ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2025 року м.Дніпро Справа № 904/7963/21 (904/2627/23)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання: Чірцов А.А.

представники сторін:

від відповідача: Рубан О.Г., представник

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2024 року у справі №904/7963/21(904/2627/23) (суддя Мартинюк С.В.)

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", м. Київ

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-офіс", м. Дніпро

відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик Х", м. Дніпро

про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута,-

в межах справи №904/7963/21

за заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах", м.Дніпро

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Офіс", м. Дніпро

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

23.05.2023 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1 ТОВ "Люкс-Офіс" та відповідача-2 ТОВ "Логістик Х" про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута, в якій просило: визнати недійним результати аукціону від 28.02.2023 року з продажу майна ТОВ "Люкс-Офіс" по справі про банкрутство №904/7963/21, а саме частки (98,85 %) в статутному фонді ТОВ "Монтана-Естейт" номінальною вартістю 20 000 000 грн, № лоту ; визнати недійсним протокол про проведення аукціону № BRE001-UА-009 з продажу частки (98,85%) в статутному фонді ТОВ "Монтана-Естейт" (попередня назва ТОВ "Приватофіс") номінальною вартістю 20 000 000 грн, № лоту: ; визнанти недійсним Акт № про придбання майна на аукціоні від 06.03.2023 року щодо частки (98,85 %) в статутному фонді ТОВ "Монтана-Естейт" номінальною вартістю 20 000 000 грн.

В обгрунтування позову позивач зазначав, що при проведенні аукціону з реалізації корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Офіс" були допущені порушення прав та законних інтересів банку, як заставодержателя.

На думку АТ КБ "ПриватБанк", проведення аукціону має наслідком (є підставою) для зміни складу учасників ТОВ "Монтана-Естейт", перерозподілу часток між учасниками ТОВ "Монтана-Естейт", зміну керівництва ТОВ "Монтана-Естейт" та ін.

Вважає, що передумовою протиправних дій стало прийняття незаконного рішення загальними зборами ТОВ "Монтана-Естейт" 10.04.2019 року, зокрема, щодо включення та затвердження нового учасника товариства.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2024 року у цій справі в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що АТ КБ "ПриватБанк" не є суб`єктом оскарження аукціонів з реалізації майна банкрута, визначених ст. 73 КУПБ, оскільки не є боржником, арбітражним керуючим, кредитором, або особою, інтереси якої були при цьому порушені.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2024 року у справі №904/7963/21(904/2627/23), в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що АТ КБ "ПриватБанк" є забезпеченим кредитором ТОВ "Люкс-Офіс" саме з моменту відкриття провадження у справі № 904/7963/21 про банкрутство ТОВ "Люкс-Офіс". Однак, через невиконання арбітражним керуючим по справі обов`язку з повідомлення суду та включення до реєстру вимог цього забезпеченого кредитора, був вимушений 27.02.2023 року звернутися до суду з заявою з забезпеченими вимогами до боржника в розмірі 1 049 615 472,51 грн.

Враховуючи, що АТ КБ "ПриватБанк", як заставний кредитор ТОВ "Люкс-Офіс", наділений всіма процесуальними правами кредитора по справі, він вправі оскаржувати результати проведення аукціону з продажу заставного майна банкрута.

За доводами скаржника, заборгованість позичальника ТОВ "Монтана-Естейт" перед АТ КБ "ПриватБанк" за Кредитними договорами №08/105/К від 17.12.2008 року, №08/106/К від 17.12.2008 року, №08/107/К від 17.12.2008 року, №08/108/К від 17.12.2008 року №08/109/К від 17.12.2008 року, №08/110/К від 17.12.2008 року, №08/111/К від 17.12.2008, в сумі 1 049 615 472,51 грн (з яких пеня 359 146 508,27 грн) встановлена судовим рішенням по справі № 904/4790/21, отже, в силу ч. 4 ст. 75 ГПК України не потребує додаткового доведення.

Апелянт вказує, що зобов`язання ТОВ "Монтана-Естейт", зокрема, за Кредитними договорами №08/105/К від 17.12.2008 року, №08/106/К від 17.12.2008 року, №08/107/К від 17.12.2008 року, №08/108/К від 17.12.2008 року, №08/109/К від 17.12.2008 року, №08/110/К від 17.12.2008 року, №08/111/К від 17.12.2008 року, з повернення кредиту, сплати відсотків, пені тощо, є забезпеченими заставою на підставі Договору застави №09/01/К/DZ (корпоративних прав) від 28.03.2016 року, укладеного між АТ КБ "ПриватБанк" як заставодержателем та НВ ТОВ "ОКЕАНМАШ", ТОВ "ТАЙЛОН", ТОВ "ЕЛ ТІ ГРУП", ТОВ "АГЕНЦІЯ НОВИЙ СВІТ", ТОВ "ФРІЛАЙН", ТОВ "ЗЕРНОПОСТАВКАМ", ТОВ "КАНДЕЛЛА", ТОВ "ОПФ", ТОВ "ЕЛАРА", ТОВ "КОМУНАЛЬНЕ ОБСЛУГОВУВАННЯ ДОМІВ", як Заставодавцями (п. 2 Договору застави).

При цьому, АТ КБ "ПриватБанк" не надавав згоди на відчуження, розпорядження іншим чином та/або зміну предмету застави, й не був про це повідомлений заставодавцями.

На переконання скаржника, в порушення взятих на себе зобов`язань за Договором застави, приписів діючого законодавства, заставодавцями за цим Договором було фактично здійснено часткове відчуження належних їм на праві власності часток в статутному капіталі ТОВ "Приватофис" (ТОВ "Монтана-Естейт").

Так, 10.04.2019 року Загальними зборами ТОВ "Приватофис" (ТОВ "Монтана-Естейт"), до яких входять всі заставодавці за Договором застави (Протокол загальних зборів учасників ТОВ "Приватофис" від 10.04.2019 року № 10/04/2019), фактично заставодавцями за Договором застави, було прийнято рішення включено нового учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-офіс" з часткою у статутному фонді 98,8474 %.

Тобто, фактично учасниками ТОВ "Приватофис" прийнято рішення про збільшення статутного капіталу товариства за рахунок внесення грошового права вимоги, що не призводить до прямого збільшення активів товариства, які використовуються ним у основній господарській діяльності.

На думку скаржника, оскільки предметом застави за Договором застави є саме 100% корпоративних прав у статутному капіталі ТОВ "Приватофис" (ТОВ "Монтана-Естейт"), й це обтяження було належним чином зареєстровано в ДРОРМ, то за результатами реєстраційної дії №2057275 від 12.04.2019 року відбулось часткове відчуження заставодавцями належних їм часток на користь ТОВ "Люкс-офіс" без згоди заставодержателя, й застава за Договором застави зберігає силу для нового власника частини корпоративних прав - ТОВ "Люкс-офіс".

Апелянт наголошує, що 31.01.2023 року ліквідатор ТОВ "Люкс-Офіс" провів засідання комітету кредиторів, на якому було погоджено умови продажу застави АТ КБ "ПриватБанк" комітетом кредиторів, а не забезпеченим кредитором АТ КБ "ПриватБанк" (копія протоколу наявна в матеріалах справи № 904/7963/21 про банкрутство ТОВ "Люкс-Офіс").

06.02.2023 року заставне майно, без погодження умов продажу з забезпеченим кредитором АТ КБ "ПриватБанк", було виставлено ліквідатором на продаж на аукціоні, 28.02.2023 року було продано, що підтверджується відповідним оголошення про проведення аукціону - https://prozorro.sale/auction/BRE001-UA-009.

Також апелянт звертає увагу, що у "Інформації про лот", що розміщена у оголошені про проведення аукціону https://prozorro.sale/auction/BRE001-UA-009, не міститься інформації про балансову вартість основних фондів, зношення основних фондів, балансовий прибуток, дебіторську заборгованість, що не відповідає вимогам ч. 7 ст. 77 КУзПБ.

