виключно з відкритих державних реєстрів, без вжиття заходів щодо фактичної перевірки наявності активів, без аналізу фінансово-господарської документації боржника, його договірних зобов`язань та можливого складу дебіторської заборгованості, не відповідає вимогам статей 61, 62 Кодексу України з процедур банкрутства щодо належного виконання повноважень ліквідатора.

Зазначене також суперечить принципу повноти та об`єктивності проведення ліквідаційної процедури, оскільки зводить її до формального констатування даних реєстрів без з`ясування реального майнового стану боржника. Такий підхід унеможливлює забезпечення законних інтересів кредиторів та досягнення цілей процедури банкрутства.

Суд критично ставиться до пояснень ліквідатора, про неможливість включення наведеного майна до складу ліквідаційної маси, оскільки майно було списано з обліку за рішенням комітету кредиторів, адже окрім кредиторів, з яких сформовано комітет, до складу кредиторів також включено кредитора ТОВ Метінвест-Ресурс на суму 32761227,12 грн та 4540,00 грн судового збору, без права голосу на зборах та комітеті кредиторів (ухвала суду від 26.01.2022р.).

Також, в чергове, слід зазначити, що згідно до матеріалів справи між ТОВ «Мастер Груп» та ініціюючим кредитором ТОВ «Маклет» укладено договір постачання № б/н від 21.10.2019, відповідно до якого останній передав боржнику майно на загальну суму 233000,00 грн. Вказаний правочин було укладено в місті Києві, де фактично і відбулася передача майна. Відомості про наведене майно в звіті ліквідатора відсутні, так само як і відсутні відомості про дії, які були вчиненні ліквідатором для розшуку такого майна.

Щодо ознак фіктивного (прихованого) банкрутства чи доведення до банкрутства:

Відповідно до пункту 2.1 частини 2 розділу ІІІ Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених Наказом Міністерства економіки України № 14 від 19.01.2006, оцінка змін фінансового стану підприємства здійснюється за попередні три календарні роки для формування загального уявлення та загальних тенденцій його розвитку. За результатами аналізу показників складається висновок про спрямованість змін та їх вплив на стан платоспроможності підприємства.

Зі змісту поданого звіту вбачається, що ліквідатором не було виявлено ознак фіктивного банкрутства, оскільки, як зазначено у звіті, провадження у справі про банкрутство було відкрито за заявою кредитора, а не за заявою службових осіб підприємства-боржника.

Однак суд вважає такий висновок ліквідатора передчасним, оскільки у межах здійсненого аналізу не було досліджено обставини, що передували зверненню кредитора із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, зокрема наявність рішення учасників товариства про припинення (ліквідацію) юридичної особи боржника та можливий зв`язок такого рішення із непогашеним зобов`язанням перед кредитором. Зокрема, матеріали справи містять відомості про тривале невиконання рішення Господарського суду Донецької області від 09.10.2019р. у справі № 905/2421/18 про стягнення з боржника на користь ТОВ «Метінвест-ресурс» суми в розмірі 32 765 767,12 грн, що свідчить про наявність підстав для глибшої перевірки обставин, які могли б свідчити про фіктивний характер банкрутства.

Щодо оцінки наявності ознак доведення до банкрутства, ліквідатор дійшов висновку про їх відсутність, мотивуючи це тим, що економічною ознакою таких дій є фінансово-економічний стан боржника, який виникає внаслідок виконання ним умов завідомо невигідних договорів, проте у ході аналізу такі договори не були виявлені.

Суд вважає відповідний висновок ліквідатора також передчасним та недостатньо обґрунтованим, оскільки, як зазначено у самому звіті, ліквідатором не здійснювався аналіз умов конкретних договорів боржника та обставин їх виконання. Предметом вивчення стала лише податкова та статистична звітність боржника, яка сама по собі не є достатньою для встановлення чи виключення факту наявності у правочинах ознак збитковості або недобросовісності.

Так само передчасним є висновок ліквідатора щодо відсутності ознак приховування банкрутства, який обґрунтовано лише невиявленням фактів надання боржником недостовірних відомостей про своє майно у звітності. При цьому, як зазначає сам ліквідатор, аналіз здійснювався виключно на підставі офіційної звітності, без перевірки первинних бухгалтерських документів, на підставі яких така звітність формувалася. Це виключає можливість дійсної перевірки достовірності поданих відомостей та не дозволяє зробити обґрунтований висновок про відсутність наміру приховати факти неплатоспроможності.

