За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Спейсикс"
до Приватного підприємства Аудиторська компанія "Ді Джі Кей Юкрейн"
про стягнення 537838,20 грн та розірвання договору
За зустрічним позовом Приватного підприємства Аудиторська компанія "Ді Джі Кей Юкрейн"
до Товариство з обмеженою відповідальністю "Спейсикс"
про стягнення 533393,85 грн
Суддя Усатенко І.В.
Представники сторін: не з`явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Спейсикс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного підприємства Аудиторська компанія "Ді Джі Кей Юкрейн" про стягнення 537838,20 грн та розірвання договору.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором № 230802 від 02.08.2023.
Ухвалою суду від 21.11.2024 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 16.12.2024; встановлено відповідачу строк на подання відзиву.
16.12.2024 Приватне підприємство Аудиторська компанія "Ді Джі Кей Юкрейн" звернулось до Господарського суду міста Києва із зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спейсикс" про 533393,85 грн. Позивачем за зустрічним позовом заявлено клопотання про поновлення йому строку на звернення з позовною заявою, оскільки, Приватним підприємством Аудиторська компанія "Ді Джі Кей Юкрейн" не отримана ухвала суду про відкриття провадження у справі, а представник сторони ознайомився з матеріалами справи 29.11.2024.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.04.2025 первісний позов задоволено повністю. Вирішено розірвати договір про надання послуг № 230802 від 02.08.2023, укладений між Приватним підприємством Аудиторська компанія "Ді Джі Кей Юкрейн" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спейсикс"; стягнути з Приватного підприємства Аудиторська компанія "Ді Джі Кей Юкрейн" (04070, м. Київ, вул. Братська, 5, кв 11; ідентифікаційний код 21326993) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спейсикс" (04112, м. Київ, вул. Сікорського Ігоря авіаконструктора, 8, офіс 5; ідентифікаційний код 43635954) суму попередньої оплати у розмірі 414590 (чотириста чотирнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто) грн 00 коп., пеню у розмірі 123248 (сто двадцять три тисячі двісті сорок вісім) грн 20 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 11095 (одинадцять тисяч дев`яносто п`ять) грн 57 коп. У задоволенні зустрічного позову Приватного підприємства Аудиторська компанія "Ді Джі Кей Юкрейн" (04070, м. Київ, вул. Братська, 5, кв 11; ідентифікаційний код 21326993) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спейсикс" (04112, м. Київ, вул. Сікорського Ігоря авіаконструктора, 8, офіс 5; ідентифікаційний код 43635954) про стягнення заборгованості у розмірі 406890,00 грн та пені у розмірі 126503,85 грн - відмовлено повністю.

15.04.2025 від ТОВ "Спейсикс" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу у сумі 70000,00 грн.

Ухвалою суду від 21.04.2025 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Спейсикс" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу призначено на 01.05.2025.

28.04.2025 від Приватного підприємства Аудиторська компанія "Ді Джі Кей Юкрейн" надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. В запереченнях вказано про не співмірність заявлених судових витрат.

30.04.2025 від заявника надійшло клопотання про розгляд заяви без його участі. ТОВ "Спейсикс" також підтримало свою заяву, заперечувало проти не співмірності витрат на правову допомогу та зазначало, що за зустрічним позовом орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу був вказаний у сумі 65000,00 грн.

01.05.2025 від Приватного підприємства Аудиторська компанія "Ді Джі Кей Юкрейн" надійшло клопотання про відкладення розгляду заяви, оскільки, додаткові пояснення були ним отримані в день засідання і йому необхідно більше часу для підготовки пояснень та заперечень.

В судове засідання 01.05.2025 представники сторін не з`явились, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином.

Суд розглядає клопотання про відкладення судового засідання.

Клопотання мотивовано необхідністю додаткового часу на підготовку заперечень. Проте до додаткових пояснень ТОВ "Спейсикс" не було долучено жодних нових доказів та не було зазначено жодних додаткових обставин щодо розміру заявлених ним витрат на правову допомогу. Про орієнтовний розмір витрат на правову допомогу за подання зустрічного позову представнику Приватного підприємства Аудиторська компанія "Ді Джі Кей Юкрейн" і так було відомо, оскільки, цей розмір був зазначений саме ним. Крім того, необхідність підготовки заперечень не є підставою для неявки в судове засідання.

Суд відмовляє відповідачу за первісним позовом у задоволенні його клопотання про відкладення судового засідання, в зв`язку з необгрунтованістю.

Неявка сторін не перешкоджає вирішенню питання про розподіл судових витрат.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи і матеріали, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

У первісній позовній заяві позивач вказав, що орієнтовна сума витрат на правову допомогу складає 30000,00 грн. У відзиві на зустрічну позовну заяву вказано орієнтовний розмір витрат на правову допомогу у сумі 40000,00 грн (загалом - 70000,00 грн). До закінчення судових дебатів представник ТОВ "Спейсикс" повідомив, що докази в підтвердження витрат на правову допомогу буде подано у відповідності до ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 70000,00 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Стаття 16 Господарського процесуального кодексу України вказує, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (див. постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18).

