ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2025 м. Дніпро Справа № 908/1323/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів Верхогляд Т.А., Іванова О.Г.,

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області Державної податкової служби України на ухвали Господарського суду Запорізької області від 28.11.2023 (суддя Сушко Л.М.; повні судові рішення складені 04.12.2023), постановлені за результатами розгляду клопотання контролювального органу і за результатами ліквідаційної процедури у справі № 908/1323/23

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Бері», м. Запоріжжя,-

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заяви і ухвал місцевого господарського суду.

Головне управління ДПС у Запорізькій області Державної податкової служби 06.09.2023 звернулося до Господарського суду Запорізької області з клопотанням у якому просило суд зобов`язати ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Бері» вчинити такі дії: провести аналіз фінансового становища боржника на предмет наявності або відсутності ознак фіктивного банкрутства; закрити рахунки, надати інформацію про рух грошових коштів по всіх банківських рахунках, ліквідаційний баланс, документи, які підтверджують інформацію надану у балансі (у т.ч., що підтверджують кредиторську заборгованість), результати проведеної інвентаризації основних фондів, нематеріальних активів, ТМЦ, коштів тощо; надати документи фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2017 по дату їх надання.

Клопотання мотивоване наявністю перешкод для реалізації контролювальним органом функцій здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів та платежів шляхом проведення перевірки через відсутність посадових осіб боржника або його законних (уповноважених) представників за адресою місцезнаходження, а також тим, що ліквідатор не надає документи фінансового-господарської діяльності, внаслідок чого контролювальний орган не може зробити остаточні висновки щодо дотримання боржником вимог податкового законодавства і визначити розмір грошових вимог зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) з їх подальшим зверненням у справі про банкрутство.

Господарський суд Запорізької області ухвалою від 28.11.2023 відмовив у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Запорізькій області від 06.09.2023.

Господарський суд Запорізької області ухвалою від 28.11.2023, між іншим, затвердив звіт ліквідатора і ліквідаційний баланс банкрута, ліквідував Товариство з обмеженою відповідальністю «Бері» і закрив провадження у справі № 908/1323/23.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована відсутністю у банкрута майна, достатнього для задоволення вимог кредиторів, а здійснені ліквідатором у справі заходи для пошуку та виявлення активів банкрута свідчать про повноту його дій у ліквідаційній процедурі, що є підставою для затвердження ліквідаційного балансу, ліквідації банкрута і закриття провадження у справі.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Головне управління ДПС у Запорізькій області Державної податкової служби звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвали Господарського суду Запорізької області від 28.11.2023 у справі № 908/1323/23 скасувати.

Скаржник зазначає, що на виконання положень підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 та підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України для проведення позапланової документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Бері» з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, іншого законодавства керівнику боржника і розпоряднику майна направлено запити № 534/12/08-01-07-05-07 від 27.06.2023 і № 535/12/08-01-07-05-07 від 27.06.2023 про надання документів фінансово-господарської діяльності. Водночас запити контролювального органу не виконані, документи фінансової звітності не надані, що перешкодило проведенню контролювальним органом податкової перевірки, внаслідок чого порушені норми податкового законодавства. Скаржник зауважив, що представники контролювального органу прибули за податковою адресою боржника з метою особистого вручення запиту, але вручити його не вдалося через відсутність повноважних представників боржника за адресою.

Скаржник вважає, що закривши провадження у справі про банкрутство без задоволення клопотання про зобов`язання ліквідатора надати первинну документацію банкрута, необхідну для проведення податкової перевірки, місцевий господарський суд фактично позбавив контролювальний орган права на формування та подання обґрунтованих грошових вимог у справі про банкрутство (оскільки провадження закрите) та унеможливив набуття ним статусу кредитора, чим не дотримався мети господарського судочинства, тому оскаржене судове рішення ухвалено без урахування всіх обставин справи, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Інші учасники провадження у справі відзив на апеляційну скаргу не надали.

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Центральний апеляційний господарський суд ухвалою від 06.03.2024, постановленою колегією у складі суддів Коваль Л.А. (доповідач), Мороза В.Ф., Чередка А.Є., відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області Державної податкової служби України на ухвали Господарського суду Запорізької області від 28.11.2023, постановлені за результатами розгляду клопотання контролювального органу і за результатами ліквідаційної процедури у справі № 908/1323/23.

Центральний апеляційний господарський суд ухвалою від 11.04.2024, постановленою колегією у складі суддів Коваль Л.А. (доповідач), Мороза В.Ф., Чередка А.Є. закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області Державної податкової служби України на ухвали Господарського суду Запорізької області від 28.11.2023, постановлені за результатами розгляду клопотання контролювального органу і за результатами ліквідаційної процедури у справі № 908/1323/23.

Верховний Суд постановою від 19.11.2024 скасував ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 23.05.2024, справу № 908/1323/21 направив до Центрального апеляційного господарського суду для продовження розгляду апеляційної скарги Головного управління ДПС у Запорізькій області Державної податкової служби України на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 28.11.2023.

Центральний апеляційний господарський суд ухвалою від 18.12.2024, постановленою колегією у складі суддів Паруснікова Ю.Б. (доповідач), Верхогляд Т.А., Іванова О.Г., прийняв до свого провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області Державної податкової служби України на ухвали Господарського суду Запорізької області від 28.11.2023, постановлені за результатами розгляду клопотання контролювального органу і за результатами ліквідаційної процедури у справі № 908/1323/23.

У судовому засіданні 24.04.2025 колегія суддів оголосила вступну та резолютивну частини постанови.

5. Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи.

Господарський суд Запорізької області ухвалою від 25.05.2023 відкрив провадження у справі № 908/1323/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Бері».

Головне управління ДПС у Запорізькій області Державної податкової служби України 27.06.2023 видало наказ № 1123-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Бері», на підставі якого вирішено провести з 28.06.2023 документальну позапланову виїзну перевірку тривалістю 5 робочих днів дотримання боржником вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 04.07.2023, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування за період з 22.01.2014 по 04.07.2023, іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 04.07.2023.

Головне управління ДПС у Запорізькій області Державної податкової служби України засобом поштового зв`язку рекомендованим листом звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бері» і розпорядника майна з вимогою № 534/12/08-01-07-05-07 від 27.06.2023 і № 535/12/08-01-07-05-07 від 27.06.2023 про надання документів фінансово-господарської діяльності.

Головне управління ДПС у Запорізькій області Державної податкової служби України 28.06.2023 склало акт № 658/08-01-07-05/339061867, яким зафіксувало, що проведення перевірки здійснити неможливо, у зв`язку з відсутністю підприємства (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників за податковою адресою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бері» пр. Соборний, 11, у м. Запоріжжя.

Господарський суд Запорізької області постановою від 08.08.2023 припинив процедуру розпорядження майном боржника у справі № 908/1323/23, визнав Товариство з обмеженою відповідальністю «Бері» банкрутом.

Головне управління ДПС у Запорізькій області Державної податкової служби України 06.09.2023 звернулося до Господарського суду Запорізької області з клопотанням про зобов`язання ліквідатора боржника у справі № 908/1323/23 провести аналіз фінансово-господарського становища банкрута та надання контролювальному органу первинних документів, необхідних для проведення податкової перевірки за період з 01.01.2017 по дату надання цього клопотання.

Господарський суд Запорізької області ухвалою від 28.11.2023 відмовив у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Запорізькій області від 06.09.2023.

Господарський суд Запорізької області ухвалою від 28.11.2023, між іншим, затвердив звіт ліквідатора і ліквідаційний баланс банкрута, ліквідував Товариство з обмеженою відповідальністю «Бері» і закрив провадження у справі № 908/1323/23.

6. Оцінка доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Об`єктом апеляційного оскарження є ухвали місцевого господарського суду про відмову у зобов`язанні ліквідатора вчинити певні дії, ліквідацію боржника і закриття провадження у справі про банкрутство.