На переконання скаржника, відсутність в оголошені про проведення аукціону інформації про балансову вартість основних фондів, зношення основних фондів, балансовий прибуток, дебіторську заборгованість, не дало можливості визначити реальну ринкову вартість частки у статутному капіталі ТОВ "Монтана-Естейт", що в свою чергу, зменшило "привабливість" такого лоту перед покупцями та призвело до продажу заставного майна за заниженою ціною.

Відповідачі відзив на апеляційну скаргу не надали.

Відповідно до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.05.2024 року для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя доповідач: Верхогляд Т.А., судді: Парусніков Ю.Б., Іванов О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.07.2024 року, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; розгляд апеляційної скарги призначено на 20.11.2024 року на 10:00 год.

У судовому засіданні 20.11.2024 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 31.03.2025 року о 10:30 год.

У судовому засіданні 31.03.2025 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів доходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Предметом судового розгляду у цій справі є вимога позивача про визнання результатів аукціону з продажу майна банкрута недійсним.

Положеннями ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Отже, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду.

Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто, цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 року у справі № 910/3009/18).

Справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Офіс" перебуває на стадії ліквідаційної процедури, відповідно до пункту 4 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) з дня введення його в дію (21.10.2019 року) подальший розгляд справи здійснюється відповідно до положень цього Кодексу.

За змістом ст. 73 КУзПБ правочин щодо продажу майна, вчинений на аукціоні, проведеному з порушенням встановленого порядку його підготовки або проведення, що перешкодило або могло перешкодити продажу майна за найвищою ціною, може бути визнаний недійсним господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою боржника, арбітражного керуючого, кредитора або особи, інтереси якої були при цьому порушені.

Згідно з положеннями ст. 61 КУзПБ ліквідатор з дня свого призначення, серед інших повноважень, приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження, виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута.

Усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси. Майно, визначене родовими ознаками, що належить банкруту на праві володіння або користування, включається до складу ліквідаційної маси (ст.62 КУзПБ).

Відповідно до ст.63 КУзПБ після проведення інвентаризації та отримання згоди на продаж майна, ліквідатор здійснює продаж майна банкрута на аукціоні. Початковою вартістю продажу майна банкрута є його вартість, визначена ліквідатором. Ліквідатор може здійснювати безпосередній продаж або продаж на комісійних умовах через організацію роздрібної торгівлі за розумною ціною товарів, що швидко псуються. Ліквідатор може здійснювати безпосередній продаж або продаж на комісійних умовах через організацію роздрібної торгівлі за розумною ціною також виробничих запасів, малоцінних та швидкозношуваних предметів, ринкова вартість яких не перевищує однієї мінімальної заробітної плати.

В статті 68 КУзПБ визначено, що продаж майна боржника на аукціоні відбувається в електронній торговій системі. Порядок функціонування електронної торгової системи, організації та проведення електронних аукціонів, визначення розміру, сплати, повернення гарантійних внесків та сплати винагороди операторів електронних майданчиків затверджується Кабінетом Міністрів України. Замовником аукціону є арбітражний керуючий, призначений господарським судом в порядку, встановленому цим Кодексом.

Замовник аукціону повинен оголосити про проведення першого аукціону протягом 20 днів з дня отримання згоди на продаж майна або визначення умов аукціону судом відповідно до цього Кодексу (ст.70 КУзПБ).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.75 КУзПБ арбітражний керуючий визначає умови продажу за погодженням з комітетом кредиторів та забезпеченим кредитором (щодо майна, яке є предметом забезпечення). До обов`язкових умов продажу належать: склад майна (лот); початкова ціна; крок аукціону. Якщо продажу підлягає майно, яке є предметом забезпечення, до умов продажу належить також умова про витрати, пов`язані з утриманням, збереженням та продажем цього майна, які підлягають відшкодуванню з коштів, отриманих від реалізації такого майна.

