ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2025 р. Справа№ 910/2116/21 (910/2646/23)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Остапенка О.М.

Отрюха Б.В.

секретар судового засідання Дюкарєва І.М.

за участю представників згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення господарського суду м.Києва від 16.12.2024р.

(повний текст складено 24.12.2024р.)

у справі №910/2116/21(910/2646/23) (суддя Омельченко Л.В.)

за позовом ОСОБА_1

до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Євротранссервіс"

2.Приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) "Автомобільна компанія "Укртранс"

3. ОСОБА_2

4. ОСОБА_3

за участю третьої особи Державного реєстратора Управління державної реєстрації ГТУЮ у м Києві Радченко Альони Леонідівни

про визнання правочину недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав

у межах справи №910/2116/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "РІО ФІН"

до ПрАТ "Автомобільна компанія "Укртранс"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м.Києва від 16.12.2024р. у справі №910/2116/21(910/2646/23) відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ "Євротранссервіс", ПрАТ "Автомобільна компанія "Укртранс", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним Договору купівлі-продажу майнових прав на нежитлові приміщення (паркомісця), серія та номер: 2605/2, виданого 26.05.2014р., укладеного між ПАТ "Автомобільна компанія "Укртранс" та ТОВ "Євротранссервіс", скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 14647389 від 23.07.2014р., 15:41:02, Радченко Альона Леонідівна , Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, визнання недійсним Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.03.2021р. та визнання недійсним Договору купівлі-продажу парко-місця від 02.04.2021р.

Не погоджуючись із винесеним рішенням, 10.01.2025р. ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення господарського суду м.Києва від 16.12.2024р., в якій просить скасувати оскаржуване рішення повністю та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі, а саме визнати недійсним Договір купівлі-продажу майнових прав на нежитлові приміщення (паркомісця), серія та номер: 2605/2, виданий 26.05.2014р., укладений між ПрАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» та ТОВ «Євротранссервіс», в частині гаражу 1, що знаходиться по АДРЕСА_4 у м. Києві; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 14647386 від 23.07.2014р. 15:41:02, Радченко Альона Леонідівна, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, м.Київ; визнати недійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 23.03.2021р., посвідчений ПН КМНО Міндель І.В., зареєстровано в реєстрі №322, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Євротранссервіс»; визнати недійсним Договір купівлі-продажу парко-місця від 02.04.2021р., посвідчений ПН КМНО Копійкою В. В., зареєстровано в реєстрі №293, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Відзиви на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2025р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду м.Києва від 16.12.2024р. у справі №910/2116/21(910/2646/23) та призначено її до розгляду на 07.04.2025р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2025р. розгляд справи №910/2116/21(910/2646/23) відкладено на 28.04.2025р. згідно ст.270 ГПК України.

25.04.2025р. на електронну пошту суду від представника ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому заявник клопоче поновити ОСОБА_2 строк на подання відзиву на підставі ч.1 ст.119 ГПК України.

Колегія суддів відхиляє клопотання представника ОСОБА_2 про поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, як необгрунтоване, оскільки п.3 ухвали Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2025р. учасникам провадження у справі було встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі №910/2116/21(910/2646/23). 19.02.2025р. та 25.02.2025р. апеляційний суд засобами поштового зв`язку (оскільки засоби електронного зв`язку відсутні) надіслав на адреси ОСОБА_2 копії ухвали про відкриття апеляційного провадження від 17.02.2025р. у справі №910/2116/21(910/2646/23). Конверти №476 та №507, які містили копію ухвали Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2025р., були повернуті на адресу суду 17.03.2025р. та 21.03.2025р. із зазначенням причини повернення: за закінченням терміну зберігання (т.6 а.с.65-71). Крім того, як вбачається з матеріалів справи (т.6 а.с.73-74), представником ОСОБА_2 адвокатом Жадобіним В.І. зазначено ті самі адреси, що і ОСОБА_2 , із зазначенням - «Адвокат Жадобін Віталій Ігоревич здійснює діяльність за адресою: 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 7а, оф.54». Тобто адреси є дійсними. Також, ухвалою від 07.04.2025р. апеляційний суд частково відхилив заяву представника ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи, а саме пункти 2 і 3 заяви щодо зобов`язання ОСОБА_1 надіслати копію апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів представнику відповідача ОСОБА_2 - адвокату Жадобіну В.І. та встановлення ОСОБА_2 строку для подання відзиву на апеляційну скаргу після отримання її копії, як необґрунтовану. При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно п.6 ст.6 ГПК України, адвокати реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Чого зроблено - адвокатом Жадобіним В.І. не було, а подано відзив на апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на подання відзиву на електронну пошту суду.