Предметом апеляційного розгляду є питання правомірності відмови місцевого господарського суду у задоволенні вимог контролювального органу зобов`язати ліквідатора у справі вчинити певні дії і надати фінансово-господарську документацію банкрута, а також питання встановлення наявності підстав, з якими Кодекс України з процедур банкрутства пов`язує право господарського суду ухвалювати рішення про ліквідацію боржника і закриття провадження у справі про банкрутство, за умови неможливості проведення контролювальним органом податкової перевірки боржника через відсутність доступу до первинної документації банкрута.

Стосовно клопотання контролювального органу щодо зобовязання ліквідатора боржника у справі надати первинну документацію, необхідну для проведення податкової перевірки, апеляційний господарський суд зважає на такі обставини.

Відповідно до підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Тобто, відкриття провадження у справі про банкрутство є безумовною підставою для проведення позапланової перевірки платника податків згідно із приписами підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Верховний Суд в постанові від 06.07.2022 у справі № 908/564/21 зазначив, що не виявлення боржника або його посадових осіб за його місцезнаходженням не звільняє контролюючий орган від обов`язку здійснення повідомлення платника податків про проведення перевірки шляхом надіслання поштою відповідного рекомендованого листа з повідомленням про вручення.

У межах проведення такої перевірки у платника податку виникає обов`язок надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки; такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки (пункт 85.2 статті 85 Податкового кодексу України).

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності); відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки (пункт 85.4 статті 85 Податкового кодексу України).

Водночас у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати; зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником; у разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис (пункт 85.6 статті 85 Податкового кодексу України).

Верховний Суд в постанові від 30.05.2023 у справі № 904/5635/19 (904/9817/21) зазначив, що податковий орган має право звертатися до суду із заявою про вилучення оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів у випадках, передбачених цим Податковим кодексом України (підпункт 20.1.38 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України). Своєю чергою, звернення податкового органу до суду з клопотанням зобов`язати платника податків надати документи, необхідні для проведення, зокрема документальної позапланової перевірки, не передбачений як спосіб захисту та реалізації податковим органом своїх повноважень щодо проведення перевірки щодо платника податку взагалі та у межах провадження у справі про банкрутство, зокрема.

З огляду на вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення клопотання про зобов`язання ліквідатора боржника надати контролювальному органу необхідну для проведення податкової перевірки первинної документації.

Апеляційний господарський суд зауважує на висновки, викладені Верховним Судом в постанові від 30.05.2023 у справі № 904/5635/19 (904/9817/21), згідно з якими податковий орган має право звертатися до суду із заявою про вилучення оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів у випадках, передбачених цим Податковим кодексом України (підпункт 20.1.38 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу.

Стосовно висновків місцевого господарського суду про наявність підстав для закриття провадження у справі про банкрутство, апеляційний господарський суд зважає на такі обставини справи.

Як вже зазначено у даній постанові, відкриття провадження у справі про банкрутство є безумовною підставою для проведення позапланової перевірки платника податків згідно із приписами підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Суб`єктом документальної перевірки з боку контролюючого органу також може бути платник податку, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство (підпункт 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України), за деякими особливостями у правовому регулюванні, що настають для такого платника податку з відкриттям провадження у справі про банкрутство та визнанням юридичної особи-боржника банкрутом.

У межах проведення такої перевірки у платника податку виникає обов`язок надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки; такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки (пункт 85.2 статті 85 Податкового кодексу України).

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності); відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки (пункт 85.4 статті 85 Податкового кодексу України).

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України, зокрема до грошових зобов`язань належать зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; кредитор юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Розгляд та визнання грошових вимог податкових органів у процедурах банкрутства здійснюється судами з врахуванням особливостей виникнення (припинення) податкових зобов`язань боржника згідно з вимогами Податкового кодексу України, які є спеціальними нормами права, що регулюють ці питання, якщо такі зобов`язання виникають до моменту відкриття провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, кінцевою метою здійснення перевірки контролюючим органом в порядку підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України є, зокрема, повне та достовірне формування грошових вимог податкових органів до боржника, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство. За результатами такої перевірки можуть бути виявлені, між іншим, ознаки фіктивного банкрутства, встановлення недоброчесної поведінки як боржника так і кредиторів, яка суперечить меті та принципам процедур банкрутства.