Щодо підстав для притягнення посадових осіб до субсидіарної відповідальності:

Суд вважає наведений ліквідатором висновок про відсутність підстав для звернення з заявою про покладення субсидіарної відповідальності на керівника ТОВ «Мастер Груп» передчасним та необґрунтованим. Зі звіту ліквідатора вбачається, що аналіз фінансово-господарської діяльності боржника здійснювався виключно на підставі податкової та статистичної звітності, без вивчення первинних документів, що не дозволяє достеменно встановити обсяг та характер фінансових зобов`язань боржника, правомірність укладених договорів, а також наявність (чи відсутність) дій, що могли призвести до стійкої неплатоспроможності. Також ліквідатором не досліджено питання щодо своєчасності вжиття заходів керівником боржника для ініціювання процедури банкрутства при наявності ознак неплатоспроможності, що є самостійною підставою для покладення субсидіарної відповідальності відповідно до ч. 6 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства.

Посилання ліквідатора на те, що неплатоспроможність боржника зумовлена винятково несприятливими ринковими умовами, є необґрунтованим, оскільки звіт ліквідатора не містить жодних аналітичних матеріалів, показників або довідкової інформації щодо динаміки та тенденцій ринку металобрухту у відповідний період, які могли б свідчити про вплив зовнішніх економічних чинників на платоспроможність ТОВ «Мастер Груп».

Враховуючи зазначене, наданий ліквідатором висновок не ґрунтується на повному та об`єктивному аналізі діяльності боржника і не може вважатися таким, що спростовує наявність підстав для подальшого дослідження питання про притягнення керівника до субсидіарної відповідальності.

З огляду на наведене, суд критично, ставиться до затвердження (схвалення) комітетом кредиторів звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, що оформлено відповідним протоколом №1 від 31.10.2024.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 02.07.2019 року у справі №5011-46/1733-2012 господарський суд, розглядаючи ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора, перевіряє у судовому засіданні обґрунтованість, правомірність та безсумнівну повноту дій ліквідатора, а також, достовірність змісту ліквідаційного балансу, дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів, відповідності законодавству про банкрутство всіх обов`язкових додатків до звіту ліквідатора, повноту реалізації ліквідатором активів боржника а також достовірність змісту ліквідаційного балансу.

Виходячи з вимог КзПБ, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи (вчинення належних дій по виявленню активів та пасивів боржника, зокрема, виявлення ліквідатором кредиторів та дотримання їх процесуальних прав під час розгляду їх грошових вимог, доведення неможливості відновлення платоспроможності боржника внаслідок вжитих ліквідатором заходів, доведення неможливості задоволення визнаних ліквідатором вимог кредиторів за наслідками ліквідації боржника), висновки суду про встановлені обставини та їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Господарський суд констатує, що у даній справі ліквідатором не вжито всіх достатніх та необхідних заходів з пошуку майна боржника.

Підсумовуючи наведене, у ліквідаційній процедурі завданням ліквідатора є не проста констатація факту відсутності майна, а дієвий і належний пошук майна банкрута. Тому ліквідатор у звіті має довести, що його дії мали саме мету пошуку та виявлення майна, майнових прав, законних очікувань банкрута під час ліквідаційної процедури. При цьому, кількість запитів до відповідних органів не є критерієм повноти та якості роботи ліквідатора. Таким критерієм є наповнення ліквідаційної маси, шляхом реалізації ліквідатором принципу повноти дій та забезпечення балансу інтересів кредиторів та боржника..

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу ТОВ Мастер Груп та ліквідовано банкрута.

Керуючись статтями 2, 9, 59 - 67 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234, 235, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у затвердженні звіту ліквідатора арбітражного керуючого Потупало Н.І. та ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю Мастер Груп.

Ліквідатору банкрута Потупало Н.І.: здійснити всю повноту дій, спрямованих на виявлення та повернення активів боржника, після чого подати до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс з підтверджуючими документами з врахуванням встановлених Господарським судом Донецької області недоліків.

У судовому засіданні 25.04.2025 проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 30.04.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Суддя К.С. Харакоз