Згідно ст.43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Тому відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Жадобіна В.І. колегія суддів залишає без розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 , дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду м.Києва з позовом до ТОВ "Євротранссервіс", ПрАТ "Автомобільна компанія "Укртранс", третя особа: Державний реєстратор Управління державної реєстрації ГТУЮ у м.Києві Радченко Альона Леонідівна про визнання правочинів недійсними, скасування рішення про державну реєстрацію прав, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просив місцевий суд визнати недійсним Договір купівлі-продажу майнових прав на нежитлові приміщення (паркомісця), серія та номер: 2605/2, виданий 26.05.2014р., укладений між ПАТ "Автомобільна компанія "Укртранс" та ТОВ "Євротранссервіс", в частині гаражу 1, що знаходиться по АДРЕСА_4, у м. Києві; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 14647389 від 23.07.2014р., 15:41:02, Радченко Альона Леонідівна, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві; визнати недійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 23.03.2021р., посвідчений Приватним нотаріусом КМНО Міндель І.В., зареєстрований в реєстрі за №322, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ "Євротрансервіс"; визнати недійсним Договір купівлі-продажу парко-місця від 02.04.2021р., посвідчений Приватним нотаріусом КМНО Копійкою В.В., зареєстрований в реєстрі за №293, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.03.2008р. він став власником майнових прав на гараж №1-81 по АДРЕСА_1 за Договором №163/1-2, повністю сплативши вартість об`єкта будівництва. У подальшому, будинок по АДРЕСА_1 був зданий в експлуатацію 06.04.2012р. згідно Сертифікату серії КВ №0. Згідно Акту прийому-передачі паркінгу машино-місця від 08.04.2013р. на виконання умов Договору №163/1-2 ТОВ "Центрінвестбуд-2000" передав Позивачу паркінг (машино-місце) №1-81.

13.10.2020р. позивач зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на гараж №1-81 по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Втім, позивач стверджував, що у лютому 2021 року він дізнався згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що на підставі запису про право власності №6432883 його гараж було зареєстровано за ТОВ "Євротранссервіс", шляхом зміни нумерації гаражу з "№1-81" на "№1" (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 00).

У державному реєстрі зазначено, що підставою виникнення права власності у Відповідача-1 на гараж №1 став, зокрема, Договір купівлі-продажу майнових прав на нежитлові приміщення (паркомісця), серія та номер: 2605/2, виданий 26.05.2014р., укладений між ПАТ "Автомобільна компанія "Укртранс" та Відповідачем-1. Позивач зазначав, що об`єктом інвестування за цим Договором став гараж, майнові права на який належали йому, шляхом змінення нумерації гаражу з "№1-81" на "№1". При цьому, всі інші характеристики, зокрема, площа (106,1 кв. м) і місцезнаходження об`єкту нерухомості є ідентичними.

Крім того, позивач стверджував, що розрахунок між відповідачами згідно Договору купівлі-продажу майнових прав на нежитлові приміщення (паркомісця), серія та номер: 2605/2, виданий 26.05.2014р., так і не відбувся, Відповідач-1 зареєстрував право приватної власності на спірний гараж безоплатно.

У заяві про зміну предмету позову позивач зазначав, що йому стало відомо, що ОСОБА_2 є власником парко-місця (гаражу) АДРЕСА_2 , яке він придбав у ОСОБА_3 згідно Договору купівлі-продажу парко-місця від 02.04.2021р., посвідченого ПН КМНО Копійкою В.В., зареєстрованого в реєстрі за №293. У свою чергу, ОСОБА_3 набула цей об`єкт нерухомого майна у ТОВ "Євротранссервіс" згідно Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.03.2021р., посвідченого ПН КМНО Міндель І.В., зареєстровано в реєстрі за №322.

У зв`язку з цим, враховуючи, що позивач виконав свої зобов`язання за Договором №163/1-2 купівлі-продажу майнових прав на підземний гараж № НОМЕР_1 та сплатив кошти ТОВ "Центрінвестбуд-2000", він вважає, що Забудовник (ПАТ "Автомобільна компанія "Укртранс"), отримавши кошти від ТОВ "Центрінвестбуд-2000" (Генерального інвестора будівництва паркінгу по АДРЕСА_5 у м.Києві) у повному обсязі, станом на момент проведення останнього платіжного доручення (16.03.2007р.), не мав права розпоряджатись об`єктом інвестування - гаражем №1 (який фактично є гаражем № НОМЕР_1 ) по АДРЕСА_1 . Відтак, позивач просив місцевий суд позовні вимоги задовольнити, визнати вказані правочини недійсними та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 24.02.2023р. було прийнято до розгляду у межах справи №910/2116/21 позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ "Євротранссервіс", ПрАТ "Автомобільна компанія "Укртранс", третя особа: Державний реєстратор Управління державної реєстрації ГТУЮ у м.Києві Радченко Альона Леонідівна про визнання правочину недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав з відповідними правовими наслідками.

