ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2025 р. Справа №910/622/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.03.2025

у справі №910/622/25 (суддя Курдельчук І.Д.)

за зустрічною позовною заявою Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст первісного та зустрічного позовів

В провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/622/25 за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - ПрАТ "НЕК "Укренерго") до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (далі - ДПЗД "Укрінтеренерго") про стягнення 78 008 055,64 грн.

27.02.2025, через систему "Електронний суд", ДПЗД "Укрінтеренерго" подало зустрічну позовну заяву до ПрАТ "НЕК "Укренерго" про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити дії.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2025 у справі №910/622/25 повернуто ДПЗД "Укрінтеренерго" зустрічну позовну заяву та додані до неї документи.

Постановляючи вищенаведену ухвалу, місцевий господарський суд дійшов висновку, що зустрічна позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню ДПЗД "Укрінтеренерго", оскільки останнє не усунуло недоліки зустрічної позовної заяви у встановлений судом строк.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, ДПЗД "Укрінтеренерго" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.03.2025 у справі №910/622/25 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції порушив норми процесуального права, а саме пункт 4 частини 3 статті 162, частину 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України), статтю 4 та частину 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір", що призвело до постановлення протиправної ухвали про повернення позову, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2025 апеляційну скаргу ДПЗД "Укрінтеренерго" у справі №910/622/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Буравльов С.І., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДПЗД "Укрінтеренерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.03.2025 у справі №910/622/25. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/622/25. Сторонам встановлено строк на подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень до 16.04.2025.

14.04.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/622/25.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

10.04.2025, через систему "Електронний суд", ПрАТ "НЕК "Укренерго" подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останнє просить суд відмовити ДПЗД "Укрінтеренерго" у задоволенні апеляційної скарги.

Так, у відзиві ПрАТ "НЕК "Укренерго", зокрема зазначає, що суд першої інстанції обґрунтовано визначив судовий збір за подання зустрічної позовної заяви у розмірі 545 040,00 грн. Апеляційна скарга відповідача ґрунтується виключно на суб`єктивних висновках. Дії відповідача у інших справах №910/1951/25, 910/1440/25, 910/11506/24, №910/1951/25 підтверджують суперечливу та недобросовісну поведінку. Єдина мета, яку переслідує відповідач при подачі даної апеляційної скарги - затягування розгляду справи №910/622/25 та подальше порушення взятих зобов`язань.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

За приписами пункту 6 частини 1 статті 255 ГПК України, окремо від рішення суду першої інстанції, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно з частинами 1, 2 статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31-34 частини 1 статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно зі статтею 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, встановив наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 46 ГПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Частиною 1 статті 180 ГПК України встановлено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до частини 8 статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

За приписами частин 4, 5 статті 180 ГПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною 4 цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Встановивши, що ДПЗД "Укрінтеренерго", в порушення вимог пункту 2 частини 1 статті 164 ГПК України, не долучило до зустрічної позовної заяви доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, Господарський суд міста Києва в ухвалі від 06.03.2025 зустрічну позовну заяву ДПЗД "Укрінтеренерго", у цій справі, залишив без руху та встановив позивачу за зустрічним позовом 5-денний строк для усунення недоліків, з дня вручення ухвали суду про залишення зустрічної позовної заяви без руху.

Як вбачається з матеріалів справи копія ухвала суду від 06.03.2025 вручена представнику відповідача в приміщенні Господарського суду міста Києва 06.03.2025 під розписку.

Пунктом 1 частини 6 статті 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку.

Згідно з частиною 7 статті 242 ГПК України, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

З огляду на отримання позивачем за зустрічним позовом ухвали про залишення його позовної заяви без руху 06.03.2025, що, в розумінні частини 6 статті 242 ГПК України, є днем вручення судового рішення, п`ятиденний строк на усунення недоліків зустрічної позовної заяви завершився 11.03.2025.

У той же час, станом на 12.03.2025 заявник не усунув недоліки зустрічної позовної заяви. Клопотання про продовження строку усунення недоліків, відповідно до статті 119 ГПК України, у встановленому порядку до суду не подано.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Частиною 1 статті 113 ГПК України унормовано, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно з статтею 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

З огляду на наведене, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про повернення зустрічної позовної заяви, на підставі частини 4 статті 174 ГПК України.

Водночас, доводи апеляційної скарги щодо помилкового визначення судом першої інстанції кількості позовних вимог не беруться колегією суддів до уваги, оскільки ДПЗД "Укрінтеренерго", у встановлений судом першої інстанції 5-денний строк на усунення недоліків зустрічної позовної заяви, не надало жодних заперечень або пояснень щодо невірності розрахунку місцевим господарським судом судового збору за подання зустрічної позовної заяви.

При цьому, ДПЗД "Укрінтеренерго" у зустрічному позові, щодо попереднього визначення суми судових витрат, вказує, що при поданні зустрічної позовної заяви судовий збір підлягає сплаті у розмірі 12 112,00 грн. У той же час, до зустрічної позовної заяви, у якості доказів, які підтверджують сплату судового збору, долучено платіжну інструкцію від 13.02.2025 №146 на суму 9 689,60 грн.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені в ухвалах Верховного Суду від 23.05.2022 у справі №910/2958/20, від 06.06.2022 у справі №910/10501/19, від 28.07.2022 у справі №924/1251/21, де, між іншим, вказано: "Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом".

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява №24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

Європейський суд з прав людини в рішенні "Креуз проти Польщі" у справі 28249/95 від 19.06.2001 зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

З урахуванням викладеного вище в сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала постановлена відповідно до норм чинного законодавства та встановлених обставин справи.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, з яким погоджується судова колегія, щодо наявності правових підстав для повернення зустрічної позовної заяви ДПЗД "Укрінтеренерго".

Крім того, колегія суддів враховує, що повернення оскаржуваною ухвалою суду зустрічного позову не позбавляє права пред`являти позов у загальному порядку, а тому не є обмеженням доступу до правосуддя.

Інші доводи апеляційної скарги взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи апелянта, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно зі статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду залишає апеляційну скаргу ДПЗД "Укрінтеренерго" без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.03.2025 у справі №910/622/25 - без змін.

Розподіл судових витрат

Згідно зі статтею 129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на ДПЗД "Укрінтеренерго".

Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.03.2025 у справі №910/622/25 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.03.2025 у справі №910/622/25 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/622/25 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов