РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.04.2025Справа № 910/1949/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участю секретаря судового засідання Білошицької А.В., розглянувши матеріали справи за позовом фізичної особи - підприємця Климчука Андрія Васильовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Атлант Мегабуд" про стягнення 545 500,00 грн,

за участі представників:

позивача: не з`явився;

відповідача: Сидоренка О.О.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У лютому 2025 року фізична особа - підприємець Климчук Андрій Васильович (далі - Підприємець) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Атлант Мегабуд" (далі - Товариство) 545 500,00 грн основної заборгованості за надані позивачем послуги за укладеним між сторонами договором про надання послуг від 29 березня 2022 року № 2903/2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19 лютого 2025 року відкрито провадження в справі № 910/1949/25, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20 березня 2025 року.

3 березня 2025 року через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява від 28 лютого 2025 року, в якій Товариство визнало позов Підприємця у повному обсязі.

17 березня 2025 року через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява від 14 березня 2025 року про проведення засідання без його участі.

У підготовчому засіданні 20 березня 2025 року суд постановив протокольні ухвали: про продовження з власної ініціативи суду строку підготовчого провадження на 30 днів та про відкладення засідання на 24 квітня 2025 року.

14 квітня 2025 року через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява від цієї ж дати про проведення засідання без його участі.

У підготовчому засіданні 24 квітня 2025 року суд розглянув визнання відповідачем позову Підприємства про стягнення з Товариства 545 500,00 грн, викладене в заяві від 28 лютого 2025 року.

У цьому підготовчому засіданні Представник відповідача підтримав подану останнім заяву про визнання позову.

Позивач явку свого уповноваженого представника в призначене засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та в установленому законом порядку. Однак, 14 квітня 2025 року через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява від цієї ж дати про проведення призначеного на 24 квітня 2024 року засідання без його участі. У цій же заяві Підприємець підтримав заявлені ним позовні вимоги та проти прийняття судом визнання позову відповідачем не заперечував.

Частиною 3 статті 185 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду в випадку визнання позову відповідачем.

За таких обставин, у зв`язку з прийняттям визнання відповідачем позову Підприємства про стягнення з Товариства 545 500,00 грн основного боргу, суд

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2022 року між Товариством та Підприємцем було укладено договір про надання послуг № 2903/2022, за умовами якого останній зобов`язується за завданням відповідача забезпечити консультування та надання практичної допомоги (код "70.22" за КВЕД ДК 009:2010 і код 79410000-1 за Єдиним закупівельним словником ДК 021:2015), а саме - надання послуг з питань комерційної діяльності, у тому числі з питань правового забезпечення господарської діяльності, а Товариство - прийняти вказані послуги й здійснити їх оплату.

Цей правочин підписаний сторонами та скріплений печаткою Товариства.

Конкретний перелік, найменування, кількість, строки та місце надання послуг узгоджуються сторонами додатково (пункт 1.2. договору).

Пунктами 2.1.-2.5. вказаного правочину передбачено, що вартість послуг є договірною та погоджується орієнтовно в договірній ціні до цього договору. Остаточна вартість наданих послуг за кожний звітний період визначається виконавцем виходячи з фактичних обсягів і специфіки послуг, рівня складності консультацій. Виконавець надає замовнику рахунок на сплату послуг та акт приймання-передачі з зазначенням обсягів фактично наданих послуг. Рахунок підлягає оплаті протягом 3-х банківських днів з дня його отримання замовником або в терміни, узгоджені сторонами щодо конкретного випадку. За домовленістю сторін замовник може здійснювати авансові платежі в розмірах, визначених на власний розсуд. Розрахунки за надані послуги здійснюються в безготівковому порядку шляхом банківського переказу з рахунку замовника на рахунок виконавця. Оплата здійснюється в національній валюті Україні.

Відповідно до пунктів 3.1. та 3.2. договору документом, що підтверджує надання послуг, є акт приймання-передачі таких послуг. На вимогу замовника виконавець також може складати звіти про надані послуги. Терміни складення звітів зазначаються виконавцем по факту його написання та подання замовнику, з урахуванням фактично витраченого на його складення часу тощо. Послуги за пунктом 1.1. цього договору можуть надаватись виконавцем в усній формі або, за вимогою замовника, у письмовій формі.

У разі необхідності надання письмових роз`яснень до консультацій, наданих за пунктом 1.1. цього договору, та підготовки документів, що супроводжують усні роз`яснення, вони надаються протягом 10-ти робочих днів з дати отримання виконавцем всієї необхідної інформації від замовника. Надання документів, визначених у цьому пункті, можуть здійснюватися за окрему плату, розмір якої визначається за домовленістю сторін у кожному конкретному випадку (пункт 3.3. вказаного правочину).