Ухвалою місцевого суду від 24.04.2023р., зокрема, було постановлено залучити до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, ОСОБА_2 .

Ухвалою місцевого суду від 12.06.2023р., зокрема, було залучено у якості співвідповідачів у справі №910/2116/21(910/2646/23) ОСОБА_3 ; ОСОБА_2 .

Ухвалою місцевого суду від 18.09.2023р., зокрема, було постановлено витребувати у Державного нотаріуса п`ятої Київської державної нотаріальної контори Василевської О.А. матеріали реєстраційної справи щодо реєстрації права власності на нежитлове приміщення (паркомісце) - гараж 1-81, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою місцевого суду від 04.03.2024р., зокрема, було постановлено витребувати у Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) належним чином засвідчені копії, які подавалися ОСОБА_1 державному реєстратору Василевській О.А., і на підстави яких державним реєстратором було прийнято рішення від 10.08.2021р. номер запису про право власності 43446607, реєстраційна справа №000, а саме: варіант Додаткової угоди №3 до Договору №3-2006 про інвестування будівництва підземних гаражів (місць для паркування автомашин) від 07.09.2006р. на 171 парко-місце, а також до неї акт прийому-передачі паркінгів, машино-місць (місць для паркування автомашин) від 11.10.2012р. на 171 парко-місце ( видалений); Додаток №1 до Договору №3-2006 про інвестування будівництва підземних гаражів (місць для паркування автомашин) від 07.09.2006р. на 11 парко-місць; витребувати у Господарського суду м. Києва з матеріалів судової справи №4/359: іпотечний договір від 29.11.2006р., укладений між ПАТ АКБ "Київ" та ТОВ "Центрінвестбуд-2000"; довіреність (ордер), видану ТОВ "Центрінвестбуд-2000" на ім`я - ОСОБА_1 ; постановлено витребувати у Господарського суд м. Києва матеріали судової справи №48/12 щодо звернення ТОВ "Центрінвестбуд-2000" з позовом до ВАТ "АТ "Укртранс" про стягнення 1 948 648,05 грн. у зв`язку із неналежним виконанням ВАТ "АТ "Укртранс умов інвестиційного договору №3-2006 від 07.09.2006р.; постановлено витребувати у Головного територіального управління юстиції у місті Києві документи із матеріалів реєстраційної справи в ДРРПНМ щодо гаражу АДРЕСА_3 (РН ОНМ 00), а саме: нотаріальну копію договору про інвестування будівництва №3-2006 від 07.09.2006р.; копію додатку до договору №3-2006 про інвестування будівництва підземних гаражів від 07.09.2006р.; копію переліку інвесторів машиномісць від 07.09.2006р.; нотаріальну копію Додаткової угоди №1 від 20.03.2009р.; копія додатку №1 (в новій редакції) від 20.03.2009р.; нотаріальну копію Додаткової угоди №2 до договору №3-2006 про інвестування будівництва підземних гаражів від 28.02.2011р.; нотаріальну копію Додаткової угоди №3 до Договору №3-2006 про інвестування будівництва підземних гаражів від 10.10.2012р.; нотаріальну копію акту прийому-передачі паркінгів від 11.10.2012р.; постановлено витребувати у Головного територіального управління юстиції у місті Києві копії документів із матеріалів реєстраційної справи в ДРРПНМ щодо гаражу №1-23 у будинку АДРЕСА_1 (РН ОНМ 00), а саме: нотаріальну копію договору про інвестування будівництва №3-2006 від 07.09.2006р.; копію додатку до договору №3-2006 про інвестування будівництва підземних гаражів від 07.09.2006р.; копію переліку інвесторів машиномісць від 07.09.2006р.; нотаріальну копію Додаткової угоди №1 від 20.03.2009р.; копію додатку №1 (в новій редакції) від 20.03.2009р.; нотаріальну копію Додаткової угоди №2 до договору №3-2006 про інвестування будівництва підземних гаражів від 28.02.2011; нотаріальну копію Додаткової угоди до Договору №3-2006 про інвестування будівництва підземних гаражів від 10.10.2012р.; нотаріальну копію акту прийому-передачі паркінгів від 11.10.2012р.; постановлено витребувати у ОСОБА_2 належним чином засвідчену копію та оригінал для огляду технічного паспорту на гараж № НОМЕР_2 , загальною площею 106,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який був переданий ОСОБА_2 ОСОБА_3 під час укладення Договору купівлі-продажу парко-місця від 02.04.2021р., посвідчений ПН КМНО Копійкою В.В., зареєстровано в реєстрі №293; ОСОБА_3 ТОВ "Євротранссервіс" під час укладення Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.03.2021р., посвідчений ПН КМНО Міндель І.В., зареєстровано в реєстрі №322; постановлено витребувати у ОСОБА_2 належним чином засвідчену копію та оригінал для огляду платіжного документу на виконання умов Договору купівлі-продажу парко-місця від 02.04.2021р., посвідчений ПН КМНО Копійкою В.В., зареєстровано в реєстрі №293; постановлено витребувати у ОСОБА_3 належним чином засвідчену копію та оригінал для огляду платіжного документу на виконання умов Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.03.2021р., посвідчений ПН КМНО Міндель І.В., зареєстровано в реєстрі №322; постановлено витребувати у ТОВ "Євротранссервіс" належним чином засвідчену копію та оригінал для огляду платіжного документу на виконання умов Договору купівлі-продажу майнових прав на нежитлові приміщення (паркомісця), серія та номер: 2605/2, виданий 26.05.2014р.

