ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

29 квітня 2025 р. Справа № 902/1506/23

Господарський суд Вінницької області у складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Полотнянко Б.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали у справі

за заявою: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

за участю :

арбітражний керуючий Томашук М.С.

в якості слухача: ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/1506/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 07.05.2024 року відкрито провадження у справі. Введено процедуру реструктуризації боргів боржника. Керуючим реструктуризацією у справі призначено арбітражного керуючого Томашука М.С.

Ухвалою суду від 12.08.2024 року, встановлено перелік та розмір визнаних судом вимог кредиторів у справі № 902/1506/23, що підлягають внесенню арбітражним керуючим (керуючим реструктуризацією) Томашуком М.С. до реєстру вимог кредиторів боржника - ОСОБА_1 , а саме :

- Головного управління ДПС у Вінницькій області в розмірі 5 018,05 грн, з яких: 4933,67 грн - основний платіж (друга черга задоволення вимог кредиторів); 84,38 грн - пеня (третя черга задоволення вимог кредиторів); а також 6 056,00 грн - витрат на сплату судового збору за подання кредиторської заяви (підлягають відшкодуванню позачергово до задоволення вимог кредиторів);

- Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в розмірі 7 022 669,00 грн, з яких: 5 991 531,98 грн - основний борг за кредитом і відсотками (друга черга задоволення вимог кредиторів), 1 031 137,02 грн - пеня (третя черга задоволення вимог кредиторів); а також 6 056,00 грн - витрат на сплату судового збору за подання кредиторської заяви (підлягають відшкодуванню позачергово до задоволення вимог кредиторів).

Постановою суду від 04.11.2024 року боржника - ОСОБА_1 у справі №902/1506/23 визнано банкрутом. Введено процедуру погашення боргів боржника. Керуючим реалізацією майна боржника призначено арбітражного керуючого Томашука М.С.. Призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 04.02.2025 року.

Ухвалою від 14.01.2025 року визнано грошові вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 в розмірі 770 402,72 грн (друга черга задоволення вимог кредиторів), з яких: 577 220,30 грн - борг ОСОБА_1 ОСОБА_3 за договором позики, 44 915,85 грн - присудженні Вінницьким районним судом 3 % річних, 148 266,53 грн - проценти за договором позики за період з 02.08.2010 року по 23.01.2014 року у справі № 902/1506/23.

Ухвалою від 04.02.2025 року призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 29.04.2025 року - 10:30 год.

16.04.2025 року до суду від арбітражного керуючого Томашука М.С. надійшли наступні документи:

- звіт № 02-09/64 від 16.04.2025 року про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період виконання повноважень керуючого реструктуризацією у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ;

- звіт № 02-09/65 від 16.04.2025 року керуючого реструктуризацією про завершення процедури погашення боргів ОСОБА_1 та закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою від 17.04.2025 року вказані звіти призначено до розгляду на 29.04.2025 року - 10:30 год.

В судове засідання на визначену дату з`явився арбітражний керуючий Томашук М.С. Інші учасники провадження у цій справі правом участі в судовому засіданні не скористались.

Натомість, 29.04.2025 року до суду від ОСОБА_3 надійшла заява б/н від 29.04.2025 року про розгляд звітів арбітражного керуючого за відсутності кредитора.

Принагідно, суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Так, згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати подані звіти арбітражного керуючого Томашука М.С. за наявними матеріалами справи.

В ході розгляду справи арбітражний керуючий просив суд затвердити звіт про завершення процедури погашення боргів ОСОБА_1 та закрити провадження у справі.

Суд, розглянувши звіт керуючого реалізацією № 02-09/65 від 16.04.2025 року про завершення процедури погашення боргів ОСОБА_1 та закриття провадження у справі про неплатоспроможність, заслухавши арбітражного керуючого та дослідивши наявні матеріали справи, встановив наступне.

