ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

про визнання банкрутом

29 квітня 2025 року Справа № 903/1015/24

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання Гандзілевська Яна Вікторівна

за участю:

представника АТ КБ «Приватбанк» Ювко О.В. довіреність №11784-К-Н-О від 24.07.2024

керуючого реструктуризацією Пасічника О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку в режимі відеоконференції у приміщенні Господарського суду Волинської області справу №903/1015/24 за заявою фізичної особи ОСОБА_1 про неплатоспроможність,

В С Т А Н О В И В:

04.12.2024 ОСОБА_1 подав до суду заяву про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність, в якій просить суд:

1. Відкрити провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

2. Керуючим реструктуризацією боржника призначити арбітражного керуючого Пасічника Олександра Олексійовича.

09.12.2024 ОСОБА_1 подав до суду декларацію про майновий стан і доходи за 2024 рік.

Ухвалою суду від 09.12.2024 прийнято заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до розгляду. Підготовче засідання призначено на 17.12.2024 на 09:50 год. Визнано особисту явку ОСОБА_1 в судове засідання обов`язковою (мати з собою документ, що підтверджує особу).

Ухвалою суду від 17.12.2024 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 .

У відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства 17.12.2024 на офіційному веб-порталі судової влади України здійснено оприлюднення оголошення (повідомлення) про відкриття Господарським судом Волинської області провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

19.12.2024 від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшов лист про перетин державного кордону боржником та членами його сім`ї.

19.12.2024 представник ГУ ДПС у Волинській області надіслав лист, яким долучив відомості з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, станом на 18.12.2024, за період з ІІІ-го кварталу 2021 по ІІІ квартал 2024 ОСОБА_1 .

Після оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 до суду надійшли заяви з грошовими вимогами до боржника:

-14.01.2025 від Акціонерного товариства Приватбанк в загальному розмірі 3133880, 65 грн.

- 16.01.2025 від ОСОБА_2 в розмірі 4163757,14 грн.

22.01.2025 ОСОБА_3 надіслав до суду лист на вимогу ухвали суду від 17.01.2025 про залишення заяви без руху.

Ухвалами суду від 16.01.2025, від 24.01.2025 відповідні заяви з кредиторськими вимогами до боржника прийнято до розгляду, розгляд заяв в попередньому судовому засіданні призначено на 28.01.2025.

27.01.2025 керуючий реструктуризацією надіслав на електронну адресу лист про визнання грошових вимог ОСОБА_2 в наступній черговості: 6056,00 грн вимоги першої черги та 4163757,14 грн вимоги другої черги.

Протокольною ухвалою від 28.01.2025 суд зобов`язав керуючого реструктуризацією Пасічника О.О. в строк до 04.02.2025 подати до суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів (із зазначенням черговості). Зобов`язав АТ Приватбанк в строк до 04.02.2025 подати до суду докази реалізації мікроавтобуса пасажирського Mersedes Bens. Зобов`язав ОСОБА_2 в строк до 04.02.2025 подати до суду письмові пояснення, щодо боргу в розмірі 98505,70 доларів США, а саме з чого виник вказаний борг. Відклав розгляд заяв Акціонерного товариства Приватбанк та ОСОБА_2 з грошовими вимогами в попередньому судовому засіданні на 11.02.2025 о 12:45 год. в режимі відеоконференції за заявою представника АТ Приватбанк.

28.01.2025 після судового засідання керуючий реструктуризацією подав до суду лист про визнання грошових вимог АТ КБ Приватбанк, в якому визнав грошові вимоги в наступній черговості: 1406631,65 грн - вимоги 2 черги, 1373749,00 грн (пеня) - 3 черга, 4844,80 грн - перша черга, 353500,00 грн. - як такі, що забезпечені заставою.

30.01.2025 керуючий реструктуризацією надіслав на електронну адресу суду супровідний лист, яким повторно надіслав лист про вигнання грошових вимог АТ КБ Приватбанк.

30.01.2025 ОСОБА_2 надіслав до суду розрахунок грошових вимог кредитора до боржника.

05.02.2025 представник АТ КБ Приватбанк сформував в системі Електронний суд клопотання, яким долучив докази реалізації предмета застави (мікроавтобуса пасажирського Mersedes Bens); судові рішення, на які посилається АТ КБ "ПриватБанк" в заяві з грошовими вимогами та виписки по рахунках.

11.02.2025 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі.

Ухвалою суду від 11.02.2025 заяву Акціонерного товариства Приватбанк про визнання грошових вимог до фізичної особи ОСОБА_1 , задоволено. Визнано грошові вимоги Акціонерного товариства Приватбанк до ОСОБА_1 повністю в розмірі:

- 1406631,65 грн. (заборгованість по кредиту, судовий збір за рішенням суду у справі №202/35780/13-ц від 09.09.2015, у справі 161/11728/15-ц від 23.11.2016 та у справі №202/24001/13-ц від 23.05.2013) - вимоги 2 черги.

-1373749,00 грн (пеня) - 3 черга.

- 4844,80 грн - витрати по сплаті судового збору за подання відповідної грошової вимоги - позачергово. Окремо внесено до реєстру вимоги кредитора Публічного акціонерного товариства Акціонерного товариства Приватбанк на суму 353500,00 грн. - як такі, що забезпечені заставою. В задоволенні заяви кредитора ОСОБА_2 про визнання грошових вимог до боржника ОСОБА_1 , відмовлено. Зобов`язано керуючого реструктуризацією Пасічника О.О. включити визнані судом вимоги до реєстру вимог кредиторів у відповідності до вимог Кодексу України з процедур банкрутства. Керуючому реструктуризацією Пасічнику О.О. провести збори кредиторів в порядку п. 4 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства. Засідання суду, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі призначено на 11.03.2025 на 10:45 год.

Керуючий реструктуризацією в призначене судове засідання не з`явився, разом з цим подав до суду наступні документи:

1.Лист від 14.02.2025, яким долучено реєстр вимог кредиторів станом на 14.02.2025 та відомості про майно боржника.

2. Звіт про результати перевірки декларації боржника від 14.02.2025.

3. План реструктуризації від 17.02.2025.

4. Звіт про проведену роботу керуючого реструктуризацією боргів боржника, перевірку декларацій боржника та про порядок нарахування оплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого реструктуризацією та відшкодування витрат.

5. Клопотання про відкладення розгляду справи.

18.02.2025 боржник ОСОБА_1 подав до суду уточнені декларації про майновий стан і доходи за 2021, 2022, 2023 та 2024.

10.03.2025 представник кредитора АТ КБ Приватбанк сформував в системі Електронний суд клопотання про відкладення розгляду питання схвалення плану реструктуризації для надання можливості боржнику та керуючому реструктуризацією розробити та надати на схвалення зборам кредиторів реальний, виконуваний план реструктуризації, який би відповідав вимогам законодавства, зокрема, із зазначенням суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів.

Ухвалою суду від 11.03.2025 відкладено засідання суду, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 01 квітня 2025 року о 10:45 год.

28.03.2025 Керуючий реструктуризацією подав до суду наступні документи:

1. Клопотання про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів божника та затвердження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди, відшкодування витрат, в якому просить суд:

-припинити процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ).

- припинити повноваження керуючого реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ) арбітражного керуючого Пасічника Олександра Олексійовича (Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 261 від 09.07.2013, адреса: вул. Промислова, 1/3, м. Луцьк, 43023).

- визнати банкрутом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ).

- ввести процедуру погашення боргів ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ).

- призначити керуючим реалізацією майна боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ) арбітражного керуючого Пасічника Олександра Олексійовича (Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 261 від 09.07.2013, адреса: вул. Промислова, 1/3, м. Луцьк, 43023).

- клопотання керуючого реструктуризацією (арбітражного керуючого) Пасічника Олександра Олексійовича про затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування та виплату грошової винагороди, задовольнити.

- звіт керуючого реструктуризацією Пасічника О.О. про нарахування і виплату грошової винагороди у справі №903/1015/24 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 (за період з 17.12.2024р. по 01.04.2025р. включно) у сумі 52 762,09 гривень, здійснення та відшкодування витрат в сумі 4 576,00 гривень, а всього 57 338,09 гривень, затвердити.

- сплатити керуючому реструктуризацією Пасічнику Олександру Олексійовичу у справі №903/1015/24 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 45 420,00 гривень (витрати в сумі 4 576,00 гривень та частину грошової винагороди (за період з 17.12.2024р. по 01.04.2025р. включно) у сумі 40 844,00 гривень), на поточний рахунок арбітражного керуючого Пасічника Олександра Олексійовича, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 у АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ", , за рахунок коштів, внесених боржником ОСОБА_1 на депозитний рахунок Господарського суду Волинської області.

2. лист від 27.03.2025 вих №41/2 про долучення доказів надіслання кредитору АТ КБ «Приватбанк» копію клопотання про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів божника та затвердження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди, відшкодування витрат.