Ухвалою місцевого суду від 08.04.2024р. було закрито підготовче провадження у справі №910/2116/21(910/2646/23) та постановлено здійснити перехід до розгляду справи по суті і призначити судове засідання.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем - ПрАТ "Автомобільна компанія "Укртранc" (раніше - ВАТ "Автомобільна компанія "Укртранc") здійснювалось будівництво житлового будинку та підземних гаражів (місць для паркування автомашин) на земельній ділянці кадастровий номер :79:009:0035 на перетині АДРЕСА_5

Інвестором будівництва підземних гаражів, відповідно до договору про інвестування будівництва підземних гаражів (місць для паркування) від 07.09.2006р., було ТОВ "Центрінвестбуд-2000" ().

Відповідно до Додатку 1 до Договору про інвестування будівництва підземних гаражів (місць для паркування) від 07.09.2006р., об`єктами інвестування ТОВ "Центрінвестбуд-2000" було 166 гаражів (паркомісць), загальною площею 3 093,06 кв. м, що підтверджується копією Договору №3-2006 про інвестування будівництва підземних гаражів (місць для паркування автомашин) від 07.09.2006р. разом із додатками №1, №2, №3, які містяться у матеріалах справи.

14.11.2006р. між ПАТ "АКБ "КИЇВ" (кредитор) та ТОВ "Центрінвестбуд-2000" (боржник) було укладено Кредитний договір №141/06, згідно умов якого кредитор надає боржнику кредит на інвестування будівництва підземних гаражів згідно договору №3-2006 про інвестування будівництва підземних гаражів від 07.09.2006р. в будинку, що будується на АДРЕСА_4 .

У забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №141/06 між ПАТ "АКБ "КИЇВ" та ТОВ "Центрінвестбуд-2000" було укладено іпотечний договір від 29.11.2006р., у відповідності до умов якого боржник передав кредитору в іпотеку майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершене, а саме: квартири, згідно з переліком, що є невід`ємною частиною даного договору, майнові права на наступні 166 підземних гаражів загальною площею 3093,03 кв. м в житловому будинку, який будується на перетині АДРЕСА_4 . Вартість предмету іпотеки за згодою сторін складає 20 104 695 грн.

Копія зазначеного іпотечного договору була витребувана місцевим судом з матеріалів справи №4/359 разом з довіреністю, виданою ТОВ "Центрінвестбуд-2000" на ім`я ОСОБА_1 , та була досліджена.

Крім того, місцевим судом було встановлено, що 20.03.2009р. між ВАТ "Автомобільна компанія "Укртранс" та ТОВ "Центрінвестбуд-2000" було укладено додаткову угоду №1 до Договору №3-2006 про інвестування будівництва підземних гаражів (місць для паркування автомашин) від 07.09.2006р.

28.02.2011р. між ВАТ "Автомобільна компанія "Укртранс" та ТОВ "Центрінвестбуд-2000" було укладено додаткову угоду №2 до Договору №3-2006 про інвестування будівництва підземних гаражів (місць для паркування автомашин) від 07.09.2006р.

12.01.2012р. ухвалою господарського суду Київської області у справі №Б11/008-12 було порушено справу про банкрутство ТОВ "Центрінвестбуд-2000".

10.10.2012р. між ПАТ "Автомобільна компанія "Укртранс" та ТОВ "Центрінвестбуд-2000" було укладено додаткову угоду №3 до Договору №3-2006 про інвестування будівництва підземних гаражів (місць для паркування автомашин) від 07.09.2006р., відповідно до п.1 якого сторони внесли зміни до п.1.2 (перелік та детальна характеристика об`єкта інвестування), з якого вбачається, що ТОВ "Центрінвестбуд-2000" отримувало майнові права на 166 гараж (паркомісце) загальною площею 3 042,20 кв.м.