За змістом звіту № 02-09/65 від 16.04.2025 року, на виконання вимог суду та КУзПБ, керуючим реалізацією було проведено роботу по інвентаризації майна боржника за результатами якої було виявлено майно боржника та визначено його вартість шляхом проведення незалежної експертної оцінки, а саме:

земельна ділянка, площею 1,5847га, кадастровий номер :07:007:0106, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Вінницький р-н., смт. Стрижавка, Стрижавська селищна громада, вартість 317 022,00 грн., не перебуває в заставі;

земельна ділянка, площею 2,0609га, кадастровий номер :07:007:0108, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Вінницький р-н., смт. Стрижавка, Стрижавська селищна громада, вартість 412 287,00 грн, не перебуває в заставі;

земельна ділянка, площею 0,4819 га, кадастровий номер :07:007:0107, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Вінницький р-н., смт. Стрижавка, Стрижавська селищна громада, вартість 100 996,00 грн., не перебуває в заставі.

Після проведення інвентаризації майна, керуючим реалізацією було сформовано ліквідаційну масу банкрута та вчинено дії на погодження із кредиторами умов продажу майна.

За результатами проведених торгів аукціони з продажу земельних ділянок 07.03.2025р. було сформовано протоколи торгів із наступними результатами:

1. Земельна ділянка, площею 1,5847 га кадастровий номер :07:007:0106, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва початкова вартість 317 022,00 грн. продана за 675 000,00 грн..

2. Земельна ділянка, площею 2,0609 га кадастровий номер :07:007:0108, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва початкова вартість 412 287,00 грн. продана за 908 250,00 грн..

3. Земельна ділянка, площею 0,4819 га кадастровий номер :07:007:0107, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва початкова вартість 100 996,00 грн. продана за 150 100,00 грн.

Загальна сума, яка надійшла від продажу наведених вище земельних ділянок склала 1 733 350,00 грн..

Після проведення розрахунків із покупцями майна було складено Акти про придбання майна на аукціоні та передано придбані земельні ділянки.

До початку проведення розрахунків у справі від кредитора ГУ ДПС у Вінницькій обл. надійшло повідомлення про те, що податковий борг ОСОБА_1 погашено та в ІКП не обліковується.

З пояснень боржника погашення податкового боргу проведено третіми особами за власні кошти (сином боржника, в зв`язку із здійсненням підприємницької діяльності).

За таких обставин під час розрахунків з кредиторами не брався до уваги податковий борг перед ГУ ДПС у Вінницькій обл., крім відшкодування сплаченого судового збору. Відомості про погашення податкового боргу було занесено до реєстру вимог кредиторів.

Отримані грошові кошти були розподілені відповідно до ст.133 КУзПБ наступним чином:

Першочергові виплати:

35 660,00 грн. сплачено основну грошову винагороду та погашено витрати керуючого реструктуризацією, які затверджено постановою суду від 04.11.2024р.

45 420,00 гри. сплачено основну грошову винагороду керуючого реалізацію в період із 04.11.2024р. по 29.04.2025р. (3 пм за 1 місяць)

12 000,00 грн. погашення витрат на експертну оцінку майна (земельних ділянок)

2 456,60 грн. погашення витрат у справі про банкрутство (витрати по зняттю арештів - адмінзбір, поштові витрати, канцтовари, витрати пов`язані із продажем майна)

701,40 гри. комісія банку

6 056,00 грн. відшкодовано судовий збір ГУ ДПС у Вінницькій обл.

6 056,00 грн. відшкодовано судовий збір АГ "Ощадбанк"

Всього: 108 350,00 грн..

За таких обставин сума, яка підлягає до розподілу між кредиторами 2-ї черги складає 1 625 000,00 грн.

Всього розмір грошових вимог кредиторів 2-ї черги становить 6 761 934,70 грн. (5 991 531,98 грн АТ "Ощадбанк" + 770 402,72 грн. гр. ОСОБА_3 ).

В зв`язку з цим, пропорційний розподіл між кредиторами грошових коштів 2-ї черги становить 24,0315% (1 625 000,00/6 761 934,70 x 100).

На цій підставі до розподілу між кредиторами 2-ї належать наступні суми:

АТ "Ощадбанк" - 1 439 855,00 грн. (5 991 531,98 грн. х 24,0315% )

гр. ОСОБА_3 - 185 139,33 грн. (770 402,72 грн. х 24,0315%)

Відповідно до ч.2 Ст.133 КУзПБ встановлено, що витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати па оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Розмір додаткової грошової винагороди відповідно до положень статті 30 КУзПБ складає З відсотки суми погашених вимог кредиторів.