28.03.2025 представник кредитора АТ КБ Приватбанк сформував в системі Електронний суд клопотання про закриття провадження про неплатоспроможність, оскільки винесення на розгляд зборів кредиторів формальний, порожній, невиконуваний, необґрунтований, нереальний план реструктуризації боргів, який не відповідає вимогам статті 124 КУзПБ та не передбачає будь-яку реструктуризацію боргу (відсутні умови погашення вимог); переслідування боржником наміру спонукати кредиторів відхилити запропонований документ із назвою план реструктуризації та створити формальні підстави для переходу в процедуру погашення боргів де отримати можливість повного списання своєї заборгованості; намагання боржника імітувати виконання ним завдань і цілей процедури реструктуризації боргів, при цьому маючи єдину ціль списати борги руками Суду.

01.04.2025 керуючий реструктуризацією подав до суду заперечення на клопотання АТ КБ «Приватбанк» про закриття провадження.

Протокольною ухвалою від 01.04.2025 суд відклав розгляд справи на 29.04.2025 о 11.45 год. в режимі відеоконференції за заявою представника АТ КБ "Приватбанк". Зобов`язав боржника протягом п`яти днів з моменту отримання ухвали надати до суду пояснення з приводу клопотання арбітражного керуючого про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури погашення боргів боржника та затвердження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди, відшкодування витрат та клопотання представника АТ КБ "Приватбанк" про закриття провадження у справі.

25.04.2025 боржник подав до суду заперечення на клопотання АТ КБ «Приватбанк» про закриття провадження у справі.

В судовому засіданні керуючий реструктуризацією просив суд клопотання про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів божника задовольнити, в задоволенні клопотання представника кредитора про закриття провадження по справі відмовити.

Представник кредитора в судовому засіданні в режимі відекоконференції просив суд закрити провадження у справі.

,У визначений судом день та час боржник своїм правом на участь в судовому розгляді не скористався, причини неявки в судове засідання суду не повідомив.

Заслухавши керуючого реструктуризацією та представника кредитора (АТ КБ «Приватбанк», дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до наступного.

Щодо клопотання АТ КБ «Приватбанк» про закриття провадження, судом враховано наступне.

АТ КБ ПриватБанк звернувся до Господарського суду із клопотанням про закриття провадження у справі про неплатоспроможність через наступні обставини:

- винесення на розгляд зборів кредиторів формальний, порожній, невиконуваний, необґрунтований, нереальний план реструктуризації боргів, який не відповідає вимогам статті 124 КУзПБ та не передбачає будь-яку реструктуризацію боргу (відсутні умови погашення вимог);

- переслідування боржником наміру спонукати кредиторів відхилити запропонований документ із назвою план реструктуризації та створити формальні підстави для переходу в процедуру погашення боргів де отримати можливість повного списання своєї заборгованості;

- намагання боржника імітувати виконання ним завдань і цілей процедури реструктуризації боргів, при цьому маючи єдину ціль списати борги руками Суду.

Зазначає підстави, що свідчать про невиконання боржником обов`язків, передбачених КУзПБ та недобросовісну поведінку боржника:

1.Щодо розроблення фіктивного плану реструктуризації, який не відповідає вимогам КУзПБ.

Системний аналіз приписів статей 116, 123, 124 КУзПБ свідчить про те, що проєкт плану реструктуризації боргів набуває ознак власне плану реструктуризації боргів боржника, який може бути поданий для схвалення зборам кредиторів, лише після включення до такого проєкту всіх передбачених законом обов`язкових положень, зміст яких має ґрунтуватися на компромісі між кредиторами і боржником щодо зміни способу та порядку виконання його грошових зобов`язань, з урахуванням майнового стану та об`єктивних можливостей боржника.

За змістом частини восьмої статті 123 КУзПБ саме стосовно плану реструктуризації боргів боржника, що містить принаймні обов`язкові положення згідно статті 124 КУзПБ, збори кредиторів приймають рішення про схвалення або відмову у його схваленні.

Відсутність визначених щомісячних грошових сум погашення вимог кредиторів свідчить про відсутність запропонованої реструктуризації боргу.

Кодекс України з процедур банкрутства не містить випадків за яких боржник може не пропонувати щомісячні суми погашення, адже це не відповідає суті процедури реструктуризації яка не є процедурою прощення/списання боргів і передбачає обов`язки боржника за умови виконання яких останній може отримати від неї пільги.

Вказує, що АТ КБ «ПриватБанк» отримано повідомлення арбітражного керуючого про проведення зборів кредиторів у справі про неплатоспроможність. Арбітражним керуючим надано на розгляд кредиторам документ із назвою «плану реструктуризації». Проаналізувавши такий документ є очевидним, що останній не є планом реструктуризації та не відповідає вимогам статті 124 КУзПБ, що позбавляє кредиторів можливості розгляду невідповідаючого закону документу на предмет схвалення або відхилення.

Вважає, що у документі під назвою «план реструктуризації» не передбачається реструктуризації боргів від слова зовсім, такий план не містить порядку зміни та способу виконання зобов`язань, строку його виконання, а відтак такий документ не може бути схваленим, а в подальшому й затвердженим Господарським судом через те, що він не передбачає виконання будь-чого (лише передбачено списання 100% боргів).

Зазначає судову практику Верховного Суду від 29.08.2024 по справі №918/806/21.

2. Щодо не зазначення причин неплатоспроможності боржника, доводить.

В порушення пункту 1 частини 2 статті 124 КУзПБ, в плані реструктуризації не зазначено обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника, не обґрунтовану природу і причини неплатоспроможності та не надано інформацію щодо витрачання (спрямування) коштів, отриманих від кредиторів.

З відповідного розділу плану реструктуризації незрозуміло які причини неплатоспроможності боржника, що призвело до неплатоспроможності. Боржником лише зазначено про укладення договорів з АТ КБ «ПриватБанк» та історію здійснення претензійно-позовної роботи Банком.

В пункті 60 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 вказано:

Задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки: - повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 15.02.2024 у справі №904/7413/21 викладено висновок про те, що до боржника фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків. Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки: - повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (п.3 ч.2 ст. 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо ".

В постанові від 06.02.2025 у справі №918/1054/23, Верховний Суд розглядаючи оцінюючи план реструктуризації зазначив: « 97. Тобто зі змісту плану реструктуризації боргів боржника і наданих ОСОБА_1 пояснень не вбачається достатніх підстав для висновку, що вона потрапила у стан неплатоспроможності не за своїм злим умислом або через недбалість і неповагу до інтересів своїх позичальників, а внаслідок певного несприятливого збігу обставин, що не дозволив їй своєчасно виконати свої зобов`язання перед кредиторами, попри всі заходи, вжиті нею в межах об`єктивних можливостей».

Вважає, що ця частина плану реструктуризації не є формальною та має велике значення у формуванні обставин/причин неплатоспроможності, формуванні думки про саму особу боржника чи є особа добросовісною? На що витрачені кредитні кошти? Які дії особа вчиняла для відновлення платоспроможності? Чи не використовує особа інститут неплатоспроможності для нелегітимних цілей? Однак, наданий план реструктуризації не містить відповідей на зазначені питання.

3.Щодо недоліків декларацій.

З поданих боржником декларацій (зокрема, уточнених), вбачається ряд наступних недоліків, які пов`язані з повнотою та достовірністю інформації щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї:

1)Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 06.04.2023 року № 1263/5 Про внесення змін до форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, який набув чинності 20.04.2023 року внесено до форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21 серпня 2019 року № 2627/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 23 серпня 2019 року за № 964/33935 ряд змін, зокрема, доповнено новими пунктами (збільшено загальну кількість пунктів декларації до 73).

Однак, не дивлячись на викладене, боржником подано до суду декларації, що не відповідають вимогам Наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5: «Про затвердження форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність чинному на дату заповнення та подання таких декларацій.

Отже, вважає, що надані боржником декларації не відповідають вимогам закону.

2) Згідно п.8 -10 Наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 №2627/5: «Про затвердження форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність», Боржник за розділами декларації зазначає всю інформацію про членів сім`ї, яка йому відома та яку він може отримати з офіційних джерел (правовстановлювальні документи, відповідні державні реєстри). У разі відсутності майна та/або коштів у боржника або членів його сім`ї у відповідному рядку декларації проставляється прочерк «-». У декларації зазначається вартість майна боржника та членів його сім`ї на дату набуття права власності або за останньою грошовою оцінкою. Якщо вартість майна не відома боржнику або членам його сім`ї і її не може бути визначено на підставі правовстановлювальних документів, під час заповнення відповідного рядка декларації зазначається «Не відомо».

Однак, боржником в деклараціях відносно майнового стану членів сім`ї значено «член сім`ї відмовився надавати інформацію».