Своєю чергою, відповідно до підпункту д) пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України реєстрація платника податків діє до її анулювання, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку, і відбувається у разі якщо господарським судом винесено ухвалу про ліквідацію юридичної особи-банкрута. Тобто, юридична особа втрачає статус платника податків, коли господарським судом винесено ухвалу про ліквідацію банкрута.

Відповідно до частини другої статті 65 Кодексу України з процедур банкрутства, якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна або майно не виявлено чи відсутнє, господарський суд постановляє ухвалу про ліквідацію юридичної особи-банкрута. Копія цієї ухвали надсилається державному реєстратору для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи-банкрута, а також власнику майна.

З огляду на зміст процедури затвердження ліквідаційного звіту та ліквідаційного балансу у справі про банкрутству за положеннями Кодексу, апеляційний господарський суд зазначає, що після завершення всіх, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства дій по здійсненню ліквідаційної процедури та розгляду всіх, за наявності поточних вимог, скарг, заяв та клопотань, суд призначає судове засідання у якому має розглядатися звіт і ліквідаційний баланс, про час і місце судового засідання, господарський суд повідомляє ліквідатора та членів комітету кредиторів. Ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи.

Затверджуючи звіт ліквідатора, господарський суд повинен дати оцінку належності проведення ліквідатором всієї ліквідаційної процедури, дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів, відповідності законодавству про банкрутство всіх обов`язкових додатків до звіту ліквідатора, зокрема, оцінити повноту пошуку, виявлення майнових активів банкрута, для включення їх в ліквідаційну масу, дати оцінку діям ліквідатора щодо пошуку, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, надати оцінку повноті реалізації ліквідатором активів боржника, а також з`ясувати чи здійснювались ліквідатором заходи для виявлення та повернення дебіторської заборгованості банкрута.

Висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Розглядаючи ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора, в судовому засіданні господарський суд перевіряє обґрунтованість, правомірність та повноту дій ліквідатора, а також, достовірність змісту ліквідаційного балансу.

Ухвала про затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу та закриття провадження у справі у справі про банкрутство банкрута-юридичної особи є окремим процесуальним документом, можливість оскарження якої прямо передбачено статтею 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Матеріалами справи підтверджується, що контролювальний орган не зміг провести податкову перевірку через відсутність представників банкрута за його юридичною (податковою) адресою, у зв`язку з чим останній звернувся до місцевого господарського суду з клопотанням про зобов`язання ліквідатора надати первинні бухгалтерські документи, необхідні для проведення податкової перевірки.

Апеляційний господарський суд зазначає, що Господарський суд Запорізької області розгляд клопотання ГУ ДПС у Запорізькій області про зобов`язання ліквідатора вчинити певні дії ухвалою від 16.11.2023 прийняв до розгляду, чим фактично залучив контролювальний орган до участі у справі № 908/1323/23. Водночас розгляд клопотання контролювального органу, в порушення процедури визначеної Кодексом України з процедур банкрутства, призначено до розгляду спільно зі звітом ліквідатора, тобто у підсумковому засіданні, яким завершується ліквідаційна процедура та розгляд справи про банкрутство.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом в постанові від 26.11.2024, прийнятої за результатами розгляду справи № 908/2519/22.

Апеляційний господарський суд зауважує, що провадження у справі про банкрутство за своєю суттю є самостійним видом судового провадження, який характеризується особливим порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань банкрутства, суб`єктного складу учасників, способів захисту учасників справи про банкрутство, тривалістю судового провадження тощо.