Розмір додаткової грошової винагороди керуючого реалізацією згідно ст. 30 КУзПБ становить:

від погашення вимог АТ "Ощадбанк" - 43 195,65 грн. (1 439 855,00 грн. - 3%)

від погашення вимог гр. ОСОБА_3 - 5 554,18 грн. (185 139,33 грн. -3%).

Всього розмір додаткової грошової винагороди керуючого реалізацією складає 48 749,83 грн., яка була перерахована керуючому реалізацією.

В зв`язку з цим, до перерахунку кредиторам 2-ї підлягають грошові кошти в наступному розмірі:

АТ "Ощадбанк" - 1 396 659,35 грн.

гр. ОСОБА_3 - 179 585,15 грн.

Всього було витрачено в процедурі погашення боргів грошових коштів в сумі 1 733 350,00 грн..

За таких обставин, після проведення реалізації майна боржника та розподілу коштів залишились непогашеними наступні вимоги кредиторів:

АТ "Державний ощадний банк України" в сумі 5 626 009,65 грн. в такому рахунку:

4 594 872,63 грн. основний борг, що не забезпечений майном боржника - друга черга задоволення вимог кредиторів

1 031 137,02 грн. вимоги, що не забезпечені майном боржника (штраф, пеня) - третя черга задоволення вимог кредиторів.

ОСОБА_3 в сумі 590 817,57 грн. основний борг, що не забезпечений майном боржника - друга черга задоволення вимог кредиторів.

Станом на 01.04.2025р. залишок коштів від реалізації майна боржника становить 0,00 грн. Майно боржника реалізовано повністю.

Відповідно до КУзПБ вимоги кредиторів, що не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними, крім випадків, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Відповідно до ч.6 ст. 133 КУзПБ вимоги, не задоволенні через недостатність майна боржника, вважаються погашеними.

Відповідно до ст.134 КУзПБ затвердження даного звіту є підставою для звільнення від боргів фізичної особи ОСОБА_1 .

Відсутність майна та грошових коштів в боржника є підставою для завершення процедури погашення боргів ОСОБА_1 та закриття провадження у справі про банкрутство.

Рішенням зборів кредиторів 15.04.25р., яке оформлено протоколом зборів кредиторів, кредитори одноголосно вирішили затвердити звіт керуючого реалізацією та звернутись до суду із клопотанням про завершення процедури погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 та закриття провадження у справі про банкрутство.

На підставі викладеного, керуючий реалізацією у звіті просить суд: затвердити звіт про завершення процедури погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 ; звільнити від боргів фізичну особу ОСОБА_1 ; вимоги кредиторів фізичної особи ОСОБА_1 вважати погашеними; вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважати погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню.

На підтвердження обставин, викладених у звіті арбітражним керуючий надані відповідні докази.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України, визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Приписи ст. 113 КУзПБ передбачають, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КУзПБ, після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду (а в разі ліквідації страховика або кредитної спілки - також до Національного банку України) звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об`єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії документів, що підтверджують відчуження активів боржника під час ліквідаційної процедури (у тому числі протоколи про результати аукціону, договори купівлі-продажу, акти приймання-передачі майна, акти про придбання майна на аукціоні тощо); реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, що підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню; для акціонерних товариств - розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій, видане Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; для емітентів боргових цінних паперів - звіт про результати погашення цінних паперів.

Про час і місце судового засідання, в якому мають розглядатися звіт і ліквідаційний баланс, господарський суд повідомляє ліквідатора та кредиторів.

Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти дій, спрямованих на виявлення та повернення активів боржника.

Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки кредиторів постановляє ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Згідно ч. 6 ст. 65 КУзПБ, ліквідатор виконує свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Кодексом.

В силу ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.06.2024 року у справі № 916/1584/21, у процедурі погашення боргів боржника здійснюється формування ліквідаційної маси та вирішуються пов`язані з цим питання, зокрема: визначається майно боржника, яке підлягає реалізації у процедурі погашення боргів боржника; випадки невключення майна до ліквідаційної маси; порядок задоволення вимог кредиторів, тощо (статті 130-133 КУзПБ).

Ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи. Затверджуючи звіт ліквідатора, господарський суд повинен дати оцінку належності проведення ліквідатором всієї ліквідаційної процедури, дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів, відповідності законодавству про банкрутство всіх обов`язкових додатків до звіту ліквідатора, зокрема, оцінити повноту пошуку, виявлення майнових активів банкрута, для включення їх в ліквідаційну масу, дати оцінку діям ліквідатора щодо пошуку, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, надати оцінку повноті реалізації ліквідатором активів боржника, а також з`ясувати чи здійснювались ліквідатором заходи для виявлення та повернення дебіторської заборгованості банкрута. Висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглядаючи ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора, в судовому засіданні господарський суд перевіряє обґрунтованість, правомірність та повноту дій ліквідатора, а також достовірність змісту ліквідаційного балансу (відповідні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 08.08.2019 у справі № 922/2817/18, від 12.09.2019 у справі № 914/3812/15).

КУзПБ передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури. Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів, спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі).

На необхідності дотримання зазначеного принципу неодноразово зверталася увага Верховним Судом під час касаційного перегляду судових рішень, зокрема у постановах від 08.05.2018 у справі № 904/5948/16, від 02.07.2019 у справі № 5011-46/1733-2012, від 12.09.2019 у справі № 914/3812/15, від 28.11.2019 у справі № 18/1971/12, від 27.02.2020 у справі № 910/21227/16.

Завданням ліквідатора у ліквідаційній процедурі є не проста констатація факту відсутності майна, а дієвий і належний пошук майна банкрута. Отже, під час ліквідаційної процедури, ліквідатор має здійснювати заходи спрямовані на пошук, виявлення і повернення майна, яке перебуває у третіх осіб. Крім того, ліквідатор має здійснювати обґрунтовані і логічні дії, а також здійснювати запити до відповідних органів, з врахуванням минулої діяльності банкрута. При цьому, кількість запитів не є критерієм якості роботи ліквідатора. Таким критерієм є наповнення ліквідаційної маси (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 903/975/14).

Звіт та ліквідаційний баланс, як підсумковий документ, що подається ліквідатором господарському суду в зв`язку з закінченням ліквідаційної процедури, не може бути затверджений господарським судом у відсутності доказів аналізу ліквідатором первісної бухгалтерської документації боржника, а також, у відсутності аналізу судом дій ліквідатора щодо виявлення майна банкрута, що підлягає включенню до ліквідаційної маси, а також, його дій щодо пошуку нерухомого, рухомого майна банкрута і дебіторської заборгованості (висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № Б-39/134-10, від 26.07.2018 у справі № 904/9631/15).

Хоча вищезазначені висновки було сформовано Верховним Судом щодо здійснення процедури ліквідації юридичних осіб, разом з тим врахування зазначеного принципу також при розгляді справ про неплатоспроможність фізичних осіб є доцільним, враховуючи, що відповідно до статті 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою (відповідний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18.11.2021 у справі № 915/2487/19).

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 131 КУзПБ, майно боржника, що підлягає реалізації у процедурі погашення боргів боржника, складає ліквідаційну масу.

До складу ліквідаційної маси включається все майно боржника, що перебуває у його власності, а також те, що буде отримано боржником у власність після визнання його банкрутом і до завершення процедури погашення боргів боржника, крім майна, визначеного частинами шостою і сьомою цієї статті та статтею 132 цього Кодексу.

До складу ліквідаційної маси може бути включено майно, що є часткою боржника у спільній власності. У такому разі відбувається виділення частки боржника із спільного майна за правилами, передбаченими цивільним законодавством.

З моменту визнання боржника банкрутом: розпорядження усіма правами щодо майна, включеного до складу ліквідаційної маси, здійснює керуючий реалізацією від імені боржника; скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Судом встановлено, що згідно долученої до звіту Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеку, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №345092251 від 03.09.2023 року у власності боржника перебували земельні ділянки: площею 1,5847 га, кадастровий номер :07:007:0106, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Вінницький р-н., смт. Стрижавка, Стрижавська селищна громада; площею 2,0609 га, кадастровий номер :07:007:0108, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Вінницький р-н., смт. Стрижавка, Стрижавська селищна громада; площею 0,4819 га, кадастровий номер :07:007:0107, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Вінницький р-н., смт. Стрижавка, Стрижавська селищна громада.