Отже, заповнення декларацій в частині примітки «члени сім`ї інформації не надавали» не відповідає Наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5: «Про затвердження форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність».

Отримання інформації щодо членів сім`ї може здійснюватися боржником альтернативним способом, як безпосередньо від членів сім`ї так і з офіційних джерел. Аналогічний висновок наведено в постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №904/1454/20 (п. 28.1, 28.2).

При цьому, матеріали справи не містять належних доказів, що боржник намагався отримати інформацію щодо членів сім`ї, зокрема, звертався з відповідними запитами до членів сім`ї та/або державних реєстрів.

3) В деклараціях в Розділі XIV Відомості про фінансові зобов`язання боржника та членів його сім`ї та інші витрати, у тому числі за межами України щодо боржника в усіх графах проставлено -, а щодо членів сім`ї боржника - «члени сім`ї не надали інформації».

Ставлячи - боржник намагається переконати суд та кредиторів, що він та члени його сім`ї, взагалі, не витрачали кошти протягом 3-х років, зокрема, на побутові потреби. Відсутність відомостей щодо витрат боржника позбавляє кредиторів можливості здійснити повний аналіз майнового стану боржника та може свідчити про намагання приховати свій фінансово-майновий стан.

4) Відповідно до уточнених декларацій боржника, боржник має 1 відкритий рахунок в АТ «ПУМБ» з залишком коштів 35000,00 грн. Однак, відповідно до відповіді Головного управління ДПС у Волинській області від 08.01.2025, боржник має 15 (п`ятнадцять) відкритих банківських рахунків, що відкриті з 2016 по 2022 року. Інформації про їх закриття, відповідь Головного управління ДПС у Волинській області не містить.

В той же час, декларації боржника не містять інформації про зазначені рахунки та залишки коштів на них.

5) Боржник у своїх деклараціях зазначає, що зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5: «Про затвердження форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність», боржник в розділі III. Відомості про нерухоме майно боржника та членів його сім`ї має зазначити «Майно, що перебуває у власності, в оренді чи на іншому праві користування боржника ».

В той же час, декларації не містять інформації щодо прав на вказану квартиру, а саме: право власності, оренди або інше право користування.

Отже незрозумілий для кредитора правовий статус вказаної квартири та речове право на неї.

Крім того, в ЄДРСР міститься судове рішення у справі №161/6001/24 від 16.07.2024 за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловими приміщеннями. Відповідно до вказаного рішення, ОСОБА_1 визнано таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Верховний Суд в постанові від 16.05.2023 по справі № 916/1885/22 зауважує, що Кодекс України з процедур банкрутства містить низку процесуальних запобіжників задля спонукання боржника до належного виконання обов`язків та уникнення недобросовісного використання судових процедур неплатоспроможності, серед яких, зокрема, закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї; приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї; якщо боржника притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (пункти 1-3 частини сьомої статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства).

Разом з цим, арбітражний керуючий вважає, що підстави для закриття провадження у даному випадку повністю відсутні, оскільки як вказує АТ КБ «Приватбанк» своєчасне та належне виконання керуючим реструктуризацією завдань з перевірки майнового стану боржника є запорукою адекватної оцінки стану неплатоспроможності боржника та його можливостей погасити борг, відтак сприятиме досягненню компромісу при узгодженні сторонами плану реструктуризації боргів. Однак, Керуючим реструктуризацією перевірено декларації про майновий стан, про що складено та подано до суду відповідний звіт та вказано, що за результатами перевірки декларацій про майновий стан боржника не встановлено фактів приховування боржником доходів або ж майна за рахунок якого можливо погасити кредиторські вимоги в справі про неплатоспроможність та/або невідповідностей у відомостях зазначених в деклараціях про майновий стан.

Вказує, що понесення витрат боржником в межах отримуваного доходу жодним чином не свідчить про приховування якихось обставин чи активів, при цьому до заяви боржником додано докази, що підтверджують захворювання боржника та необхідність лікування, відповідно необхідність тт призначення основних витрат боржника є доведеним.

Щодо проєкту плану реструктуризації зазначає, наведені твердження не правдиві адже пункт 1 плану реструктуризації розпочинається зі слів «Неплатоспроможність ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) спричинено наступними обставинами:»- і далі по тексту вказані власне обставини, які спричинили неплатоспроможність, зокрема з посиланням на документи підтверджуючі наявність та момент виникнення боргів.

Щодо розміру суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів в пункті 5 плану реструктуризації зазначено, що для погашення вимог кредиторів неможливе стабільне/регулярне виділення жодної суми коштів зважаючи на відсутність відповідних доходів. Щомісячний дохід боржника становить менше прожиткового мінімуму і тому щомісячно боржник не може виділяти жодної суми коштів та нічого іншого написати в плані реструктуризації об`єктивно не можливо. План реструктуризації не розроблено виключно з метою спонукання кредиторів їх відхилити і створити формальні підстави для переходу до наступної процедури, а в плані зазначені реальні обставини справи та фінансового стану боржника, який не дає можливості погасити борги за рахунок доходів які відсутні.

Відсутність в боржника доходів та наявність складного захворювання, яке потребує дороговартісного лікування не може свідчити та не свідчить про наміри ухилення від виконання зобов`язань або про спонукання кредиторів до відхилення плану реструктуризації.

Вважає, що план реструктуризації містить відомості про відсутність яких стверджує банк, а доводи банку з даного приводу не заслуговують на увагу.

Щодо не відображення в деклараціях окремих доходів боржника та членів сім`ї боржник повідомив, що зазначав в деклараціях ту інформацію про майновий стан та доходи членів сім`ї, яка йому була відома та яку він міг отримати з відкритих джерел.

Форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність затверджені наказом міністерства юстиції України від 21.08.2019 №2627/5. Відповідно до п.п.8, 9 приміток до декларації боржник за розділами декларації зазначає всю інформацію про членів сім`ї, яка йому відома та яку він може отримати з офіційних джерел (правовстановлювальні документи, відповідні державні реєстри). У разі відсутності майна та/або коштів у боржника або членів його сім`ї у відповідному рядку декларації проставляється прочерк «-».

Відповідно, оскільки боржнику не було відомо про розмір всіх доходів членів сім`ї та їх майна, тому в деклараціях було наведено наявну у неї інформацію або проставлено прочерки, що цілком відповідає вимогам Закону.

Аналіз пункту 11 частини третьої статті 116, пункту 1 частини сьомої статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства свідчить, що законодавець визначив певну послідовність дій учасників у справі про неплатоспроможність фізичної особи, а саме:

-боржник подає суду декларацію;

-керуючий реструктуризацією перевіряє надані боржником декларації та виявляє наявність у них неповної та/або недостовірної інформації, а у випадку підтвердження такого факту за результатом перевірки повідомляє боржника у формі відповідного звіту;

- отримавши звіт керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларацій, боржник упродовж семи днів (з дати отримання звіту) має право подати суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї з урахуванням наданих керуючим реструктуризацією зауважень.

Водночас, вважає, що певні неточності в декларації про майновий стан не можуть слугувати підставою для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність або закриття провадження у такій категорії справ, оскільки законодавцем наділено боржника можливістю усунути такі неточності шляхом надання суду виправленої декларації.

Арбітражний керуючий доводить, що в даному випадку зважаючи на відсутність в боржника доходу було складено реальний та виконуваний проект плану реструктуризації, за яким нажаль регулярне виділення коштів не можливе. Саме зазначення Арбітражним керуючим будь-якої суми регулярного виділення коштів на погашення вимог кредиторів за умови встановленої відсутності коштів свідчило б про пропонування не реального і не виконуваного плану реструктуризації.

Тобто, доводить, що підстави для закриття провадження у даному випадку повністю відсутні.

Боржник у свої поясненнях зазначає, що добросовісність боржника у цій справі слід оцінювати виходячи з його поведінки: чи виконав він усі законні обов`язки, чи розкрив інформацію про майно повністю, чи намагався знайти шляхи погашення боргів у співпраці з кредиторами, та чи не мав на меті зловживання процедурою. Вважає, що виявлені недоліки декларацій носять формально-технічний характер і можуть бути виправлені. Мета процесу - не покарати боржника за помилки у документах, а перевірити його майновий стан. У даному разі перевірка проведена, усі активи виявлені (їх небагато), прихованого майна не знайдено. Кредитор володіє повнотою інформації, необхідної для прийняття рішень. Відтак, немає жодної практичної потреби припиняти процедуру - навпаки, її слід продовжити до логічного завершення, щоб реалізувати цілі закону.

Висновки суду.

Пунктом 11 ч.3 ст. 116 КУзПБ передбачено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства.