Відповідно до ч. 4 ст 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України щодо співмірності господарському суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Верховний Суд, застосовуючи частину шосту статті 126 Господарського процесуального кодексу України, неодноразово зазначав, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, постанови Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №826/2689/15; від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.

Об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 19.04.2024 у справі №916/101/23 зазначила, що згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 вказаного вище Закону).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

У постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 Верховний Суд вказав про те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Також частини четверта-шоста, сьома, дев`ята статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначає випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 Господарського процесуального кодексу України.

04.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спейсикс" (клієнт) та адвокатом Кащенком Миколою Юрійовичем (адвокат) укладено Договір № 04/07 про надання правничої допомоги, відповідно до п. 1.1 якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.

Згідно п. 6.1 договору ціна цього Договору становить суму вартості правничої допомоги та додаткових витрат адвоката, наданих останнім та сплачених клієнтом протягом строку дії Договору.

Відповідно до п. 6.2, 6.3 договору в редакції додаткової угоди № 1 від 01.11.2024 за надання правової допомоги клієнт сплачує Адвокату гонорар. Гонорар сплачується клієнтом в національній валюті України - гривні. Розмір гонорару (вартість послуг) визначається Сторонами у окремих додатках до Договору. Розмір гонорару, визначений у додатку, може збільшуватись у випадку виникнення необхідності у наданні додаткових послуг. Остаточна вартість послуг вказується Сторонами у відповідному Акті надання послуг (правничої допомоги). Клієнт оплачує вартість послуг (правничої допомоги) протягом 30 (тридцяти) днів з моменту підписання Сторонами відповідного Акту надання послуг (правничої допомоги), шляхом перерахування коштів на банківський рахунок адвоката, що вказаний у відповідному Акті.

За результатами надання правничої допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі Сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом правничої допомоги і її вартість. На письмову вимогу клієнта, адвокат може надавати акти про надання правничої допомоги, в яких буде вказано перелік наданої правничої допомоги із ідентифікацією (п. 6.4 договору).

Згідно з п. 12.1 договору даний договір укладений на строк 1 рік та набирає чинності з моменту його підписання.

Згідно додатку до договору № 1 від 04.11.2024 Адвокат бере на себе зобов`язання з надання Клієнту професійної правничої допомоги, зокрема: підготовка та формування (в т. ч. додатків) позовної заяви про стягнення коштів з ПП АК «ДІ ДЖІ КЕЙ ЮКРЕЙН» (ідентифікаційний код юридичної особи 21326993) у розмірі 414590,00 грн та розірвання договору про надання послуг від 02.08.2023 № 230802. Сторони погодили, що вартість послуг з підготовки, формування та подачі позовної заяви, а також участі Адвоката у двох судових засіданнях становить: 30000 (тридцять тисяч) грн 00 коп. Розмір гонорару (вартість послуг) може бути збільшений у разі виникнення необхідності надання додаткових послуг (додаткової правничої допомоги) для захисту інтересів Клієнта, зокрема: написання процесуальних документів, участь у судових засіданням понад погоджену кількість та ін. Сторони домовились, що остаточний розмір гонорару Адвоката визначається в день прийняття рішення у справі та вказується у Акті надання послуг (правничої допомоги).

10.04.2025 сторонами було підписано акт надання послуг (правничої допомоги) № 1, яким підтверджено надання наступних послуг: підготовка та подання до Господарського суду міста Києва позовної заяви про стягнення коштів з ПП АК "Ді Джі Кей Юкрейн" у розмірі 414590,00 грн та розірвання договору про надання послуг від 02.08.2023 № 230802; підготовка та подання відповіді на відзив у справі № 910/13954/24; підготовка та подання клопотання про неприйняття доказів у справі; участь у підготовчих/судових засіданнях Господарського суду міста Києва у справі № 910/13954/24 (2 засідання) - вартість послуг становить 30000,00 грн. Крім того, підготовка та подання до Господарського суду міста Києва заперечення клопотання про повернення зустрічної позовної заяви; підготовка та подання до суду відзиву на зустрічну позовну заяву; підготовка та подання до суду заперечення на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву; додаткова участь у підготовчих/судових засіданнях (3 засідання) - вартість послуг становить 40000,00 грн.

Також до матеріалів справи долучено звіт від 10.04.2025 про обсяг наданих послуг до додатку № 1, згідно якого адвокатом було затрачено 36 годин часу на надання послуг ТОВ "Спейсикс".

Адвокатом виставлено рахунок на суму 70000,00 грн № 1/1 від 11.04.2025.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру виходячи з конкретних обставин справи і її складністю, витраченим часом адвоката і обсягом наданих послуг, ціною позову в поєднанні з граничним розміром витрат.