За результатами здійснених заходів щодо реалізації майна банкрута, загальна сума, яка надійшла від продажу наведених вище земельних ділянок склала 1 733 350,00 грн., які було розподілені відповідно до ст.133 КУзПБ наступним чином:

Першочергові виплати: 35 660,00 грн. сплачено основну грошову винагороду та погашено витрати керуючого реструктуризацією, які затверджено постановою суду від 04.11.2024р.; 45 420,00 грн. сплачено основну грошову винагороду керуючого реалізацію в період із 04.11.2024р. по 29.04.2025р. (3 пм за 1 місяць); 12 000,00 грн. погашення витрат на експертну оцінку майна (земельних ділянок); 2 456,60 грн. погашення витрат у справі про банкрутство (витрати по зняттю арештів - адмінзбір, поштові витрати, канцтовари, витрати пов`язані із продажем майна); 701,40 гри. комісія банку; 6 056,00 грн. відшкодовано судовий збір ГУ ДПС у Вінницькій обл.; 6 056,00 грн. відшкодовано судовий збір АГ "Ощадбанк". Всього: 108 350,00 грн..

До розподілу між кредиторами 2-ї черги належать наступні суми: АТ "Ощадбанк" - 1 439 855,00 грн. (5 991 531,98 грн. х 24,0315% ); гр. ОСОБА_3 - 185 139,33 грн. (770 402,72 грн. х 24,0315%).

При цьому, як зазначено у звіті, до початку проведення розрахунків у справі від кредитора ГУ ДПС у Вінницькій обл. надійшло повідомлення про те, що податковий борг ОСОБА_1 погашено та в ІКП не обліковується. З пояснень боржника погашення податкового боргу проведено третіми особами за власні кошти (сином боржника, в зв`язку із здійсненням підприємницької діяльності). За таких обставин під час розрахунків з кредиторами не брався до уваги податковий борг перед ГУ ДПС у Вінницькій обл., крім відшкодування сплаченого судового збору. Відомості про погашення податкового боргу було занесено до реєстру вимог кредиторів.

Розмір додаткової грошової винагороди керуючого реалізацією згідно ст. 30 КУзПБ становить: від погашення вимог АТ "Ощадбанк" - 43 195,65 грн. (1 439 855,00 грн. - 3%), від погашення вимог гр. ОСОБА_3 - 5 554,18 грн. (185 139,33 грн. - 3%). Всього розмір додаткової грошової винагороди керуючого реалізацією складає 48 749,83 грн., яка була перерахована керуючому реалізацією.

В зв`язку з цим, до перерахунку кредиторам 2-ї підлягають грошові кошти в наступному розмірі: АТ "Ощадбанк" - 1 396 659,35 грн., гр. ОСОБА_3 - 179 585,15 грн.

Всього було витрачено в процедурі погашення боргів грошових коштів в сумі 1 733 350,00 грн..

Водночас, після проведення реалізації майна боржника та розподілу коштів залишились непогашеними наступні вимоги кредиторів: АТ "Державний ощадний банк України" в сумі 5 626 009,65 грн. в такому рахунку: 4 594 872,63 грн. основний борг, що не забезпечений майном боржника - друга черга задоволення вимог кредиторів, 1 031 137,02 грн. вимоги, що не забезпечені майном боржника (штраф, пеня) - третя черга задоволення вимог кредиторів; ОСОБА_3 в сумі 590 817,57 грн. основний борг, що не забезпечений майном боржника - друга черга задоволення вимог кредиторів.

Станом на 01.04.2025р. залишок коштів від реалізації майна боржника становить 0,00 грн. Майно боржника реалізовано повністю.

Принагідно, суд звертає увагу на те, що інших майнових активів належних боржнику, крім вказаних вище земельних ділянок, які б підлягали включенню до складу ліквідаційної маси ОСОБА_1 згідно вимог ст.131 КУзПБ, керуючим реалізацією майна - арбітражним керуючим Томашуком М.С. не виявлено (доказів протилежного матеріали справи не містять).

Слід зазначити, що керуючим реалізацією майна долучені до звіту відповіді реєстручих органів на запити арбітражного керуючого Томашука М.С., якими повідомлено про відсутність зареєстрованого за боржником майна.