Згідно з ч. 5 ст. 116 КУзПБ, декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували року подання до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Боржник також подає декларацію про майновий стан за рік, в якому подається заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, станом на перше число місяця, що передує місяцю подання заяви до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання положень ст. 116 КУзПБ ОСОБА_1 разом із заявою про відкриття провадження про визнання його неплатоспроможним подано до суду декларації про майновий стан боржника за 2021-2024 роки.

При цьому, згідно з положеннями п. 1 ч.7 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства, суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо:

1) боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї.

З аналізу п.11 ч.3 ст. 116, п. 1 ч.7 ст.123 КУзПБ прослідковується певна послідовність дій учасників у справі про неплатоспроможність фізичної особи, а саме:

-боржник подає до суду декларації;

-керуючий реструктуризацією перевіряє надані боржником декларації та виявляє наявність у них неповної та/або недостовірної інформації, а у випадку підтвердження такого факту за результатом перевірки повідомляє боржника у формі відповідного звіту;

-отримавши звіт керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларацій, боржник упродовж семи днів (з дати отримання звіту) має право подати суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї з урахуванням наданих керуючим реструктуризацією зауважень.

В пунктах Постанови Верховного суду від 30.06.2022 у справі № 914/100/20 зазначено:

34. Так, відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 123 КУзПБ, встановлення судом обставин щодо надання боржником у декларації про майновий стан неповної та/або недостовірної інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації та ненадання суду виправленої декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї, є підставою для прийняття судом рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи.

34.1. Аналіз зазначеної норми КУзПБ дає підстави для висновку про те, що законодавець визначив послідовність дій учасників у справі про банкрутство фізичної особи: боржник подає суду декларації; керуючий реструктуризацією перевіряє декларації надані боржником та виявляє чи наявна у деклараціях, поданих боржником, неповна та/або недостовірна інформація; боржник отримує звіт керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларацій; боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки його декларації має право подати суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї з урахуванням наданих керуючим реструктуризацією зауважень. Якщо боржник не використає надане йому право усунути виявлені за наслідками перевірки арбітражним керуючим недоліки поданих боржником декларацій, то наступають наслідки, визначені пунктом 1 частини сьомої статті 123 КУзПБ.

Отже, з`ясування та встановлення недостовірності інформації зазначеної в деклараціях, та відображення цього у своєму звіті про перевірку декларацій про майновий стан, здійснює саме арбітражний керуючий.

При цьому, з наданого арбітражним керуючим звіту про результати перевірки декларацій боржника, керуючий реструктуризацією зазначив: «13.02.2025 року на адресу арбітражного керуючого надійшов відповідь на мій запит за №8/24 від 24.12.2024 року від Територіального сервісного центру МВС №0741 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Рівненській, Житомирській та Волинській областях від 14.01.2025 року.

В результаті аналізу Територіального сервісного центру МВС №0741 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Рівненській, Житомирській та Волинській областях від 14.01.2025 року було встановлено, що в поданих ОСОБА_1 деклараціях про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність міститься неповна інформація, зокрема щодо перебування у власності активів у членів сім`ї, а також коштів, які знаходяться на його банківському рахунку:

син ОСОБА_6 , має у власності наступні транспортні засоби:

-МЕRСЕDЕS-ВЕNS 208D, номер кузова: НОМЕР_4 , 1995 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 ;

- DAEWОО SЕNS, номер кузова: НОМЕР_6 ,2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_7 ;

- SCHMITZ SK0 24, номер шасі: НОМЕР_8 , 1999 року випуску, д.н.з. НОМЕР_9 .

син ОСОБА_7 , має у власності наступні транспортні засоби:

- OPEL ANTARA, номер кузова: НОМЕР_10 , 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_11 ;

- МАN ТGХ 18X40, номер кузова: НОМЕР_12 ,2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_13 .

Крім того, 14.02.2025 арбітражний керуючий отримав виписку у відділенні АТ «ПУМБ» з банківського рахунку боржника ОСОБА_1 , згідно якої вбачається, що на даному рахунку знаходяться кошти в сумі 35500,00 гривень, на які накладені арешт Державною виконавчою службою міста Луцька».

В подальшому, 18.02.2025 боржником подано до суду уточнені декларації про майновий стан і доходи за 2021-2024 роки, також вказано, що боржник не проживає разом з дітьми, не спілкується, відповідно не володів інформацією про наявність майна у членів сім`ї, відповідно не міг його відобразити у деклараціях про майновий стан. Щодо наявності коштів на банківському рахунку, повідомив, що з 2013 року відкрито виконавчі провадження щодо стягнення заборгованості з боржника та дружини на користь АТ «Приватбанк» та накладено арешт. В межах виконавчих проваджень, відкритих на користь АТ «Приватбанк», державними виконавцями продано земельну ділянку, автомобіль, протягом всього часу стягувалися кошти з заробітної плати, доки боржник працював та з пенсії дружини. Оскільки на всі банківські рахунки накладено арешти, то про кошти в розмірі 35500,00 грн останній не знав.

При цьому нормами КУзПБ не передбачено перевірку керуючим реструктуризацією виправлених декларацій, а зазначена в них інформація підлягає оцінці судом та використанню під час подальшого розгляду справи.

Разом з цим, суд приходить до висновку, що певні неточності в декларації про майновий стан не можуть слугувати підставою для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність або закриття провадження у такій категорії справ, оскільки законодавцем наділено боржника можливістю усунути такі неточності шляхом надання суду виправленої декларації.

У спеціальних нормах КУзПБ законодавець закріпив принцип добросовісної поведінки боржника фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, і при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та / або звільнення від боргів для відновлення його платоспроможності.

Добросовісність боржника фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав, якими КУзПБ обумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 цього Кодексу. Тому обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника, у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі замість переходу до процедури погашення боргів боржника.

Такими обставинами, зокрема, можуть бути: ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії із судом; економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки.

КУзПБ містить низку процесуальних запобіжників для спонукання боржника до належного виконання обов`язків та уникнення недобросовісного використання судових процедур неплатоспроможності, зокрема закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної та достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї, приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї, притягнення боржника до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (пункти 1 3 частини сьомої статті 123 цього Кодексу).

Тож, якщо перед тим, як розглянути в судовому засіданні поданий арбітражним керуючим на затвердження план реструктуризації боргів на відповідність його вимогам КУзПБ, суд встановить, що інформація про доходи та витрати боржника і членів його сім`ї є неповною та недостовірною, доказів сумлінного виконання боржником своїх обов`язків, зокрема вжиття заходів щодо отримання доходу для погашення заборгованості, немає, то це є підставою для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи саме відповідно до частини сьомої статті 123 КУзПБ.

Пункт 1 частини сьомої статті 123 КУзПБ розмежовує поняття «неповна» та «недостовірна» інформація, зазначення якої має безумовний наслідок для боржника у вигляді закриття провадження у справі.

Положення статті 123 КУзПБ є безумовним заходом відповідальності боржника за дії на шкоду кредиторам, тому вони не передбачають альтернативного вирішення та необхідності

з`ясування мотивів боржника фізичної особи, якщо господарським судом встановлено відповідні факти. До того ж, розширене коло ініціаторів застосування частини сьомої статті 123 КУзПБ та відсутність процесуальних обмежень щодо її реалізації на всіх стадіях справи про неплатоспроможність фізичної особи забезпечують невідворотність такого наслідку очевидно недобросовісних дій боржника.

Судом взято до уваги, що ОСОБА_1 добровільно ініціював процедуру неплатоспроможності, що свідчить про його намір відкрито вирішувати проблему заборгованості згідно з законом, а не ухилятися від відповідальності.

Як вказує Верховний Суд, провадження про неплатоспроможність фізичної особи є добровільним правом боржника, яким він може скористатися для реструктуризації чи прощення боргів з метою відновлення платоспроможності. Боржник скористався цим правом, усвідомлюючи, що воно пов`язане з виконанням ряду обов`язків та вимог добросовісності.

ОСОБА_1 доводить, що опинився у скрутному фінансовому становищі не через злісний намір чи недобросовісність, а внаслідок несприятливих збігів обставин (втрата роботи та основного доходу, різке підвищення відсоткових ставок і нарахування штрафних санкцій банком, загальне погіршення економічної ситуації тощо).

Верховний Суд звертає увагу, що для оцінки добросовісності боржника важливо встановити, чи стала його неплатоспроможність наслідком незалежних від нього обставин, чи все ж результатом недбалості або умислу боржника.

У даному випадку борг утворився перед АТ КБ «ПриватБанк» за кредитними зобов`язаннями, які боржник добросовісно обслуговував. Зокрема, отримав кредит у сумі 65000,00 доларів США, а сплатив (в тому числі і те, що було стягнуто виконавчою, зокрема з реалізацією майна) вже близько 90000,00 доларів США.