Процедура банкрутства за своєю суттю є конкурсним процесом, основною метою якого, зокрема, є пропорційне і якомога максимальне задоволення вимог всієї сукупності кредиторів неплатоспроможного боржника. Водночас однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство є дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів.

Тобто, процедура банкрутства щодо боржника переслідує не лише приватний, але й публічний інтерес. Захист приватного інтересу полягає в максимальному задоволенні вимог кредиторів, відновленні платоспроможності боржника або його ліквідації та продажу його майна у ліквідаційній процедурі з метою погашення вимог кредиторів. Захист публічного інтересу, своєю чергою знаходить свій вияв у недопущенні фіктивного банкрутства (стаття 215 Господарського кодексу України, стаття 16617 Кодексу України про адміністративні правопорушення), а також недопущення доведення боржника до банкрутства (стаття 219 Кримінального кодексу України).

Водночас провадження у справі про банкрутство є однією з форм господарського процесу, тому в його межах повинні виконуватися завдання господарського судочинства та досягатися його мета ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Таким чином, здійснивши в остаточному судовому засіданні (яким в цілому завершується провадження у справі) розгляд звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута сукупно з розглядом клопотання ГУ ДПС у Запорізькій області, місцевий господарський суд фактично обмежив контролювальний орган у реалізації права на формування та подання обґрунтованих грошових вимог у справі про банкрутство (оскільки провадження закрите) та унеможливив набуття цим органом статусу кредитора, чим не дотримався мети господарського судочинства.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 04.09.2024, прийнятої за результатами розгляду справи № 908/2504/22.

Крім того, рішення місцевого господарського суду щодо затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу у справі № 908/1323/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Бері» не містить встановлених фактичних обставин справи стосовно повноти дій ліквідатора, зокрема щодо вчинення ним дій по виявленню та притягненню до солідарної чи/або субсидіарної відповідальності певних осіб, оскільки місцевий господарський суд попередніх лише констатував, що проведеною ліквідатором роботою встановлено відсутність у банкрута майна за рахунок якого можливо було б погасити кредиторську заборгованість, а матеріалами справи підтверджено відсутність підстав для притягнення до солідарної та/або субсидіарної відповідальності третіх осіб.

Колегія суддів зазначає, що в період після порушення справи про банкрутство діяльність підприємства-боржника знаходиться в межах судового контролю і тому відповідно до КУзПБ ліквідатором та судом повинні вживатися всі заходи, направлені на сприяння фіскальним органам, як потенційним кредиторам у справі, у виконання ними державних функцій щодо виявлення та заявлення, як майнових вимог, податкового боргу, що не знайшло свого підтвердження згідно з матеріалами справи.

Встановлені апеляційним господарським судом обставини справи свідчать, що місцевий господарський суд не дослідив зібрані у справі докази і не встановив обставини, які мають значення для об`єктивного, повного та всебічного розгляду справи і вирішення питання про затвердження чи відмову у затвердженні звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу та закриття провадження у справі про банкрутство, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд доходить висновку, що наявні передбачені статтею 277 Господарського процесуального кодексу України підстави для скасування рішення і ухвалення нового рішення.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 269, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області Державної податкової служби України на ухвали Господарського суду Запорізької області від 28.11.2023, постановлені за результатами розгляду клопотання контролювального органу і за результатами ліквідаційної процедури у справі № 908/1323/23 задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 28.11.2023, постановлену за результатами розгляду клопотання Головного управління ДПС у Запорізькій області про зобов`язання ліквідатора вчинити певні дії (№ 36012/6/08-01-13-03-04 від 01.09.2023) у справі № 908/1323/23, залишити без змін.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 28.11.2023, постановлену за результатами ліквідаційної процедури у справі № 908/1323/23, скасувати.

Справу № 908/1323/23 направити до Господарського суду Запорізької області для розгляду на стадію ліквідаційної процедури.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 29.04.2025

Головуючий суддя Ю ПАРУСНІКОВ

Суддя Т. ВЕРХОГЛЯД

Суддя О. ІВАНОВ