Правова природа реалізації у справі про банкрутство майна боржника на торгах у формі аукціону полягає у продажі цього майна, тобто у забезпеченні переходу прав власності на нього до покупця - переможця торгів (аукціону), невід`ємною і завершальною стадією якого є оформлення результатів продажу (аукціону) договором купівлі-продажу, що укладається власником майна чи замовником аукціону з переможцем торгів (аукціону). Подібна природа продажу майна з торгів (аукціону) дає підстави для можливості визнання (за наявності підстав) результатів таких торгів (аукціону) недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, у тому числі й на підставі норм цивільного законодавства.

Порушення встановлених законодавством правил, які визначають процедуру підготовки та проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону, є підставою для визнання результатів аукціону недійсними, що тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Згідно з встановленими у цій справі обставинами:

- 10.04.2019 року загальними зборами ТОВ "Приватофис" (ТОВ "Монтана-Естейт"), до яких входять всі заставодавці за Договором застави (тобто фактично заставодавцями за Договором застави) були прийняті наступні рішення:

- Включення (прийняття) ТОВ "Люкс-Офіс" до складу учасників ТОВ "Приватофис".

- Затвердження нового складу учасників ТОВ "Приватофис".

- Визначення грошової оцінки вкладу (майнових прав) ТОВ "Люкс-Офіс" до статутного капіталу ТОВ "Приватофис" у 20 000 000,00 грн.

- Збільшення статутного капіталу ТОВ "Приватофис" з 233 200,00 грн. до 20 233 200, 00 грн. за рахунок додаткового вкладу ТОВ "Люкс-Офіс" в розмірі 20 000 000, 00 грн. (майнове право вимоги).

- Затвердження статутного капіталу ТОВ "Приватофис" у розмірі 20 233 200, 00 грн. та розподіл його між учасниками ТОВ "Приватофис".

На підставі цього протоколу приватним нотаріусом Вдовіною Л. Л. було проведено реєстраційну дію № 2057275 від 12.04.2019 року щодо зміни статутного капіталу, зміни складу та інформації про засновників ТОВ "Приватофис", що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних офіс-підприємців та громадських формувань від 13.06.2019 року.

Ліквідатором ТОВ "Люкс-Офіс" розміщено оголошення про проведення аукціону з реалізації майнових активів ТОВ "Люкс-Офіс" (частки (98.85 %) в статутному фоні ТОВ "Монтана-Естейт" номінальною вартістю 20 000 000, 00 грн.) за реєстраційним номером доту на веб-сайі: авторизованого електронного майданчика Prozorro. Продажі - https://prozorro.sale/auction/BRE001-UA-009.

В розділі "документація аукціон" до оголошення додані копії Протоколу №3 засідання комітету кредиторів ТОВ "Люкс-Офіс" від 31.01.2023 року щодо погодження продажу заставного майна, а також інформація про лот, у якій, зокрема, зазначено розмір статутного (складеного) капіталу товариства, розмір частки банкрута, середньоспискову кількість працівників, балансову вартість основних фондів, зношення основних фондів, дебіторську та кредиторську заборгованість.

Умови продажу майна банкрута було погоджено Протоколом №3 засідання комітету кредиторів ТОВ "Люкс-Офіс" від 31.01.2023 року, у якому зазначено ринкову вартість статутного капіталу (фонду) ТОВ "Монтана-Естейт", яка визначена відповідно до висновку оцінювача в розмірі 1.00 гривня, ліквідатор запропонував виставити продаж цього майна на аукціоні за 1 000 000, 00 грн.

Також, до оголошення додано інформацію про відсутність обтяжень та обмежень щодо частки (98,85 %) в статутному фоні ТОВ "Монтана-Естейт" номінальною вартістю 20 000 000,00 грн, яка належала ТОВ "Люкс-Офіс".