Судом не встановлено фактів приховування відомостей, які впливають на визначення майнового стану боржника та можливості задоволення вимог кредитора, а відповідно його недобросовісності та наявності підстав, передбачених ч. 7 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства, для закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Поряд із цим, АТ КБ «ПриватБанк» не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження власної позиції щодо подання боржником недостовірної інформації у деклараціях про майновий стан останнього, та доказів на спростування позицій керуючого реструктуризацією боргів боржника та боржника викладених у відповідних поясненнях.

А також, оскільки, арбітражним керуючим не виявлено і в подальшому суттєвих невідповідностей в поданих боржником деклараціях про майновий стан боржника, то провадження у даній справі не підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.7 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання АТ КБ «ПриватБанк» про закриття провадження у справі.

Щодо клопотання арбітражного керуючого (керуючого реструктуризацією) Пасічника О.О. про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно з ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, боржником є юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу України з процедур банкрутства, до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника. Процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що погашення боргів боржника це - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою задоволення вимог кредиторів за рахунок реалізації майна банкрута, визнаного банкрутом у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ст.12-1 КУзПБ, запит арбітражного керуючого - це письмове або у формі електронного документа звернення арбітражного керуючого, призначеного господарським судом розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором, керуючим реструктуризацією, керуючим реалізацією, до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ, у тому числі банків, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей, депозитарних установ та інших професійних учасників ринків капіталу, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань, фізичних осіб про надання інформації, копій документів, необхідних арбітражному керуючому для здійснення повноважень у справі про банкрутство (неплатоспроможність) щодо боржника, а також членів сім`ї боржника - фізичних осіб, визначених абзацом другим частини п`ятої статті 116 цього Кодексу, стосовно якого арбітражний керуючий здійснює повноваження розпорядника майна керуючого санацією, ліквідатора, керуючого реструктуризацію або керуючого реалізацією.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 114 Кодексу, арбітражний керуючий має право запитувати та отримувати документи або їх копії від юридичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та від фізичних осіб за їхньою згодою щодо майна боржника, у томі числі, які містять конфіденційну інформацію; отримувати інформацію з державних реєстрів.

На виконання зазначених вище положень та з метою виявлення активів боржника, керуючим реструктуризацією арбітражним керуючим Пасічником О.О. направлено запити (звернення) до відповідних органів та установ:

Щодо вжиття заходів для пошуку майна боржника. і

На виконання вимог КУзПБ та ухвали Господарського суду Волинської області від 17.12.2024 року, дї метою виявлення та збереження майна боржника, керуючим реструктуризацією боргів було направлено запитк) та отримані відповіді від наступних державних реєстраційних органів:

1. Державної авіаційної служби України.

2. Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

3. Державного космічного агентства України.

4. Волинської митниці Держмитслужби.

5. Державної служби морського та річкового транспорту України.

6. Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці.

7. Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області.

8. Державного підприємства «Український державний центр радіочастот».

9. Головного управління Держгеокадастру у Волинській області.

10. Державної служби геології та надр України.

11. Територіального регіонального сервісного центру МВС у Волинській області.

12. Головного управління ДПС у Волинській області.

13. Банківські установи, в яких боржник має відкриті рахунки.

Поряд ,з цим з метою встановлення наявності в боржника активів було отримано відповідні інформаційні довідки та витяги із:

Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

З Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на предмет наявності корпоративних прав або статусу керівника юридичної особи.

Із відповідей на вищенаведені запити, що надійшли станом на 17.02.2025, та із відомостей отриманих із витягів та інформаційних довідок з відповідних реєстрів не було встановлено наявності в боржника та членів його сім`ї, зазначених в деклараціях про майновий стан активів про які не було зазначено в деклараціях про майновий стан.

З метою проведення інвентаризації боржнику надіслано лист від 04.02.2022, з проханнями обрати зручну дату проведення інвентаризації та повідомити про обрану дату (дати) керуючого реструктуризацією завчасно, також було висловлено прохання вчинити відповідні дії спрямовані на спрощення проведення Інвентаризації.

За наслідком проведення інвентаризації складено відповідні акти інвентаризації та інвентаризаційні описи від 14.02.2025.

Листом від 17.12.2024, Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України повідомлено про перетини боржником державного кордону України, з якого не вбачається частих чи довготривалих поїздок боржника за межі України, останній виїзд 04.09.2024. Боржник на запит арбітражного керуючого від 30.12.2024 року повідомив, що виїжджав за кордон за гуманітарною допомогою на прохання волонтерського центру, оскільки через стан здоров`я виключений з військового обліку.

Арбітражний керуючий звернувся з запитом №8/24 від 24.12.2024 до ТСЦ МВС №0741 про Надання інформації про зареєстровані за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та членами його сім`ї будь-яких транспортних засобів.

ТСЦ МВС №0741 листом від 14.01.2025 (отриманий арбітражним керуючим 13.02.2025) за №31/35/0741-517-2025 повідомили, що згідно інформаційної бази даних НАІС, станом на 14.01.2025 за громадянином ОСОБА_1 не зареєстровано жодного транспортного засобу.

В межах справи №903/1015/24, кредитором АТ КБ «Приватбанк» було подано заяву про грошові вимоги кредитора до боржника від 14.01.2025, в якій зазначається, що згідно кредитного договору №191/м від 05.11.2007 року, який укладений між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , останній отримав кредит у розмірі 65000,00 доларів США. З метою забезпечення виконання своїх зобов`язань перед банком, ОСОБА_1 передав в заставу транспортні засоби, зокрема:

-Причіп SСНМІТZ, модель S 01, рік випуску 2000, тип ТЗ: напівпричіп бортовий, № НОМЕР_14 , реєстраційний номер: НОМЕР_15 , заставна вартість 116150,00 гривень;

- Вантажний сідловий тягач DАF, модель FТ95.380ХР, рік випуску 1999, тип вантажний сідловин тягач, № кузова/шасі: НОМЕР_16 , реєстраційний номер - НОМЕР_17 , заставна вартість - 237350,00 гривень.

Арбітражний керуючий звернувся з відповідним запитом до боржника щодо відчуження вищевказаних транспортних засобів.

ОСОБА_1 листом від 17.02.2025 повідомив, що транспортні засоби, які є в заставі АТ «Приватбанк», не продавав і не звертався до банку щодо отримання відповідних дозволів на відчуження. В кінці лютого 2014 року він на автомобілі DАF, 1999 року випуску, державний номер НОМЕР_17 , з причепом SСНМІТZ, 2000 року випуску, державний номер НОМЕР_15 , повіз в Крим продавати картоплю. Коли Росія захопила Крим, його не випустили з Криму на транспорті і він його залишив. На даний час про транспортні засоби йому нічого не відомо.

З метою перевірення фактів, зазначених боржником щодо знаходження заставного майна, та виявлення можливих ознак кримінального правопорушення, арбітражний керуючий звернувся з відповідною заявою про вчинення злочину в Луцький відділ поліції ГУ НП у Волинській області від 17.02.2025.

21.01.2025 та 24.01.2025 на виконання вимог ухвали від 17.12.2024, до Господарського суду Волинської області було подано листи-повідомлення про результати розгляду вимог кредиторів.

24.12.2024 відділ ДВС у місті Луцьку (де наявні відкриті виконавчі провадження щодо стягнення заборгованості з боржника) було повідомлено про наявність підстав для зупинення виконавчих дій.

Крім того, згідно отриманої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на праві власності за ОСОБА_1 не зареєстровано об`єктів нерухомого майна, відсутні обтяження рухомого майна належного боржнику та записи про перебування рухомого майна в заставі.

Отримано витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно яких Боржник та інші члени сім`ї, корпоративними правами підприємств не володіють.

Отримано витяг з Спеціальної інформаційної системи Укрпатенту, згідно якого за ОСОБА_1 та членами його сім`ї не зареєстровано винаходів, корисних моделей, торгівельних марок, промислових зразків, топографічних інтегралів, кваліфікованих зазначень.

Відносно боржника з 2013 року державною виконавчою службою відкриті виконавчі провадження.

Щодо інформації про рух коштів на розрахункових рахунках боржника та отримання доходу, ГУ ДПС у Волинській області (вих. №210/6/03-20-12-01-06 від 08.01.2025 року) листом повідомлено, що в боржника є відкриті банківські рахунки в наступних банківських установах: АТ «ОЩАДБАНК»; АТ «СЕНС БАНК»; АТ «Укрексімбанк»; АТ «ПУМБ»; АТ «Райффайзен банк Аваль»; АТ «Універсал Банк».

Згідно отриманих довідок з банківських установ вбачається, що кошти в сумі 35500,00 гривень наявні в АТ «ПУМБ» та на які накладено арешт виконавчою службою.

Згідно листа Головного управління ДПС у Волинській області від 19.12.2024, ОСОБА_1 за період з серпня 2021 року, отримав дохід лише в серпі 2021 року дохід сплачений самозайнятій особі в сумі 32 000,00 грн.