Отже, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що під час процедури погашення боргів боржника, усе виявлене та включене керуючим реалізацією майна до складу ліквідаційної маси ОСОБА_1 майно було реалізовано.

Водночас, згідно ч. 3, п. 6 ч. 8 ст. 123 КУзПБ, проведення зборів кредиторів та голосування на них здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

До компетенції зборів кредиторів належить прийняття рішення про: інші питання, передбачені законодавством.

Судом встановлено, що згідно долученого до звіту протоколу засідання зборів кредиторів фізичної особи ОСОБА_1 від 16.04.2025 року, кредиторами більшістю голосів, зокрема, вирішено: схвалити кінцевий звіт арбітражного керуючого Томашука М.С. про проведену роботу в процедурі погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 ; уповноважити арбітражного керуючого Томашука М.С. подати до суду звіт про завершення процедури погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 із клопотанням про закриття провадження у справі про банкрутство.

Отже, суд, дослідивши звіт керуючого реалізацією № 02-09/65 від 16.04.2025 року про завершення процедури погашення боргів ОСОБА_1 та закриття провадження у справі про неплатоспроможність та надані докази у їх сукупності, дійшов висновку, що керуючим реалізацією майна у повній мірі проведено заходи, передбачені статтями 131, 133 КУзПБ щодо виявлення майна боржника та погашення кредиторських вимог у відповідній процедурі, які відображено у вказаному звіті, та який підтверджений наявними у справі доказами і відповідає вимогам законодавства.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 90 КУзПБ встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) у разі затвердження звіту ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 90 КУзПБ, провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) може бути закрито у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 5, 9, 10, 12 і 13 частини першої цієї статті, на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) (до та після визнання боржника банкрутом), у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8 і 11 частини першої цієї статті, - лише до визнання боржника банкрутом, а у випадку, передбаченому пунктом 7 частини першої цієї статті, - лише після визнання боржника банкрутом.

Про закриття провадження у справі про банкрутство постановляється ухвала.

У випадках, передбачених пунктами 5-8 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Згідно ч. 6, ч. 7 ст. 133 КУзПБ, вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, щодо сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, а також інші вимоги особистого характеру, які не були задоволені або погашені частково у процедурі задоволення вимог кредиторів, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.09.2023 року у справі № 910/929/21, тлумачення змісту ч. 1 ст. 90 КУзПБ у взаємозв`язку зі ст. 113 КУзПБ із застосуванням системного способу її інтерпретації свідчить, що наведена норма та визначені нею підстави закриття провадження у справі про банкрутство (за винятком підстав, визначених пунктами 1, 2, які стосуються виключно юридичної особи) є загальними щодо норм книги четвертої IV КУзПБ, яка містить підстави закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи (фізичної особи - підприємця), адже вони застосовуються до більш широкого кола відносин: як банкрутства юридичних осіб, так і фізичних осіб (фізичних осіб - підприємців).

Провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи (фізичної особи - підприємця) відповідно до положень КУзПБ може бути закрите з підстав :

- визначених ч. 7 ст. 123 КУзПБ (підстави, характерні за своєю особливістю саме фізичній особі);

- визначених п.п. 1-8 ч. 1 ст. 90 КУзПБ (тією мірою, якою ці підстави можуть стосуватися фізичної особи);

- визначених приписами п. 9 ч. 1 ст. 90 КУзПБ, до яких з урахуванням відсильного характеру положень цього пункту належать інші підстави, передбачені законом (до яких відносяться, зокрема, випадки, зазначені в ч. 11 ст. 126, ч. 3 ст. 128, ч. 3 ст. 129, ч. 1 ст. 134 КУзПБ).

Відповідна позиція викладена у постанові від 02.02.2023 у справі № 5023/1668/12, а також у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі № 903/806/20, на яку посилається скаржник.

З огляду на встановлені обставини та наведені приписи законодавства, суд дійшов висновку про затвердження звіту арбітражного керуючого (керуючого реалізацією) Томашука М.С. № 02-09/65 від 16.04.2025 року про завершення процедури погашення боргів ОСОБА_1 та закриття провадження у справі про неплатоспроможність, що є наслідком завершення процедури погашення боргів боржника, звільнення боржника від боргів та закриття провадження у справі № 902/1506/23.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 КУзПБ, дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 134 КУзПБ, господарський суд при постановленні ухвали про завершення процедури погашення боргів боржника та закриття провадження у справі про неплатоспроможність ухвалює рішення про звільнення боржника - фізичної особи від боргів.