11.10.2012р. ПАТ "Автомобільна компанія "Укртранс" та ТОВ "Центрінвестбуд-2000" було укладено акт прийому-передачі паркінгів, машино-місць (місць для паркування автомашин), відповідно до якого вбачається, що ПАТ "Автомобільна компанія "Укртранс" передало ТОВ "Центрінвестбуд-2000" всього 166 паркінгів, машино-місць (місць для паркування автомашин), загальною площею 3 042,20 кв.м, згідно Договору №3-2006 про інвестування будівництва підземних гаражів (місць для паркування автомашин) від 07.09.2006р. та додаткової угоди №3 від 10.10.2012р.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Центрінвестбуд-2000" було власником майнових прав на 166 паркінгів, машино-місць (місць для паркування автомашин) загальною площею 3 042,20 кв. м, згідно Договору №3-2006 про інвестування будівництва підземних гаражів (місць для паркування автомашин) від 07.09.2006р. та додаткової угоди №3 від 10.10.2012р.

Між тим, позивач ОСОБА_1 у своєму позові вказував, що він з 17.03.2008р. був власником майнових прав на підземний гараж №1-81, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок укладення між ним та ТОВ "Центрінвестбуд-2000" договору купівлі-продажу майнових прав на підземний гараж №1-81, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 (з урахуванням додаткових угод №1, №2 від 18.08.2009р. та від 08.04.2013р. до Договору №163/1-2, які стосувалися зміни характеристик об`єкту інвестування).

Позивач стверджував, що свої зобов`язання згідно умов Договору №163/1-2 (у відповідності до пунктів 2.1.-2.3., 2.6., 2.7.) виконав у повному обсязі, що підтверджується, зокрема, квитанцією №479 від 27.03.2008р. на загальну суму 958 500,00 грн., відповідно до якої на виконання п.2.6. Договору №163/1-2 кошти були внесені позивачем через вкладну касу АКБ "Київ" на рахунок ТОВ "Центрінвестбуд-2000".

Розпорядженням Печерської районної в м.Києві державної адміністрації від 24.01.2013р. за №34 будинку було присвоєно поштову адресу: "АДРЕСА_5".

Рішенням Київської міської ради від 13.11.2014р. №373/373 АДРЕСА_5" було перейменовано на "АДРЕСА_5".

Відтак, позивач вважає, що з 27.03.2008р. він став власником майнових прав на гараж АДРЕСА_5 у м.Києві за Договором №163/1-2, повністю сплативши вартість об`єкта будівництва, вчинивши дії, спрямовані на виникнення правових передумов, необхідних і достатніх для набуття права вимоги щодо переходу права власності на об`єкт будівництва (гараж) та для набуття майнових прав на цей об`єкт.

Позивач зазначав, що згідно Акту прийому-передачі паркінгу, машино-місця від 08.04.2013р. на виконання умов Договору №163/1-2 ТОВ "Центрінвестбуд-2000" передав позивачу паркінг (машино-місце) №1-81. ТОВ "Центрінвестбуд-2000" на виконання умов Договору №163/1-2 видав Позивачу Довідку за №1-81 від 08.04.2013р. про виконання умов Договору №163/1-2, шляхом перерахування коштів у сумі 958 500,00 грн. Крім того, позивач вказував, що ТОВ "Центрінвестбуд-2000" надав позивачеві Витяг за вих. №1-81 від 08.04.2013р., у якому зазначено, що саме ОСОБА_1 є власником паркінгу (машино-місця) №1-81.

На підставі зазначених документів, позивач стверджує, що 13.10.2020р. зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на гараж №1-81 по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Відтак, позивач вважає укладений 26.05.2014р. між ПАТ "Автомобільна компанія "Укртранс" та ТОВ "Євротранссервіс" Договір купівлі-продажу майнових прав на нежитлові приміщення (паркомісця), серія та номер: 2605/2 в частині гаражу 1, що знаходиться по АДРЕСА_4, у м.Києві, а також Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 23.03.2021р., посвідчений Приватним нотаріусом КМНО Міндель І.В., зареєстрований в реєстрі за №322, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ "Євротрансервіс", та Договір купівлі-продажу парко-місця від 02.04.2021р., посвідчений Приватним нотаріусом КМНО Копійкою В.В., зареєстрований в реєстрі за №293, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , недійсними.

Відповідач ОСОБА_2 , не погоджуючись з доводами позивача, у відзиві та письмові пояснення зазначав, що майнових прав на паркомісце загальною площею 106,1 кв.м не існувало і не могло існувати, оскільки побудова такого паркомісця не передбачалась жодними документами, а при введені об`єкта в експлуатацію відповідний об`єкт був відсутній. Відповідач вважає, що договір №163/1-2 купівлі-продажу майнових прав на підземний гараж від 17.03.2008р., додаткові угоди №1 від 18.08.2009р. та №2 від 08.04.2013р. не підписувались ТОВ "Центрінвестбуд-2000" та ОСОБА_1 у встановлені дати (17.03.2008р., 18.08.2009р., 08.04.2013р.).

Також, відповідач ОСОБА_2 місцевому суду зазначав, що п.1.2 Договору про інвестування будівництва підземних гаражів від 07.09.2006р. встановлено, що об`єктом інвестування за цим договором є підземні гаражі (місця для паркування автомашин), перелік яких визначено в Додатку №1 цього договору, загальною площею 3093,06 кв.м, що будуються в житловому будинку на перетині АДРЕСА_4 .

Відповідно до Додатку 1 до договору про інвестування будівництва підземних гаражів (місць для паркування) від 07.09.2006р., об`єктами інвестування ТОВ "Центрінвестбуд-2000" було 166 гаражів (паркомісць), загальною площею 3 093,06 кв. м.

20.03.2009р. між ВАТ "Автомобільна компанія "Укртранс" та ТОВ "Центрінвестбуд-2000" було укладено додаткову угоду №1 до Договору №3-2006 про інвестування будівництва підземних гаражів (місць для паркування автомашин) від 01.09.2006р.

Пунктами 1, 2 додаткової угоди №1 визначено, що у зв`язку зі зміною проектно-кошторисної документації сторони вирішили змінити Додаток №1 до Договору №3-2006 про інвестування будівництва підземних гаражів (місць для паркування автомашин) від 01.09.2006р. Сторони зобов`язуються викласти Додаток №1 в новій редакції.

Натомість, пункт 1.2 Договору №3-2006, яким було визначено об`єкт інвестування (підземні гаражі (місця для паркування автомашин), перелік яких визначено в Додатку №1 цього договору, загальною площею 3093,06 кв.м, що будуються в житловому будинку на перетині АДРЕСА_5, залишився незмінний. Отже, загальна площа підземних гаражів залишилась незмінною.

Крім того, встановлено, що 28.02.2011р. між ВАТ "Автомобільна компанія "Укртранс" та ТОВ "Центрінвестбуд-2000" було укладено додаткову угоду №2 до Договору №3-2006 про інвестування будівництва підземних гаражів (місць для паркування автомашин) від 07.09.2006р. Цією додатковою угодою також залишився незмінний п.1.2 Договору №3-2006, яким було визначено об`єкт інвестування (підземні гаражі (місця для паркування автомашин), перелік яких визначено в Додатку №1 даного договору, загальною площею 3093,06 кв.м, що будуються в житловому будинку на перетині АДРЕСА_4 .

06.04.2012р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві видано сертифікат серії КВ №0, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта: будівництво житлового будинку на перетині АДРЕСА_5 та АДРЕСА_4 , загальна площа квартир - 25 022,2 кв.м, житлова площа квартир - 12 865,4 кв.м; кількість квартир - 192 квартир; кількість поверхів - 25 поверхів; площа вбудованих, вбудовано-прибудованих та прибудованих приміщень - 3 339,7 кв.м, офісні приміщення, площа 1 та 2 рівнів підвалів (паркінгів) - 6 509,1 кв.м.

10.05.2012р. Комунальне підприємство Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" провело технічну інвентаризацію будинку 2б літ. "А" по АДРЕСА_5 (інвентаризаційна справа №130585).

Як вбачається з відповідей на адвокатські запити, надані місцевому суду представником відповідача Жадобіним В.М., КП КМР "КМ БТІ" у своїх листах повідомило про наступне: за даними інвентаризаційної справи за адресою АДРЕСА_5, остання технічна інвентаризація паркінгу проводилась станом на 10.05.2012р. При проведенні інвентаризації в паркінгу було відсутнє машиномісце №1- 81 (лист №9062/14 - 11638 (И-2023) від 01.09.2023р.); КП КМР "КМ БТІ" не проводило технічну інвентаризацію машиномісць №1-33, №1-81, №2-09-1, №2-41-1, №2-87, №2-87-1 за адресою: м.Київ, АДРЕСА_1 (лист №062/14 - 12344 (И-2023) від 15.09.2023р.).