За результатом отриманих даних від реєстроутримувачів та проведення інвентаризації, встановлено відсутність у боржника рухомого та нерухомого майна, яке можливо реалізувати для погашення заборгованості.

Боржник станом на сьогоднішній день не працює через поганий стан здоров`я та не має ліквідних активів. Боржник не отримує доходів, покращення фінансового стану та/або зміни доходів в сторону збільшення не прогнозується.

Крім того, на виконання вимог КУзПБ на адресу боржника та членів сім`ї направлено листи про надання інформації про утримання від будь-якого відчуження та розпорядження майном, надання інформації про наявність/ відсутність майна, коштів, які перебувають у їх власності, а також просив підтвердити дані про їх майновий стан з метою перевірки Декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2021, 2022, 2023, 2024 рроки.

В результаті проведеної роботи, керуючим реструктуризацією боргів встановлено, що в поданих ОСОБА_1 до Господарського суду Волинської області деклараціях про майновий стан боржника, які подавалися разом з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, містилася неповна інформація, зокрема щодо перебування у власності боржника коштів на банківському рахунку та активів у членів сім`ї:

син ОСОБА_6 , має у власності наступні транспортні засоби:

-МЕRСЕDЕS-ВЕNS 208D, номер кузова: НОМЕР_4 , 1995 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 ;

- DAEWОО SЕNS, номер кузова: НОМЕР_6 ,2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_7 ;

- SCHMITZ SK0 24, номер шасі: НОМЕР_8 , 1999 року випуску, д.н.з. НОМЕР_9 .

син ОСОБА_7 , має у власності наступні транспортні засоби:

- OPEL ANTARA, номер кузова: НОМЕР_10 , 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_11 ;

- МАN ТGХ 18X40, номер кузова: НОМЕР_12 ,2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_13 .

Згідно виписки з АТ «ПУМБ» з банківського рахунку боржника ОСОБА_1 , вбачається, що на рахунку знаходяться кошти в сумі 35 500,00 гривень, на які накладені арешт Державною виконавчою службою міста Луцька.

На, адресу Боржника було надіслано звіт про результати перевірки декларації боржника від 14.02.2025, в якому вказано про неповну інформацію, відображену в Деклараціях, які подавалися разом з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність,. 18.02.2025 отримано від ОСОБА_1 . Декларації про майновий стан, боржника у справі про неплатоспроможність за 2021, 2022,2023,2024 роки з уточненою інформацією про майновий стан членів сім`ї.

Таким чином, за результатами отриманої інформації та проведеної інвентаризації у власності боржника не виявлено нерухомого майна, дебіторської заборгованості, запасів, основних засобів, векселів, інвестицій та будь-якого іншого майна, однак виявлено кошти на банківському рахунку в сумі 35500,00 грн.

У встановлений законодавством строк, на адресу керуючого реструктуризацією боргів боржника надійшли заяви про визнання грошових вимог від наступних кредиторів:

- АТ КБ «Приватбанк», , заява з вимогами до боржника від 14.01.2025 року на загальну суму 3 133 880,65 гривень та судовий збір в сумі 4 844,80 гривень;

- ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_18 , заява з вимогами до боржника від 14.01.2025 року, заява про усунення недоліків від 22.01.2025 року, на загальну суму 4 163 757,14 гривень та судовий збір по даній справі в сумі 6 056,00 гривень.

Про результати розгляду заяв кредиторів, керуючий реструктуризацією боргів боржника рекомендованими листами повідомив заявників, боржників та суд.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 11.02.2025 року, було визнано заявлені кредиторські вимоги АТ КБ «Приватбанк», про що винесено відповідну ухвалу та відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 .

Кредитором в даній справі є АТ КБ «Приватбанк».

На виконання положень Кодексу України з процедур банкрутства керуючим реструктуризацією боргів боржника ОСОБА_8 складено реєстр вимог кредиторів боржника ОСОБА_1 та подано до суду.

За результатами попереднього засідання, ухвалою Господарського суду Волинської області від 11 лютого 1025 року визнано грошові вимоги кредиторів.

Крім того, ухвалою Господарського суду Волинської області від 11 лютого 2025 року зобов`язано керуючого реструктуризацією боргів боржника, провести перші збори кредиторів у справі №903/1015/24 про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_1 протягом 14 (чотирнадцяти) днів з моменту проголошення даної ухвали.

Керуючим реструктуризацією боргів боржника належним чином повідомлено кредитора згідно з реєстром вимог кредиторів про час та місце проведення перших зборів кредиторів - 25 лютого 2025 року о 10 год. 00 хв. дистанційно в режимі відеоконференції шляхом надіслання письмового запрошення-повідомлення на електронну адресу та боржника цінним листом від 14.02.2025 року про проведення перших зборів кредиторів у справі №903/1015/24 про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_1 .

Від кредитора АТ КБ «Приватбанк» 21.02.2025 надійшов лист про відкладення перших зборів кредиторів на іншу дату, в зв`язку з необхідністю попереднього та завчасного надання документів керуючим реструктуризацією для кредитора.

Відповідно перші збори кредиторів, які були призначені на 24.02.2025 перенесено.

Керуючим реструктуризацією боргів боржника належним чином повідомлено кредитора згідно з реєстром вимог кредиторів про час та місце проведення перших зборів кредиторів - 04 березня 2025 року о 11 год. 00 хв. дистанційно в режимі відеоконференції шляхом надіслання письмового запрошення-повідомлення на електронну адресу та боржника цінним листом від 24.02.2025 року про проведення перших зборів кредиторів у справі №903/1015/24 про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_1 .

На перших зборах кредиторів 04.03.2025 року був присутній представник кредитора АТ КБ «Приватбанк», що володіє 100% голосів та керуючий реструктуризацією із правом дорадчого голосу.

На дані перші збори кредиторів керуючим реструктуризації було надано план реструктуризації, у відповідності до якого, пропонувалася сума заборгованості боржника в сумі 3138725,45 грн. прощенню, в зв`язку з відсутності у боржника рухомого та нерухомого майна, та інших активів, які можливо реалізувати для погашення заборгованості (боржник станом на сьогоднішній день не працює через поганий стан здоров`я та не має ліквідних активів, не отримує доходів, покращення фінансового стану та/або зміни доходів в сторону збільшення не прогнозується, не має можливості виділяти жодної суми коштів для погашення вимог кредиторів).

Представник кредитора АТ КБ «Приватбанк», на даних зборах зазначив, що відповідно до усталеної практики Верховного Суду, реструктуризація боргів боржника є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник згідно з планом реструктуризації боргів може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати заборгованості з урахуванням його об`єктивний можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.

На цьому етапі задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності КУзПБ покладає на боржника, серед іншого, обов`язок подати проект плану реструктуризації боргів, співпрацювати з керуючий реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні та доповненні його змісту відповідно до вимог статті 124 КУзПБ.

Ця норма визначає обов`язкові та факультативні вимоги до плану реструктуризації боргів боржника.

Відповідна до частини другої статті 124 КУзПБ у плані реструктуризації боргів боржника обов`язково мають бути зазначені, зокрема, розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів.

Системний аналіз приписів статей 116, 123, 124 КУзПБ свідчить про те, що проект плану реструктуризації боргів набуває ознак власне плану реструктуризації боргів боржника, який може бути поданий для схвалення зборам кредиторів, лише після включення до такого проекту всіх передбачення законом обов`язкових положень, зміст яких має ґрунтуватися на компромісі між кредиторами і боржником щодо зміни способу та порядку виконання його грошових зобов`язань, з урахуванням майнового стану та об`єктивних можливостей боржника. За змістом частини восьмої статті 123 КУзПБ, саме стосовно плану реструктуризації боргів боржника, що містить обов`язкові положення згідно статті 124 КУзПБ, збори кредиторів приймають рішення про схвалення або відмову у його схваленні та було прийнято рішення про відкладення розгляду даного питання для надання можливості боржнику та керуючому реструктуризацією розробити та надати на схвалення і зборам кредиторів реальний, виконуваний план реструктуризації, який би відповідав вимогам законодавства, зокрема, із зазначенням суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів.

05.03.2025 керуючий реструктуризації наручно вручив боржнику лист від 05.03.2025 за №30/25, в якому, з метою підготовлення проекту плану реструктуризації боргів, просив терміново повідомити розмір суми, яку щомісячно боржник може виділяти на погашення вимог кредиторів.

10.03.2025 боржник в телефонному режимі повідомив, що наданий час не може повідомити про суму, яку може виділяли щомісячно, оскільки сам ніде не працює, просив дітей виділяти йому певну суму, проте ще не отримав відповіді.

Таким чином, збори кредиторів не прийняли рішення згідно частини 8 статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства.