28.02.2023 року відбувся аукціон з продажу майна боржника ТОВ "Люкс-Офіс" частки (98,85%) в статутному фонді ТОВ "Монтана-Естейт" (попередня назва ТОВ "Приватофіс") (ідентифікаційний код 33546549) номінальною вартістю 20 000 000, 00 грн.

Переможцем аукціону є ТОВ "Логістик X" (ідентифікаційний код 41824043), з яким ТОВ "Люкс-Офіс" було підписано Акт про придбання майна на аукціоні від 06.03.2023 року № за ціною 1 100 000,00 грн.

На переконання позивача, непогодження з ним, як із забезпеченим кредитором, умов продажу майна банкрута є підставою для скасування результатів такого аукціону.

Однак, згідно з усталеною практикою Верховного Суду, при вирішенні спору про визнання недійсними результатів торгів (аукціону) необхідним є встановлення: чи мало місце порушення вимог законодавства при його проведенні; чи вплинули ці порушення на результати аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює результати аукціону (постанови Верховного Суду від 13.03.2018 року у справі № 911/494/17, від 25.04.2018 року у справі № 910/16955/17, від 11.06.2019 року у справі № 920/1316/14, від 26.09.2019 року у справі № 11/19).

У питанні визначення переліку осіб, наділених правом на оспорення результатів аукціону з реалізації майна боржника у справі про банкрутство, слід враховувати, що сторонами спору про визнання аукціону та його результатів недійсними, який розглядається судом в межах провадження у справі про банкрутство є продавець, переможець аукціону та організатор цього аукціону (див. висновок, сформований у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.03.2020 року у справі № 14/325 "б", від 18.08.2020 року у справі № 5023/4363/12, постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2024 року у справі № 910/2592/19).

Скаржник стверджує, що він є забезпечений кредитор відносно боржника та виключно через невиконання арбітражним керуючим обов`язку з повідомлення суду та включення до реєстру вимог кредиторів позивача, його вимоги не було включено до реєстру вимог боржника.

Колегія суддів звертає увагу щодо цих доводів на наступне:

17.12.2008 року між АТ КБ "ПриватБанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Приватофис", як позичальником, було укладено ряд кредитних договорів, серед яких:

- Кредитний договір № 08/105/К (з Додатковими угодами та Договорами про внесення змін) за умовами якого Банк надав Товариству кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з граничним лімітом у розмірі 144 000 000,00 гривень.

- Кредитний договір № 08/106/К (з Додатковими угодами та Договорами про внесення змін) за умовами якого Банк надав Товариству кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з граничним лімітом у розмірі 72 725 800, 00 гривень.

17.12.2008 року між АТ КБ "ПриватБанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спектрум-Енерго", як позичальником, було укладено ряд кредитних договорів, серед яких:

- Кредитний договір № 08/107/К (поточна редакція за Договором про внесення змін №16 від 28.03.2016 року до Кредитного договору №08/107/К від 17.12.2008 року) за умовами якого Банк надав ТОВ "Спектрум-Енерго" кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з граничним лімітом у розмірі 154 000 000,00 гривень.

- Кредитний договір № 08/108/К (поточна редакція за Договором про внесення змін №15 від 28.03.2016 року до Кредитного договору №08/108/К від 17.12.2008 року) за умовами якого Банк надав ТОВ "Спектрум-Енерго" кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з граничним лімітом у розмірі 130 000 000, 00 гривень.

06.04.2015 року Загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум-Енерго" прийнято рішення припинити Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектрум-Енерго" шляхом приєднання до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис". Правонаступником всіх прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум-Енерго" стало Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис".

17.12.2008 року між АТ КБ "ПриватБанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Істейтальянс", як позичальником, було укладено ряд кредитних договорів, серед яких:

- Кредитний договір № 08/109/К (поточна редакція за Договором про внесення змін №15 від 28.03.2016 року до Кредитного договору №08/109/К від 17.12.2008 року, за умовами якого Банк надав ТОВ "Істейтальянс" кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з граничним лімітом у розмірі 154 000 000,00 гривень.