Крім того, місцевим судом було досліджено надану відповідачем ОСОБА_2 копію журналу підрахунку площі житлового будинку з нежитловими (вбудованими) приміщеннями від 10.05.2012р., з якої вбачається, що загальна площа підвалу (паркінгу) на 1 та 2 рівня літ. "А" становить 6509,1 кв.м, налічено 166 машиномісць загальною площею 3042,2 кв.м, разом з тим машиномісце №1-81 або будь-яке інше машиномісце із площею 106,1 кв.м - відсутнє.

З копії поверхового плану підвалу літ "А" по АДРЕСА_1, зокрема 1-ого та 2-ого поверхів, вбачається, що машиномісце №1-81 або будь-яке інше машиномісце із площею 106,1 кв.м - відсутнє.

10.10.2012р. між ПАТ "Автомобільна компанія "Укртранс" та ТОВ "Центрінвестбуд-2000" було укладено додаткову угоду №3 до Договору №3-2006 про інвестування будівництва підземних гаражів (місць для паркування автомашин) від 07.09.2006р., відповідно до п.1 якого сторони внесли зміни до п.1.2 (перелік та детальна характеристика об`єкта інвестування), з якого вбачається, що ТОВ "Центрінвестбуд-2000" отримувало майнові права на 166 гараж (паркомісце) загальною площею 3 042,20 кв.м. Однак, машиномісце №1-81 або будь-яке інше машиномісце із площею 106,1 кв.м відсутнє.

11.10.2012р. ПАТ "Автомобільна компанія "Укртранс" та ТОВ "Центрінвестбуд-2000" було укладено акт прийому-передачі паркінгів, машино-місць (місць для паркування автомашин), відповідно до якого вбачається, що ПАТ "Автомобільна компанія "Укртранс" передало ТОВ "Центрінвестбуд-2000" всього 166 паркінгів, машино-місць (місць для паркування автомашин) загальною площею 3 042,20 кв.м згідно договору №3-2006 про інвестування будівництва підземних гаражів (місць для паркування автомашин) від 07.09.2006р. та додаткової угоди №3 від 10.10.2012р. Машиномісце №1-81 або будь-яке інше машиномісце із площею 106,1 кв.м - відсутнє.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 20.08.2013р. ПАТ "Автомобільна компанія "Укртранс" здійснило реконструкцію першого та другого рівня підвального приміщення №1, №2, №3 та №1-86 на першому рівні, та №4, №2-89, №2-90 та №2-91 на другому рівні в паркомісця. Зокрема, паркомісця №1, №2, №3 та №1-86 на першому рівні, та №4, №2-89, №2-90 та №2-91 на другому рівня були утворені внаслідок реконструкції паркінгу.

Крім того, відповідач звертав увагу, що квитанція, яка надана позивачем на підтвердження оплати майнових прав за договором №163/1-2 купівлі-продажу майнових прав на підземний гараж від 17.03.2008р. не відповідає вимогам Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління НБУ №337 від 14.08.2003р., у редакції 24.04.2007р. Зокрема, відповідач зазначав, що у квитанції відсутній ідентифікаційний або реєстраційний номер, номер особового рахунку платника, інформація про банк отримувача, інформація про банк платника, інформація про код банку отримувача.

Окрім цього, відповідач повідомляв, що у відповідь на адвокатський запит Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомило, що згідно даних архівів ПАТ "АКБ "КИЇВ", які знаходяться у володінні Фонду, інформація щодо надходження 27.03.2008р. коштів в сумі 958 500,00 грн. на рахунки ТОВ "ЦЕНТРІНВЕСТБУД-2000" відсутня. Зазначена відповідь ФГВФО №60-15138/23 від 18.12.2023р. була долучена відповідачем до матеріалів справи.

Позивач у своїх додаткових поясненнях щодо наведених вище доводів відповідача зазначав, що оплата за договором купівлі-продажу майнових прав була внесена ним готівкою, відповідно, зважаючи на п.8 Глави 2 Розділу ІІІ Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України 14.08.2003р. №337 (у ред. від 24.04.2007р.), якою встановлено вимоги до такої квитанції або іншого документу, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, надана квитанція відповідає встановленим вимогам, оскільки містить найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції, а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа).

Відповідно до абзацу 1 пункту 3 глави 1 розділу ІІІ Інструкції, до обов`язкових реквізитів касових документів, які оформлюються для зарахування суми готівки на відповідні рахунки (крім перелічених вище), також належать: номер рахунку отримувача та назва банку отримувача.

Як вбачається з долученої позивачем копії квитанції №479 від 27.03.2008р., вказаним вимогам Інструкції вона не відповідає.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Верховний Суд у постанові від 25.06.2021р. у справі №755/18296/17 (провадження №61-18669св19) зробив наступний висновок, що згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного.