11.03.2025 призначене судове засідання, на якому повинно було розглядатися питання щодо подальшої стадії справи про неплатоспроможність ОСОБА_1 . Однак, в зв`язку з неприйняттям відповідного рішення зборами кредиторів будь-якого рішення згідно частини 8 статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства, за клопотання кредитора АТ КБ «Приватбанк» та керуючого реструктуризацією, судове засідання, призначене на 11.03.2025 року було перенесено на 01.04.2025 року.

Керуючим реструктуризацією оголошено про проведення зборів кредиторів у справі №903/1015/24 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 дистанційно в режимі відеоконференції 26 березня 2025 року о 11 год. 00 хв.

До порядку денного арбітражним керуючим включено наступні питання:

1. Розгляд звіту керуючого реструктуризацією про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період з 12.03.2025 року по 01.04.2025 року.

2. Розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника та прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

3. Інші питання в разі наявності.

20.03.2025 боржник надав лист-відповідь, в якій зазначив, що в нього відсутнє будь-яке майно, через стан здоров`я не працює, перебивається тимчасовими заробітками, заробітки є меншими за прожитковий мінімум, тому не має можливості виділяти жодної суми коштів для погашення вимог кредиторів.

На підставі вищевикладеного, на збори кредиторів, які відбулися 26.03.2025, керуючим реструктуризацією надано план реструктуризації, у відповідності до якого, пропонувався весь розмір заборгованості боржника в сумі 3138725,45 грн. прощенню, в зв`язку з відсутності у боржника рухомого та нерухомого майна, та інших активів, які можливо реалізувати для погашення заборгованості (боржник не працює через поганий стан здоров`я та не має ліквідних активів, не отримує доходів, покращення фінансового стану та/або зміни доходів в сторону збільшення не прогнозується, не має можливості виділяти жодної суми коштів для погашення вимог кредиторів).

На зборах кредиторів ОСОБА_1 , які відбулися 04.03.2025 прийнято наступні рішення:

1. Прийняти до відома у справі №903/1015/24 звіт керуючого реструктуризацією про нарахування та виплату грошової винагороди в сумі 10 272,41 гривень, за рахунок здійсненого боржником авансування винагороди арбітражного керуючого за час виконання повноважень.

2. Звернутися до господарського суду із клопотанням про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Разом з цим, керуючим реструктуризацією подано клопотання про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів божника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, а єдиним кредитором було проголосовано проти схвалення плану реструктуризації боргів, а тому вважає що наявні передбачені в ст.130 КУзПБ прямі підстави для ухвалення постанови про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника.

Відмовляючи у схвалені проекту плану реструктуризації представник AT КБ «ПриватБанк»» вказав: «Відповідно до п.5 ч.2 ст.124 КУзПБ, у плані реструктуризації боргів боржника зазначаються розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів.

Особливістю судової процедури реструктуризації боргів боржника є план реструктуризації боргів боржника, метою розроблення якого є відновлення платоспроможності боржника. Основними завданнями зборів кредиторів у процедурі реструктуризації боргів боржника є, зокрема, розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника, прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Відтак, метою і завданням процедури реструктуризації боргів є забезпечення розгляду кредиторами розробленого боржником проекту плану реструктуризації боргів для відновлення його платоспроможності. Розроблення боржником такого документу є закономірними очікуваннями кредиторів, як в частині розгляду, так і в частині фактичного погашення вимог в межах процедури.

Формальний підхід та вільне трактування норм матеріального права у цьому випадку є неприпустимим, адже, насамперед, метою і завданням процедури реструктуризації боргів є забезпечення розгляду кредиторами розробленого боржником проекту плану реструктуризацій боргів для відновлення його платоспроможності, а не формальний підхід до процедур, за результатами яких усі борги боржника будуть погашені, в чому, звісно, зацікавлений лише боржник.

Натомість, боржником не розроблено проект плану реструктуризації боргів, який би відповідав вимогам КУзПБ, що свідчить про відсутність намірів боржника щодо досягнення цілей та завдань процедури реструктуризації та містить ознаки ухилення боржника від виконання зобов`язань, а з метою звернення о суду із заявою про неплатоспроможність, очевидно, було не реструктуризація боргів перед кредиторами, як передбачає закон, а фактичне списання наявної заборгованості.

Таким чином, враховуючи відсутність Плану реструктуризації боргів, протиправний намір боржника ухилитись від відповідальності та списати борги АТ КБ «ПриватБанк» запропоновано винести на голосування питання про звернення до господарського суду із клопотанням про закриття провадження у справі про неплатоспроможність».

Суд на даному етапі розгляду справи не наділений повноваженнями зобов`язувати боржника пропонувати інші плани реструктуризації боргів, аніж ті, що запропоновані кредитору чи зобов`язувати боржника передбачати у плані реструктуризації ті чи інші заходи, спрямовані на погашення вимог кредиторів (інше працевлаштування тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, фінансовий стан боржника ОСОБА_1 характеризується ознаками неплатоспроможності; майнових активів боржника не достатньо для задоволення вимог кредитора; плану реструктуризації боргів боржника, схваленого зборами кредиторів, не надано, а відтак погашення визнаних судом вимог кредитора можливе не інакше як через введення процедури погашення боргів боржника.

Станом на дату проведення судового засідання минуло більше трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та до суду не подано погодженого боржником і схваленого кредиторами (кредитором) план реструктуризації боргів боржника.

Згідно ч. 11 ст. 126 Кодексу України з процедур банкрутства, якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у разі, якщо протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.

За змістом абзацу другого частини другої статті 6, частини першої статті 130 КУзПБ процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність фізичної особи одночасно з визнанням банкрутом боржника, тобто у разі встановлення ознак неплатоспроможності боржника, яка є обов`язковою підставою для визнання боржника банкрутом та переходу до судової процедури погашення боргів, зокрема в порядку частини першої статті 130 КУзПБ, а відсутність ознак неплатоспроможності боржника матиме наслідком закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 90 КУзПБ. (Постанова Верховного Суду від 26.05.2022 у справі №903/806/20).

А також в пунктах Постанови Верховного суду від 20.09.2022 у справі № 920/27/21 зазначено:

61. За змістом частини першої статті 130 КУзПБ господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у двох випадках, якщо:

- протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника;

- зборами кредиторів прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.

62. Ця норма хоча і регламентує початок судової процедури погашення боргів боржника, проте не визначає всіх випадків її введення та усієї сукупності підстав, що належить з`ясувати суду для переходу до наступної судової процедури у справі.

63. За змістом абзацу другого частини другої статті 6, частини перша статті 130 КУзПБ процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність фізичної особи одночасно з визнанням банкрутом боржника, тобто у разі встановлення ознак неплатоспроможності боржника.

64. Таким чином, визнаючи боржника - фізичну особу банкрутом, господарський суд має встановити його неоплатність, тобто недостатність майна для задоволення вимог кредиторів, шляхом з`ясування та зіставлення активів і пасивів боржника.

65. Тому неплатоспроможність боржника є обов`язковою підставою для визнання боржника банкрутом та переходу до судової процедури погашення боргів, зокрема в порядку частини першої статті 130 КУзПБ, а відсутність ознак неплатоспроможності боржника матиме наслідком закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 90 КУзПБ.

66. Отже, приписи частини першої статті 130 КУзПБ не повинні застосовуватися суто формально та зводитися до підрахунку строків чи встановлення відсутності/наявності рішення зборів кредиторів про схвалення плану реструктуризації боргів боржника без встановлення господарським судом обставин справи, перевірки дотримання процесуальних гарантій реалізації прав і захисту інтересів сторін, а також з`ясування підстав для закриття провадження у справі, зокрема за частиною сьомою статті 123, частиною одинадцятою статті 126 КУзПБ.

67. Враховуючи, що у частині одинадцятій статті 126 КУЗПБ конкретизовано лише момент з якого вона підлягає застосуванню господарським судом, реалізація цієї норми можлива після спливу трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів боржника та до звершення цієї судової процедури, зокрема безпосередньо перед вирішенням господарським судом питання про визнання боржника банкрутом та перехід до судової процедури погашення боргів в порядку частини першої статті 130 КУзПБ.

68. Враховуючи наведене, Верховний Суд зауважує, що приписи частини одинадцятої статті 126 та частини першої статті 130 КУзПБ у їх системному зв`язку є послідовністю процесуальних засобів, де дискреція господарського суду у вирішенні питання про перехід до наступної судової процедури чи закриття провадження у справі за частиною одинадцятою статті 126 КУзПБ є основним процесуальним інструментом, що застосовується крізь призму судового контролю та відповідно до мети провадження про неплатоспроможність фізичної особи, а частина перша статті 130 КУзПБ формалізує початок судової процедури погашення боргів боржника та є спеціальною процесуальною гарантією для добросовісного боржника у разі зволікання зборів кредиторів із прийняттям рішення щодо плану реструктуризації його боргів.