Фізична особа не звільняється від подальшого виконання вимог кредиторів після завершення судових процедур у справі про неплатоспроможність та обов`язку повернення непогашених боргів, а саме: 1) відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; 2) сплати аліментів; 3) виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи.

Такі вимоги, що не були повністю погашені у справі про неплатоспроможність, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність у непогашеній частині.

За наведених обставин, мораторій, що був вжитий ухвалою суду від 07.05.2024 року у цій справі, підлягає припиненню.

Також, судом розглянуто звіт арбітражного керуючого Томашука М.С. № 02-09/64 від 16.04.2025 року про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ..

В судовому засіданні, арбітражний керуючий просив суд затвердити вказаний звіт.

Як вбачається із змісту звіту № 02-09/64 від 16.04.2025 року, розрахунок грошової винагороди керуючого реалізацією у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 здійснювався у розмірі трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень відповідно до КУзПБ .

Таким чином, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого чинним законодавством України у відповідному році, за період виконання повноважень у справі про банкрутство в період із 04.11.2024 р. по 29.04.2025 р. арбітражному керуючому Томашуку М. С. нараховано основну грошову винагороду в сумі 45 420,00 грн, про що складений звіт по нарахованій грошовій винагороді (розрахунок відповідної основної грошової винагороди викладено у звіті).

Крім того відповідно до положень статті 30 КУзПБ керуючим реалізацією отримано додаткову грошову винагороду в розмірі 3 відсотки від суми погашених вимог кредиторів на загальну суму 48 749,83 грн.

Також, за період із 04.11.2024 р. по 29.04.2025 р. арбітражним керуючим було понесено витрати по справі про банкрутство на суму 2 456,00 грн (витрати по зняттю арештів - адмінзбір, поштові витрати, канцтовари, витрати пов`язані із продажем майна).

Разом з цим, рішенням зборів кредиторів від 15.04.2025 р., яке оформлено протоколом зборів кредиторів від 15.04.2025 року, кредитори вирішили схвалити звіт керуючого реалізацією про нарахування та виплату основної грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого.

За змістом протоколу від 15.04.2025 року, з питання другого порядку денного зборів кредитор АТ "Державний ощадний банк" надав відповідь, що він утримується від прийняття рішення з запропонованим керуючим реалізацією проектом, щодо схвалення звіту про основну та додаткову грошову винагороду, звіту про витрати. Разом із цим, витрати на основну та додаткову грошову винагороду та витрати по справі відображенні в кінцевому звіті керуючого реалізацією, за який кредитор АТ "Державний ощадний банк" проголосував про схвалення без зауважень. Тобто, рішення з даного питання можна вважати схваленим, виходячи із схвалення звіту керуючою реалізацією в цілому. Заперечень до звіту про грошову винагороду та витрати у справі не надходило.

На підставі викладеного вище, арбітражний керуючий просить суд: затвердити звіт про нарахування та виплату основної винагороди керуючого реалізацією ОСОБА_1 арбітражного керуючого Томашука М.С. за період із 04.11.2024 р. по 04.04.2025 р. в сумі 45 420,00 грн, додаткової грошової винагороди в розмірі 48 749,83 грн; затвердити звіт про витрати керуючого реалізацією Чижика В.М. арбітражного керуючого Томашука М.С. за період із 04.11.2024 р. по 29.04.2025 р. на суму 2 456,00 грн.

Водночас, до вказаного звіту арбітражним керуючим долучені завірені копії платіжних інструкцій від 21.11.2024 року та фіскальних чеків від 04.12.2024 року, 26.02.2025 року, 31.03.2025 року, 01.04.2025 року, на підтвердження понесених витрат.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 12 КУзПБ, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 6 ст. 30 КУзПБ, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реалізацією становить три розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, або коштів фонду, створеного кредиторами для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (у разі його створення).

Витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, погашення боргів боржника подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Згідно ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2024 рік", установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб - 3028 гривень.

Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2025 рік", установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб - 3028 гривень.