- Кредитний договір № 08/110/К (поточна редакція за Договором про внесення змін №14 від 28.03.2016 року до Кредитного договору №08/110/К від 17.12.2008 року), за умовами якого Банк надав ТОВ "Спектрум-Енерго" кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з граничним лімітом у розмірі 130 000 000, 00 гривень.

06.04.2015 року Загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Істейтальянс" прийнято рішення припинити Товариство з обмеженою відповідальністю "Істейтальянс" шляхом приєднання до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис". Правонаступником всіх прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю "Істейтальянс" стало Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис".

17.12.2008 року між АТ КБ "ПриватБанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Істейт сервіс", як позичальником, було укладено Кредитний договір № 08/111/К, за умовами якого АТ КБ "ПриватБанк" надав ТОВ "Істейт сервіс" кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з граничним лімітом у розмірі 134 000 000,00 гривень.

06.04.2015 року Загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Істейт сервіс" прийнято рішення припинити Товариство з обмеженою відповідальністю "Істейт сервіс" шляхом приєднання до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис". Правонаступником всіх прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю "Істейт сервіс" стало Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис".

Отже, позичальником та боржником за Кредитними договорами №08/105/ К від 17.12.2008 року, №08/106/К від 17.12.2008 року, №08/107/К від 17.12.2008 року, №08/108/К від 17.12.2008 року, №08/109/К від 17.12.2008 року, №08/110/К від 17.12.2008 року, №08/111/К від 17.12.2008 року, є Товариство з обмеженою відповідальністю "Монтана-Естейт" (і.к. ЄДРЮОФОПГФ 33546549, місцезнаходження: 49044, м. Дніпро, узвіз Крутогірний, буд. 14), як правонаступник ТОВ "Приватофис".

Надавши позичальнику кредит за Кредитними договорами №08/105/К від 17.12.2008 року, №08/106/К від 17.12.2008 року, №08/107/К від 17.12.2008 року, №08/108/К від 17.12.2008 року, №08/109/К від 17.12.2008 року, №08/110/К від 17.12.2008 року, №08/111/К від 17.12.2008 року, АТ КБ "ПриватБанк" належним чином виконав свої зобов`язання за цими Кредитними договорами, однак, зустрічні зобов`язання з повернення кредиту, сплати процентів за його користування та пені ТОВ "Монтана-Естейт" виконані не були.

Зобов`язання ТОВ "Монтана-Естейт", зокрема, за Кредитними договорами №08/105/К від 17.12.2008 року, №08/106/К від 17.12.2008 року, №08/107/К від 17.12.2008 року, №08/108/К від 17.12.2008 року, №08/109/К від 17.12.2008 року, №08/110/К від 17.12.2008 року, №08/111/К від 17.12.2008 року з повернення кредиту, сплати відсотків, пені тощо, - є забезпеченими заставою на підставі Договору застави №№09/01/K/DZ (корпоративних прав) від 28.03.2016 року, укладеного між АТ КБ "ПриватБанк" як заставодержателем та НВ ТОВ "ОКЕАНМАШ", ТОВ "ТАЙЛОН", ТОВ "ЕЛ ТІ ГРУП", ТОВ "АГЕНЦІЯ НОВИЙ СВІТ", ТОВ "ФРІЛАЙН", ТОВ "ЗЕРНОПОСТАВКА-М", ТОВ "КАНДЕЛЛА", ТОВ "ОПФ", ТОВ "ЕЛАРА", ТОВ "КОМУНАЛЬНЕ ОБСЛУГОВУВАННЯ ДОМІВ", як Заставодавцями (далі - Договір застави) (п. 2 Договору застави).

Відповідно до п. 1 даного Договору застави предметом цього договору є надання Заставодавцем в заставу корпоративних прав, опис яких зазначений в пункті 6 цього договору, в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "Приватофис" перед заставодержателем, в силу чого заставодержатель має вищий пріоритет (переважне право) у випадку невиконання Позичальником зобов`язань, забезпечених заставою, та (або) невиконання заставодавцем зобов`язань за цим договором, одержати задоволення за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами позичальника та (або) заставодавця.