Як слідує з постанови від 19.09.2024 у справі № 918/398/23, постанови від 14.11.2024 у справі № 910/6970/22:

«Суд може прийняти рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника лише за умови добросовісного виконання боржником своїх обов`язків та в разі, якщо протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника (частина перша статті 130 КУзПБ). Суд через призму судового контролю повинен за своїм внутрішнім переконанням оцінити за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, які можуть полягати за одних обставин у діях / бездіяльності кредиторів, а за інших у діях / бездіяльності боржника. При цьому він має враховувати добросовісність поведінки учасників провадження у справі про неплатоспроможність.

Добросовісність боржника фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав, якими КУзПБ обумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 цього Кодексу. Тому обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника, у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі замість переходу до процедури погашення боргів боржника.

Причому саме по собі клопотання кредитора про закриття провадження у справі про неплатоспроможність за відсутності передбачених спеціальним законом підстав та обставин не може бути достатньою та безумовною підставою для задоволення такого клопотання. У цьому зв`язку суди мають надати оцінку не лише діям кредиторів щодо незатвердження плану реструктуризації боргів протягом тривалого часу, а й діям боржника щодо виконання ним своїх обов`язків.

Приписи частини одинадцятої статті 126 та частини першої статті 130 КУзПБ у їх системному зв`язку є послідовністю процесуальних засобів, де дискреція господарського суду у вирішенні питання про перехід до наступної судової процедури чи закриття провадження у справі є основним процесуальним інструментом, що застосовується крізь призму судового контролю та відповідно до мети провадження про неплатоспроможність фізичної особи, а частина перша статті 130 цього Кодексу формалізує початок судової процедури погашення боргів боржника та є спеціальною процесуальною гарантією для добросовісного боржника у разі зволікання зборів кредиторів із прийняттям рішення щодо плану реструктуризації його боргів.

Водночас боржник не може бути примушений до погодження плану реструктуризації боргів у запропонованій кредиторами редакції, якщо майнових активів та доходів для повного погашення кредиторських вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, боржник не має, відновлення його платоспроможності шляхом реалізації реструктуризації боргів боржника є неможливим, а отже, не можна розробити такий план реструктуризації боргів боржника, який би відповідав сподіванням кредитора, тобто в якому відображається повне погашення боргів за рахунок майна боржника чи його доходів.

Тому, якщо протягом 120 днів з дня відкриття провадження про неплатоспроможність збори кредиторів не прийняли рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника, поведінка боржника є відкритою, зрозумілою, чесною щодо кредиторів, своєчасною та добросовісною, містить ознаки сприяння до встановлення усіх обставин, необхідних під час розгляду справи про неплатоспроможність, боржник демонструє дієве прагнення до реабілітації в рамках процедур, передбачених КУзПБ для відновлення платоспроможності фізичних осіб, добросовісно виконує свої обов`язки під час провадження у справі, активів для задоволення визнаних судом вимог кредиторів у боржника немає, це дає підстави для визнання боржника банкрутом та переходу до наступної судової процедури погашення боргів боржника».

Враховуючи, тривалість судової процедури реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 (майже п`ять місяців) та те, що збори кредиторів не прийняли рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника, а також встановлення судом ознак неплатоспроможності боржника, суд приходить до висновку визнати фізичну особу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) банкрутом, ввести процедуру погашення боргів боржника, призначити керуючого реалізацією.

Клопотання ж керуючого реструктуризацією про введення судової процедури погашення боргів не замінює дискрецію суду у вирішенні питання про перехід до наступної судової процедури чи, за наявності підстав, закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Постановою про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника господарський суд також призначає керуючого реалізацією майна в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією, у разі відсторонення розпорядника майна або керуючого реструктуризацією, визначеного Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою, від виконання повноважень, керуючий санацією, керуючий реалізацією та ліквідатор призначаються господарським судом за клопотанням комітету кредиторів.

Згідно з п. 3 ч. 8 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства, до компетенції зборів кредиторів належить прийняття рішення про звернення у випадках, передбачених цим Кодексом, до господарського суду з клопотанням про призначення керуючого реструктуризацією або керуючого реалізацією.

Клопотання за рішенням зборів кредиторів про призначення керуючого реалізацією не надійшло, кандидатуру арбітражного керуючого зборами кредиторів не запропоновано.

Враховуючи викладене, арбітражним керуючим було подано клопотання про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника, призначення керуючим реалізацією майна боржника арбітражного керуючого Пасічника О.О.

Розглянувши кандидатуру арбітражного керуючого Пасічника О.О., враховуючи надану ним згоду на призначення, а також з урахуванням відсутності з цього приводу заперечень з боку боржника, суд дійшов висновку про можливість призначення керуючим реалізацією майна боржника у справі № 903/1015/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , арбітражного керуючого Пасічника О.О.

Повідомлення про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника офіційно оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України протягом трьох днів з дня прийняття відповідної постанови суду (абз. 3 ч. 1 ст. 130 КУзПБ).

Згідно ч. 2 ст. 130 КУзПБ не пізніше 30 днів з дня введення процедури погашення боргів боржника керуючий реалізацією майна спільно з боржником проводить інвентаризацію майна боржника та визначає його вартість.

Суд визначає строк, протягом якого ліквідатор зобов`язаний здійснити ліквідацію боржника. Цей строк не може перевищувати 12 місяців (абз. 2 ч. 1 ст. 58 КУзПБ).

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства, постановою про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника господарський суд також призначає керуючого реалізацією майна в порядку, визначеному цим Кодексом.

Щодо призначення керуючого реалізацією майна боржника, необхідно зазначити наступне.

Згідно з частиною 3 статті 28 Кодексу України з процедур банкрутства розпорядником майна, керуючим реструктуризацією, керуючим санацією, ліквідатором, керуючим реалізацією не можуть бути призначені арбітражні керуючі:

1) які є заінтересованими особами у цій справі;

2) які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня відсторонення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років;

3) яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом;

4) які мають реальний чи потенційний конфлікт інтересів;

6) які є близькими особами боржника - фізичної особи.

До призначення арбітражним керуючим особа повинна подати до господарського суду заяву, в якій зазначається, що вона не належить до осіб, зазначених у цій частині.

Відповідно до пункту 3 частини 8 статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства, до компетенції зборів кредиторів належить прийняття рішення про звернення у випадках, передбачених цим Кодексом, до господарського суду з клопотанням про призначення керуючого реструктуризацією або керуючого реалізацією.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України з процедур банкрутства, постановою про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника господарський суд також призначає керуючого реалізацією майна в порядку, визначеному цим Кодексом.

09.12.2024 на зборах кредиторів вирішено обрати керуючим реалізацією майна боржника ОСОБА_9 арбітражного керуючого Григор`єва В.В.

Арбітражним керуючим долучена заява про участь у справі про неплатоспроможність у відповідності до ст.28 КУзПБ.

Враховуючи, що зазначена кандидатура відповідає вимогам ст.28 Кодексу України з процедур банкрутства, погоджена в установленому порядку зборами кредиторів боржника, суд дійшов висновку про призначення керуючим реалізацією майна боржника фізичної особи ОСОБА_9 арбітражного керуючого Григор`єва В.В.

Керуючись, ст.ст. 1, 2, 28, 129-130 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Припинити процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та повноваження керуючого реструктуризацією Пасічника Олександра Олексійовича.

2. Визнати фізичну особу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) банкрутом та ввести процедуру погашення боргів.

3. Призначити керуючим реалізацією майна фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) арбітражного керуючого Пасічника Олександра Олексійовича (Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №261 від 14.02.2013, адреса: вул. Карбишева,2, м. Луцьк, 43023) та встановити розмір оплати послуг арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого реалізацією у розмірі трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб за кожен місяць виконання ним своїх повноважень.

4. Здійснити оприлюднення на офіційному веб-порталі судової влади України (веб-сайт Верховного Суду) повідомлення про визнання фізичної особи ОСОБА_1 банкрутом і введення процедури погашення боргів.

5. Зобов`язати керуючого реалізацією:

5.1. Відкрити спеціальний банківський рахунок, на який зараховуються кошти, отримані від продажу майна банкрута та здійснюються розрахунки з кредиторами банкрута.

5.2. Не пізніше 30 днів з дня введення процедури погашення боргів боржника керуючий реалізацією майна спільно з боржником провести інвентаризацію майна боржника та визначати його вартість.

5.3. В строк до 29.04.2026 виконати процедуру погашення боргів боржника, надати суду обґрунтований звіт про виконану роботу, всі докази, що свідчать про виконання процедури погашення боргів боржника.

6. В задоволенні клопотання АТ КБ «Приватбанк» про закриття провадження по справі, відмовити.

У відповідності до ч. 4 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Постанова суду може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст постанови підписано 05.05.2025.

Суддя І. О. Гарбар