Відповідно пунктів 3.4. та 3.5. договору обмін документами між сторонами підтверджується актом приймання-передачі документів. Строки надання інформації і документів оговорюються в кожному конкретному випадку уповноваженими представниками сторін.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та зарахування оплати на розрахунковий рахунок виконавця. Договір діє до 31 грудня 2025 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх договірних зобов`язань (пункти 7.1. та 7.2. вказаного правочину).

У додатку № 1 до договору сторони погодили договірну ціну (вартість) послуг Підприємця за вказаним правочином.

На виконання умов вказаного правочину Підприємець виконав, а Товариство - прийняло без жодних заперечень та зауважень щодо обсягу та вартості обумовлені договором послуги на загальну суму 545 500,00 грн. Вказані обставини підтверджується наявними в матеріалах справи належними копіями: акта наданих послуг від 11 липня 2022 року № 1107 на суму 545 500,00 грн, який підписаний сторонами та скріплений печаткою відповідача; звіту наданих послуг за договором від 11 липня 2022 року за період з березня 2022 року по липень 2022 року, факт отримання Товариством якого підтверджується наявним на вказаному звіті підписом уповноваженої особи відповідача з відтиском печатки останнього.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором також свідчить відсутність з боку відповідача претензій і повідомлень про порушення виконавцем умов даної угоди.

Також на виконання умов спірного правочину Підприємець виставив відповідачу рахунок-фактуру від 11 липня 2022 року № 3 на оплату наданих ним послуг на суму 545 500,00 грн.

Всупереч умовам договору, вказаний рахунок Товариство не оплатило, у зв`язку з чим Підприємець звернувся до відповідача з претензією від 18 березня 2024 року вих № 18/03/2024-1 з вимогою оплатити надані послуги. Вказана претензія отримана уповноваженим представником відповідача 19 березня 2024 року (про що свідчить підпис останнього та відтиск печатки Товариства на наявній в матеріалах справи копії претензії), однак залишена останнім без відповіді та виконання.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Спір у справі виник з зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати наданих позивачем послуг.

Звертаючись до суду з даним позовом, Підприємець зазначив, що відповідач спірну заборгованість за договором на загальну суму 545 500,00 грн не оплатив.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Підприємця.

Як передбачено положеннями частин 1, 4 статті 191 ГПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з частиною 2 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4 статті 13 ГПК України).

Також приписами пункту 2 частини 2 статті 46 ГПК України передбачено, що на будь-якій стадії судового процесу відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог).

Судом встановлено, що заява про визнання позову подана через систему "Електронний суд" уповноваженим представником відповідача - адвокатом Сидоренком О.О. та підписана кваліфікованим електронним підписом останнього. Зі змісту наявної у матеріалах справи копії ордера від 28 лютого 2025 року серії АА № 1537530 вбачається, що повноваження зазначеного адвоката на представництво інтересів Товариства в суді не обмежуються. Крім того, за умовами пункту 1.1. укладеного між Адвокатським об`єднанням "Лігал Іглз" (далі - Об`єднання) та Товариством договору про надання правничої (правої допомоги) від 24 січня 2024 року № 24/01/24_LE (копія вказаного правочину наявна в матеріалах справи) Об`єднання під час представництва інтересів клієнта в суді наділене усіма правами, наданими позивачу, у тому числі щодо визнання позову повністю або частково. Відтак, вказане визнання позову Товариством відповідає вимогам статті 191 ГПК України й такі дії останнього не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

У зв`язку з цим суд дійшов висновку про прийняття визнання відповідачем позову Підприємця про стягнення з Товариства 545 500,00 грн основної заборгованості за надані позивачем послуги за укладеним між сторонами договором про надання послуг від 29 березня 2022 року № 2903/2022 та ухвалення рішення по справі на стадії підготовчого провадження. Відтак, несплачений основний борг у розмірі 545 500,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь Підприємства.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову Підприємця на підставі статей 185, 191 ГПК України.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 статті 130 ГПК України передбачено, що в разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до частини 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір" у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При цьому вказана норма передбачає можливість повернення такої суми судового збору лише за клопотанням особи, яка його сплатила.

У зв`язку з відсутністю відповідної заяви позивача на час прийняття даного рішення, суд позбавлений можливості вирішити питання про повернення 50 % суми судового збору з бюджету щодо визнаної відповідачем позовної вимоги.

Керуючись статтями 86, 129, 130, 185, 191, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Прийняти визнання Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Атлант Мегабуд" позовних вимог фізичної особи - підприємця Климчука Андрія Васильовича про стягнення 545 500,00 грн основного боргу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Атлант Мегабуд" (01014, місто Київ, вулиця Болсуновська, будинок 13-15; ідентифікаційний код 43084780) на користь фізичної особи - підприємця Климчука Андрія Васильовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 545 500 (п`ятсот сорок п`ять тисяч п`ятсот) грн 00 коп. основної заборгованості та 3 273 (три тисячі двісті сімдесят три) грн 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата підписання повного тексту 5 травня 2025 року.

Суддя Є.В. Павленко