Згідно з п. 6 Договору застави в забезпечення виконання позичальником зобов`язань за Кредитним договором та заставодавцем зобов`язань за цим договором заставодавець надав в заставу корпоративні права ТОВ "Приватофис" - у розмірі 100% - заставодержателю (далі - предмет застави), перелік яких наведено у Таблиці № 1, належні заставодавцю на праві власності, що підтверджується статутом ТОВ "Приватофис", реєстраційний номер 3057275 від 24.03.2016 року, затвердженим Загальними зборами учасників ТОВ "Приватофис" протокол № 18/03-16 від 18.03.2016 року. Застава за цим договором поширюються на будь-яке відшкодування, отримане заставодавцями унаслідок вилучення предмету застави.

Відповідно до п. 8 Договору застави сторони визначили, що загальна вартість предмету застави складає суму 763 693 449, 98 грн.

Згідно з п. 15.1 Договору заставодавець має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання позичальником якого-небудь із зобов`язань, передбачених Кредитним договором, вони не будуть виконані.

Відповідно до п. 12 Договору застави з моменту набрання чинності цього договору заставодавець має право відчужувати або іншим чином розпоряджатися предметом застави тільки за письмовою згодою заставодержателя.

Згідно з п. 18.2 Договору застави заставодавець зобов`язується не здійснювати відчуження або розпорядження предметом застави без письмової згоди заставодержателя.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2023 року по справі №904/7963/21 за результатами розгляду грошових вимог АТ КБ "ПриватБанк" до боржника відхилено заявлені вимоги до ТОВ "Люкс-Офіс", як забезпеченого кредитора.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.12.2023 року по справі №904/7963/21 ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2023 року про відхилення грошових вимог АТ КБ "Приватбанк" у справі №904/7963/21 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 20.03.2024 року по справі №904/7963/21 касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" залишено без задоволення; ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2023 року та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.12.2023 року у справі №904/7963/21 залишено без змін.

Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду вказав на те, що ТОВ "Люкс-Офіс" не є стороною за договором застави №09/01/K/DZ (корпоративних прав) від 28.03.2016 року, суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків про те, що на ТОВ "Люкс-Офіс" не поширюються зобов`язання, взяті сторонами за цим договором, та обґрунтовано відхилили грошові вимоги АТ КБ "Приватбанк" до банкрута в загальній сумі 1 049 615 472, 51 грн.

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, АТ КБ "ПриватБанк" не є кредитором ТОВ "Люкс-Офіс". Відтак, позивач не належить до переліку осіб, наділених правом на оспорення результатів аукціону з реалізації майна боржника у справі про банкрутство, про що вірно зазначено в оскаржуваному судовому рішенні у цій справі.

Заперечення з цього приводу, викладені в апеляційній скарзі, відхиляються судом як такі, що ґрунтуються на помилковому та довільному тлумаченні скаржником законодавства.

При цьому, скаржник ігнорує обставини розгляду в судовому порядку питання визнання кредиторських вимог скаржника до боржника ТОВ "Люкс-Офіс" та всі доводи апелянта зводяться виключно до переоцінки доказів, за результатом дослідження яких судом першої інстанції ухвалено рішення про відхилення грошових вимог АТ КБ "ПриватБанк" до ТОВ "Люкс-Офіс", яке судами апеляційної та касаційної інстанцій залишено без змін.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4 ст.269 ГПК України).

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За встановлених обставин справи апелянт висновки суду першої інстанції не спростував. Апеляційна скарга не доведена і не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - зміні або скасуванню.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2024 року у справі №904/7963/21(904/2627/23) залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2024 року у справі №904/7963/21(904/2627/23) залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Постанова складена у повному обсязі 28.04.2025 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя О.Г. Іванов

Суддя Ю.Б. Парусніков