Так, визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту прав та інтересів за ст.16 ЦК України, ст.20 Господарського кодексу України. Загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені ст.215 ЦК України.

Зокрема, відповідно до положень ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Крім того, загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину , містяться у ст.203 ЦК України, згідно положень якої: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

У той же час, провадження у справі про банкрутство, на відміну від позовного провадження, призначенням якого є визначення та задоволення індивідуальних вимог кредиторів, має на меті задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника. Досягнення цієї мети є можливим за умови гарантування: 1) охорони інтересів кредиторів від протизаконних дій інших кредиторів; 2) охорони інтересів кредиторів від недобросовісних дій боржника, інших осіб; 3) охорони боржника від протизаконних дій кредиторів, інших осіб.

Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст.321 цього Кодексу).

Положеннями ч.2 ст.328 ЦК України, встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, котра означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не випливає із закону.

Отже, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності включає в себе законність і добросовісність такого набуття. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, позивач, звертаючись до місцевого суду з позовом про визнання правочинів недійсними, як на підставу свої вимог вказував про недодержання в момент вчинення спірного правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, ч.5 та ч.6 ст.203 ЦК України.

Також позивач посилався на ч.1, ч.3 ст. 203 ЦК України, відповідно до яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Аналізуючи доводи сторін та наявні у матеріалах справи докази, колегією суддів встановлено відсутність недодержання в момент вчинення спірного правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, ч.5 та ч.6 ст.203 ЦК України, з огляду на те, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що об`єкт нерухомого майна, право власності на котрий за ним зареєстроване (гараж з "№1-81") та об`єкт нерухомого майна, право власності на котрий зареєстроване за ОСОБА_2 (гараж "№1"), це один і той же об`єкт нерухомого майна, а матеріали справи свідчать про протилежне.

Зокрема, об`єкт нерухомого майна, право власності на який зареєстроване за Позивачем (гараж з "№1-81") має реєстраційний номер: 000, а об`єкт нерухомого майна, право власності на котрий зареєстроване за ОСОБА_2 (гараж "№1"), має реєстраційний номер: 00. Крім того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об`єкт нерухомого майна, право власності на котрий зареєстроване за позивачем, має адресу: АДРЕСА_1 , гараж 1-81; а об`єкт нерухомого майна, право власності на котрий зареєстроване за ОСОБА_2 , має адресу: АДРЕСА_5 .

Крім того, матеріали справи свідчать про те, що на момент укладення зазначеного договору купівлі-продажу жодних обтяжень та заборон щодо спірного нерухомого майна не було, що перевірено нотаріусом при вчиненні реєстраційних дій та не оскаржувалось в судовому порядку.

За висновком об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.10.2020р. у справі №910/12787/17 особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено. При цьому, відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (постанови Верховного Суду від 04.12.2019р. у справі №910/15262/18, від 03.03.2020р. у справі №910/6091/19).

Апеляційний суд вважає, що оскільки оспорюваний договір купівлі-продажу майнових прав на паркомісця, укладений 26.05.2014р. між ПАТ "Автомобільна компанія "Укртранс" та ТОВ "Євротранссервіс", не порушує законні права та інтереси позивача - ОСОБА_1 , як власника об`єкту нерухомого майна (гараж з "№1-81), а інших підстав для визнання правочину недійсним позивачем не наведено, місцевий суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання недійсним Договору купівлі-продажу майнових прав на нежитлові приміщення (паркомісця), серія та номер: 2605/2, виданого 26.05.2014р., укладеного між ПАТ "Автомобільна компанія "Укртранс" та ТОВ "Євротранссервіс" та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 14647389 від 23.07.2014р., 15:41:02, Радченко Альона Леонідівна, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві.

Враховуючи наведені вище висновки, оскільки вимоги щодо визнання недійсним Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.03.2021р. та визнання недійсним Договору купівлі-продажу парко-місця від 02.04.2021р. є похідними від першої позовної вимоги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови у їх задоволенні.

Місцевий суд законно і обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову до ТОВ "Євротранссервіс", ПрАТ "Автомобільна компанія "Укртранс", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи Державного реєстратора Управління державної реєстрації ГТУЮ у м Києві Радченко Альони Леонідівни про визнання правочину недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав у межах справи №910/2116/21, поклавши витрати по сплаті судового збору на позивача відповідно до ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.ст.74, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 240, 270, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення господарського суду м.Києва від 16.12.2024р. у справі №910/2116/21(910/2646/23) - без змін.

Справу №910/2116/21(910/2646/23) повернути до господарського суду м.Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 29.04.2025р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді О.М. Остапенко

Б.В. Отрюх