Отже, вірогідними доказами підтверджено надання позивачу правової допомоги на суму 70000,00 грн.

Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд зазначає, що відповідно змісту статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», а саме диспозицією вказаної норми визначено, що адвокатський гонорар може існувати у фіксованій формі.

За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України.

Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності ввід конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18.

Оскільки договором визначено суму гонорару саме у фіксований спосіб, позивач не зобов`язаний посилатися на час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Обґрунтованість розміру витрат на оплату послуг адвоката в такому разі визначається на підставі наявних доказів.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 924/447/18.

Судом враховано, що Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про відшкодування витрат на розгляд справи за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим: рішення у справах «Двойних проти України» (пункт 80) від 12 жовтня 2006 року,«Гімайдуліна і інші проти України»(пункти 34-36) від 10 грудня 2009 року, «East/West Alliance Limited» проти України» (пункт 268) від 23 січня 2014 року, «Баришевський проти України» (пункт 95) від 26 лютого 2015 року та інші.

У рішенні «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Вказану правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 17.09.2019 у справі №910/4515/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

В запереченнях відповідача за первісним позовом проти розміру витрат на правову допомогу зазначено, що вартість послуг є необґрунтованою, оскільки заявлені витрати не відповідають критерію реальності адвокатських витрат, з огляду на наступне. Відповідно до звіту про обсяг наданих послуги від 10.04.2025 Позивачем не надано належних доказів в частині «аналіз судової практики щодо подібних правовідносин» не містить деталізації, які саме документи вивчалися адвокатом та були необхідні для надання правничої допомоги Позивачу. При цьому слід зауважити, що вивчення, дослідження та аналіз документів, що містяться в матеріалах справи є необхідною передумовою для складання відповідних заяв, скарг та клопотань, про які зазначаються в звіті, а саме «складання та подання позовної заяви», а, отже, і складовою послуг з їх підготовки та оформлення. У даному випадку заявлені витрати на правничу допомогу не можуть бути визнані такими, що відповідають цим критеріям, оскільки обсяг наданих правових послуг є значно меншим за заявлену суму витрат. Тобто, Позивач не довів, що витрати на правничу допомогу є пропорційними до обсягу виконаної роботи. Витрати повинні бути співмірними не лише зі складністю справи, але й з реальними обсягами виконаних адвокатом робіт.

Суд не погоджується з запереченнями, оскільки, зави по суті спору, подані позивачем за первісним та відповідачем за зустрічним позовами, містять посилання на судову практику, а тому суд не вбачає підстав для зазначення в акті чи звіті конкретного переліку документів, що вивчались та досліджувались адвокатом в процесі підготовки до судового процесу.

Крім того, суд відзначає, що саме подання ПП АК "Ді Джі Кей Юкрейн" зустрічного позову сприяло збільшенню розміру витрат на правову допомогу.

Суд частково погоджується з доводами ПП АК "Ді Джі Кей Юкрейн" про не співмірність витрат на правову допомогу. Оскільки, не вбачає, що обсяг послуг та їх вартість, які були надані ТОВ "Спейсикс" за зустрічним позовом як відповідачу, є більшим ніж обсяг і вартість послуг, наданих за первісним позовом. Зустрічна позовна заява не містить додаткових доказів чи пояснень, які не були заявлені чи подані ПП АК "Ді Джі Кей Юкрейн" при розгляді первісного позову, і потребували б дослідження та спростування адвокатом ТОВ "Спейсикс". Крім того, представником ТОВ "Спейсикс" до заяв по суті спору щодо зустрічної позовної заяви не було надано будь-яких додаткових доказів. В зв`язку з означеним, суд вбачає, що заявлена правова допомога при розгляді зустрічного позову є надмірною, порівняно з обсягом наданих адвокатом послуг.

На думку суду, співмірним є наступний розмір витрат на правову допомогу за первісним та зустрічним позовом, що загалом становить 50000,00 грн (30000,00+20000,00).

Приймаючи до уваги наведене в сукупності та з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених і поданих до суду ТОВ "Спейсикс" документів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) і розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору та складності даної справи, з урахуванням обсягу наданих послуг (п. 2 ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Суд дійшов висновку, що обґрунтованим є стягнення з ПП АК "Ді Джі Кей Юкрейн" на користь ТОВ "Спейсикс" витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 50000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спейсикс" про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства Аудиторська компанія "Ді Джі Кей Юкрейн" (04070, м. Київ, вул. Братська, 5, кв 11; ідентифікаційний код 21326993) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спейсикс" (04112, м. Київ, вул. Сікорського Ігоря авіаконструктора, 8, офіс 5; ідентифікаційний код 43635954) витрати на правничу допомогу у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн 00 коп.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішеня складено 05.05.2025

Суддя І.В.Усатенко