Суд, перевіривши викладений у звіті № 02-09/64 від 16.04.2025 року розрахунок основної грошової винагороди арбітражного керуючого Томашука М.С., дійшов висновку, що нарахована основна грошова винагорода в сумі 45 420,00 грн згідно вказаного розрахунку є арифметично вірною та відповідає наведеним нормам законодавства і обставинам справи.

Також, отримана керуючим реалізацією майна боржника додаткова грошова винагорода в розмірі 3 відсотки від суми погашених вимог кредиторів на загальну суму 48 749,83 грн, підтверджується наявними у справі доказами.

Крім цього, судом встановлено, що згідно наявного у справі протоколу засідання зборів кредиторів фізичної особи ОСОБА_1 від 16.04.2025 року, більшістю голосів кредиторів вирішено: схвалити звіт про витрати арбітражного керуючого Томашука М.С. керуючого реалізацією у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 за період із 04.11.2024 р. по 29.04.2025 р. в розмірі 2 456,00 грн; схвалити звіт про нарахування та виплату основної винагороди керуючого реалізацією ОСОБА_1 арбітражного керуючого Томашука М.С. за період із 04.11.2024 р. по 04.04.2025 р. в сумі 45 420,00 грн та додаткової грошової винагороди в розмірі 48 749,83 грн.

Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності та положення закону, суд дійшов висновку про затвердження звіту арбітражного керуючого Томашука М.С. № 02-09/64 від 16.04.2025 року про нарахування та виплату основної винагороди керуючого реалізацією ОСОБА_1 арбітражного керуючого Томашука М.С. за період із 04.11.2024 р. по 04.04.2025 р. в сумі 45 420,00 грн, додаткової грошової винагороди в розмірі 48 749,83 грн та звіту про витрати керуючого реалізацією Чижика В.М. арбітражного керуючого Томашука М.С. за період із 04.11.2024 р. по 29.04.2025 р. на суму 2 456,60 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 12, 30, 65, 90, 113, 133, 134 КУ з процедур банкрутства, ст.ст. 2, 3, 18, 42, 73-79, 86, 232-236, 255, 256, 242, 326 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Затвердити звіт арбітражного керуючого Томашука М.С. № 02-09/64 від 16.04.2025 року про нарахування та виплату основної винагороди керуючого реалізацією ОСОБА_1 арбітражного керуючого Томашука М.С. за період із 04.11.2024 р. по 04.04.2025 р. в сумі 45 420,00 грн, додаткової грошової винагороди в розмірі 48 749,83 грн та звіт про витрати керуючого реалізацією ОСОБА_1 арбітражного керуючого Томашука М.С. за період із 04.11.2024 р. по 29.04.2025 р. на суму 2 456,60 грн.

2. Затвердити звіт арбітражного керуючого (керуючого реалізацією) Томашука М.С. №02-09/65 від 16.04.2025 року про завершення процедури погашення боргів ОСОБА_1 та закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

3. Завершити процедуру погашення боргів ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) у справі № 902/1506/23.

4. Звільнити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) від боргів.

5. Вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними, крім випадків, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

6. Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

7. Згідно ч. 2 ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства, фізична особа ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) не звільняється від подальшого виконання вимог кредиторів після завершення судових процедур у справі про неплатоспроможність та обов`язку повернення непогашених боргів, а саме: 1) відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; 2) сплати аліментів; 3) виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи.

8. Припинити повноваження керуючого реалізацією майна боржника - ОСОБА_1 у справі № 902/1506/23 - арбітражного керуючого Томашука Миколи Савелійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 187 від 08.02.2013 року).

9. Припинити дію мораторію введеного ухвалою Господарського суду Вінницької області від 07.05.2024 року у справі № 902/1506/23.

10. Закрити провадження у справі № 902/1506/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

11. Копію ухвали надіслати згідно переліку рекомендованим листом, до електронних кабінетів ЄСІТС та на електронні адреси: арбітражному керуючому Томашуку М.С. - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; представнику АТ "Державний ощадний банк України" адвокату Лобанову О.О. - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ГУ ДПС у Вінницькій області - .

Згідно ч. 4 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника, прийняті господарським судом у справі про банкрутство (неплатоспроможність), набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 );

3 - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ).