номер провадження справи 3/3/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2025 Справа №908/82/25

м. Запоріжжя, Запорізька область

Господарський суд Запорізької області у складі судді Педорича С.І.,

за участю секретаря судового засідання Данилейко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу:

за позовом: Запорізької міської ради (просп. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105; ідентифікаційний код юридичної особи 04053915)

до відповідача: АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» (вул. Фанатська (Добролюбова), буд. 20, м. Запоріжжя, 69006; ідентифікаційний код юридичної особи 00130872)

про стягнення коштів у розмірі 260 511,95 грн

за участю представників учасників справи:

від позивача: Михайловський Дмитро Сергійович, посвідчення №1108 від 17.02.2023;

від відповідача: Заброда Юлія Юріївна, адвокат, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧК №001413 від 01.03.2022, довіреність №21-ДнЕ/25 від 21.01.2025;

Кулініч Олександр Олександрович, адвокат, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №3274 від 15.07.2009, довіреність №20-ДнЕ/25 від 21.01.2025

РУХ СПРАВИ.

08.01.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Запорізької міської ради до відповідача АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» (скорочене найменування АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО»), про стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна за період з 01.01.2019 по 05.07.2023, в розмірі 260 511,95 грн. Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 126,14 грн просить покласти на відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2025 справу №908/82/25 передано на розгляд судді Педоричу С.І.

Ухвалою суду від 10.01.2025 відкрито провадження у справі №908/82/25; присвоєно справі номер провадження 3/3/25; постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

15.01.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Заява обґрунтована тим, що, за переконанням відповідача, обставини у справі №908/82/25 потребують вивчення та надання оцінки доволі складної документації, що в тому числі будуть надані й Відповідачем, які обтяжені відповідними розрахунками та періодами щодо платежів за користування земельною ділянкою, та охоплюють доволі тривалий термін відносин, пов`язаних із її користуванням. Зокрема, як вбачається із позову та розрахунку до нього, необхідно надати оцінку й встановити обставини, що виникли до прийняття Позивачем 03.11.2021 рішення про передачу в оренду земельної ділянки Відповідачу. Крім того, фактичні обставини цієї справи відмінні від обставин судової практики, наведеної Позивачем у позовній заяві, що також свідчить про недоцільність розгляду у спрощеному проваджені.

Ухвалою суду від 20.01.2025 постановлено здійснювати розгляд справи №908/82/25 за правилами загального позовного провадження; розгляд справи здійснювати зі стадії відкриття провадження у справі; підготовче судове засідання призначено на 18.02.2025 о 10:30 год.; учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

27.01.2025 через систему «Електронний суд» до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву по справі №908/82/25, відповідно до якого відповідач просив в задоволені позовних вимог позивача Запорізької міської ради, про стягнення з відповідача АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО», доходу, отриманого від безпідставно набутого майна за період з 01.01.2019 по 05.07.2023 в розмірі 260 511,95 відмовити в повному обсязі, а також витрати з оплати судового збору покласти на позивача.

03.02.2025 від представника позивача до суду через «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач вважає, що спір між сторонами у даній справі має вирішуватись саме на підставі ст.ст. 1212-1214 ЦК України, а доводи відповідача щодо відсутності у нього правових підстав сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою в період, який охоплюють позовні вимоги, не ґрунтуються на нормах діючого законодавства, а тому, позовна заява Запорізької міської ради має бути задоволена в повному обсязі.

11.02.2025 через систему «Електронний суд» до суду від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив позивача по справі №908/82/25.

Ухвалою суду від 18.02.2025 відкладено підготовче засідання на 18.03.2025 об 11:00 год.

17.03.2025 від представника відповідача до суду через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі №908/82/25, а також заява про уточнення заперечення на відповідь на відзив позивача.

18.03.2025 від представника позивача до суду через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі.

Ухвалою суду від 18.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу №908/82/25 до судового розгляду по суті на 16.04.2025 об 11:30 год.

У судовому засіданні 16.04.2025 технічна фіксація здійснювалась за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку: vkz.court.gov.ua.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечив та просив в позові відмовити в повному обсязі, з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву

У судовому засіданні 16.04.2025 судом безпосередньо досліджені докази, які наявні в матеріалах справи.

У судовому засіданні 16.04.2025 суд визнав наявні документи достатніми для об`єктивного та всебічного розгляду спору, внаслідок чого після переходу до стадії ухвалення судового рішення, в судовому засіданні, в порядку статті 240 ГПК України, проголошено скорочене судове рішення (вступну та резолютивну частини) та повідомлено, що повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін, встановив наступне.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач (Запорізька міська рада) зазначив, що АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» є власником нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Штурмова, буд. 2а, належить на праві власності на підставі наказу Міністерства енергетики та електрифікації України №122 від 13.07.1995 та наказу Міністерства палива та енергетики України №775 від 23.12.2003.

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, відомості про державну реєстрацію права оренди АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» земельної ділянки загальною площею 1,4545 га, кадастровий номер :04:030:0321, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Штурмова, буд. 2а, відсутні, що свідчить про безоплатне та безпідставне використання АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» земельної ділянки комунальної форми власності, без правовстановлюючих документів.

АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» за земельну ділянку з кадастровим номером :04:030:0321 за період з 01.01.2019 по 05.07.2023 нараховувались податкові зобов`язання по земельному податку.

Запорізькою міською радою складено розрахунок щодо розміру недоотриманих доходів за фактичне користування АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» земельною ділянкою площею 1,4545 га, кадастровий номер :04:030:0321, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Штурмова, буд. 2а, без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування) за період з 01.01.2019 по 05.07.2023 на загальну суму 260 511,95 грн (двісті шістдесят тисяч п`ятсот одинадцять грн 95 коп.)

З дати набуття права власності на нерухоме майно, розташоване за земельній ділянці комунальної форми власності, АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» мало укласти із Запорізькою міською радою відповідний договір оренди землі та зареєструвати на підставі такого договору право оренди.

Однак, договір оренди землі укладений відповідачем лише 03.07.2023 за №000027, його державна реєстрація відбулась 06.07.2024, а тому АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» до дати державної реєстрації договору є набувачем права користування земельною ділянкою без сплати відповідної орендної плати, за відсутності укладеного договору.

Враховуючи, що АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» користувалось вказаною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, через що, відповідно до положень ст.ст. 1212-1214 ЦК України, повинно відшкодувати Запорізькій міській раді доходи, які одержали у вигляді несплаченої орендної плати за період з 01.01.2019 по 05.07.2023 у розмірі 260 511,95 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 27.01.2025 відповідач зазначив, що вважає викладені в ній вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивач в своїх розрахунках застосував нормативно грошову оцінку (НГО) земельної ділянки площею 1,4545 га кадастровий номер :04:030:0321 станом на 03.05.2023 ретроспективно, застосовуючи коефіцієнти індексації до попередніх періодів, починаючи з 05.07.2023 до 01.01.2019, та ставку орендної плати у розмірі 3% від НГО на підставі рішення Запорізької міської ради від 28.11.2018 №26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю».

Відповідач не згоден з таким розрахунком, вважає, що підстави застосування Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 03.05.2023 №НВ-023 за попередні періоди до 01.01.2019 діючим законодавством не передбачені.

Виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Враховуючи вищевказане у Позивача відсутні законні підстави, щодо застосування в розрахунках ставки орендної плати у розмірі 3% від НГО, оскільки відсутній договір оренди земельної ділянки.

Відповідач належним чином щорічно, зокрема з 01.01.1019 по 05.07.2023, декларував своє зобов`язання щодо сплати земельного податку за користування земельною ділянкою та сплачував плату в повному обсязі згідно чинного законодавства до укладання договору оренди земельної ділянки.

Земельну ділянку, як об`єкт цивільних прав, було сформовано 14.12.2020 з присвоєнням кадастрового номеру :04:030:0321, визначенням площі 1,4545 га, та зареєстровано у ДЗК, що підтверджується витягом з ДЗК від 14.12.2020 №НВ-020. Таким чином, вказана земельна ділянка є об`єктом цивільних прав в розумінні статті 79-1 ЗК України починаючи з 14.12.2020.

Починаючи з грудня 2020 року Відповідачем вживалися заходи щодо отримання Витягу з технічної документації з НГО (істотна умова договору оренди землі в частині визначення розміру орендної плати) на земельну ділянку, а саме подавалися відповідні заяви та скарги до Державної служби України з питань геодезії, карторгафії та кадастру, проте витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 1,4545 га кадастровий номер :04:030:0321 за №НВ-023 отримано лише 03.05.2023.

03.07.2023 Сторони підписали договір оренди землі №00027 та Відповідач зареєстрував своє право оренди в Державному реєстрі речових прав.

Підставою для нарахування орендної плати є договір оренди між сторонами від 03.07.2023 №00027, пункт 6 якого визначає нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 1,4545 га, кадастровий номер :04:030:0321 на підставі Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 03.05.2023 №НВ-023.

ВІДПОВІДЬ ПОЗИВАЧА НА ВІДЗИВ (стислий виклад).

03.02.2025 позивач направив до суду відповідь на відзив, у якому зазначив, що Запорізька міська рада, звертаючись до суду із даним позовом для обчислення недоотриманого доходу за фактичне користування земельною ділянкою використовувала витяг №НВ-2023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок щодо земельної ділянки із кадастровим номером :04:030:0321. При цьому, дата формування витягу зазначена 03.05.2023.

Відповідач помилково вважає, що діючим законодавством не передбачено застосування даного витягу за попередні періоди.

Відповідач у відзиві на позовну заяву помилково вважає, що виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені, оскільки таке право виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Акціонерне товариство «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» є власником нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Штурмова, буд. 2а, належить на праві власності на підставі наказу Міністерства енергетики та електрифікації України № 122 від 13.07.1995 та наказу Міністерства палива та енергетики України № 775 від 23.12.2003. Саме з моменту набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці комунальної форми власності, у відповідача виникло право оренди такою земельною ділянкою, а відповідно, і обов`язок належним чином оформити право оренди та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

При складенні розрахунку заборгованості, позивачем були враховані фактичні оплати відповідача за вказану земельну ділянку, за період позовних вимог, а тому, доводи відповідача щодо відсутності у нього заборгованості за користування земельною ділянкою є безпідставними.

Для застосування положень статті 1212 ЦК України не є обов`язковим встановлення сформованості земельної ділянки.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА НА ВІДПОВІДЬ НА ВІДЗИВ (стислий виклад).

У запереченнях на відповідь на відзив, яке надійшло до суду 11.02.2025, відповідач вказує, що не погоджується з доводами позивача в повному обсязі.

Виходячи із чинного законодавства України, не вбачається можливості визначення даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки в інший спосіб, ніж шляхом оформлення витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку такої земельної ділянки, тому необґрунтованими є будь-які розрахунки, зроблені за відсутності такого витягу.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки не може бути розрахована до дати її формування та реєстрації в державному земельному кадастрі. Також своїм листом №290/372-21 від 20.08.2021 Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області Управління у Запорізькій області фактично підтвердило відсутність даних в Державному земельному кадастрі для видачі витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки (Витяг з НГО), оскільки б в іншому випадку Витяг з НГО оформився і видався автоматично в електронній формі з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

Позивач у відповіді на відзив помилково вважає та зазначає, що виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені, оскільки це право виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Податковий кодекс України, діючий в редакції до 30.11.2021, не передбачав умову, що платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування. Тобто, до

30.11.2021 не було обмеження в суб`єктному складі платників податку за землю, а з 30.11.2021 Відповідач взагалі не повинен був сплачувати земельний податок або орендну плату, оскільки не є платником плати за землю, але все ж таки сумлінно здійснював оплати.

До правовідносин, які є предметом спору у справі №908/82/25 не може бути застосована спеціальна норма закону, а саме стаття 120 Земельного кодексу України, так як відсутні підстави для її застосування, які зазначені вище.

ДОДАТКОВІ ПОЯСНЕННЯ ВІДПОВІДАЧА (стислий виклад)

17.03.2025 від представника відповідача до суду через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення, в яких відповідач посилається на судову практику, зокрема постанову Верховного Суду від 07.06.2019 у справі № 924/638/18.

ДОДАТКОВІ ПОЯСНЕННЯ ПОЗТИВАЧА (стислий виклад)

18.03.2025 від представника позивача до суду через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі, в яких позивач посилається на судову практику, зокрема, постанову Верховного Суду від 20.01.2021 у справі №318/1274/18, постанову Полтавського апеляційного суду від 01.02.2024 у справі №645/1040/19, висновки колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладені у постанові від 05.02.2025 по справі №645/1040/19, правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 22 червня 2021 року у справі №200/606/18 (провадження №14-125цс20).

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є стягнення безпідставно збережених коштів за період з 01.01.2019 по 05.07.2023 у розмірі 260 511,95 грн.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 ГПК України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити:а) чи наявні правові підстави для використання земельної ділянки; б) яка площа земельної ділянки та чи є вона сформованою відповідно до вимог земельного законодавства; в) в якому розмірі підлягають відшкодуванню доходи пов`язані із безпідставним збереженням майна розраховані відповідно до вимог земельного законодавства, а саме на підставі нормативної грошової оцінки землі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» є власником нерухомого майна, що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Штурмова, буд. 2а, належить на праві власності на підставі наказу Міністерства енергетики та електрифікації України №122 від 13.07.1995 та наказу Міністерства палива та енергетики України №775 від 23.12.2003, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №404142815 від 18.11.2024 (а.с.23). Відповідно до вказаної інформації датою прийняття рішення про державну реєстрацію нерухомого майна за адресою: м. Запоріжжя, вул. Штурмова, буд. 2а, є 09.12.2008.

Зазначені об`єкти нерухомого майна розташовані на земельній ділянці загальною площею 1,4545 га, кадастровий номер :04:030:0321, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Штурмова, буд. 2а. Власником земельної ділянки є територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради на праві комунальної власності, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №404131920 від 18.11.2024 (а.с.24).

До 06.07.2023 Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно були відсутні відомості про державну реєстрацію права оренди АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» земельної ділянки загальною площею 1,4545 га, кадастровий номер :04:030:0321, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Штурмова, буд. 2а.

Земельну ділянку з кадастровим номером :04:030:0321, загальною площею 1,4545 га було зареєстровано в Державному земельному кадастрі 14.12.2020 на підставі проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розробленого ТОВ «Бюро оцінок», що підтверджується витягом з державного земельного кадастру № НВ- 35 0 від 14.12.2020 (а.с. 126-130).

03.11.2021 Запорізькою міською радою прийнято рішення №53/33 «Про відведення та передачу в оренду АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» земельної ділянки по вул. Штурмовій, 2а для розташування стоянки спецавтотранспорту» (а.с.20).

10.11.2021 на підставі рішення Запорізької міської ради від 03.11.2021 №53/33 ТОВ «Бюро оцінки» виконано встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), про що складено Акт, підписаний виконавцем ТОВ «Бюро оцінки», та землекористувачем АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» (а.с. 21).

Відповідно до вказаного Акту площа земельної ділянки по вул. Штурмовій, 2а у м. Запоріжжя складає 1,4545 га. Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) межовими знаками не закріплені, так як збігаються з огорожами та фасадами будівель.

03.07.2023 між позивачем (Запорізькою міською радою) та відповідачем АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» укладено договір оренди землі №0027 (а.с. 11-19), який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав 06.07.2023 (а.с. 125).

Відповідно до п. 4 договору оренди землі на земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: будівлі та споруди, які належать орендареві на праві приватної власності та обліковуються на його балансі.

Згідно інформації Головного управління ДПС у Запорізькій області №10388/5/08-01-04-01-05 від 06.09.2024 АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» за земельну ділянку з кадастровим номером :04:030:0321 за період з 01.01.2019 по 05.07.2023 нараховувались податкові зобов`язання по земельному податку.

Фактична сплата за земельну ділянку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Штурмова, буд. 2а, склала: за 2019 рік 102 801,13 грн; за 2020 рік 102 801,13 грн; за 2021 рік 102 801,13 грн; за 2022 рік 113 081,25 грн; за період 01.01.2023 по 05.07.2023 65 720,70 грн.

Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 03.05.2023 №НВ-023 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :04:030:0321 становить 6 756 879,75 грн (а.с. 22).

Запорізькою міською радою на підставі рішень Запорізької міської ради від 30.06.2015 №7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», від 28.11.2018 №26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю» складено розрахунок щодо розміру недоотриманих доходів за фактичне користування АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» земельною ділянкою площею 1,4545 га, кадастровий номер :04:030:0321, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Штурмова, буд. 2а, без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування) за період з 01.01.2019 по 05.07.2023 на загальну суму 260 511,95 грн, в тому числі:

За 2019 рік з 01.01.2019 по 31.12.2019 57 441,08грн;

За 2020 рік з 01.01.2020 по 31.12.2020 44 087,56грн;

За 2021 рік з 01.01.2021 по 31.12.2021 57 441,08 грн;

За 2022 рік з 01.01.2022 по 31.12.2022 63 185,18 грн.;

За 2023 рік з 01.01.2023 по 05.07.2023 38 357,05 грн.

18.10.2024 Запорізька міська рада направила відповідачу вимогу про сплату плати за землю №01/02-11/2306, яка залишилася без відповіді.

Оскільки АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» користувалось земельною ділянкою з кадастровим номером :04:030:0321 в період з 01.01.2019 по 05.07.2023 без укладення договору оренди землі, на підставі ст. 1212 ЦК України позивач просить стягнути з АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» дохід, отриманий від безпідставно набутого майна, за період з 01.01.2019 по 05.07.2023.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ.

Загальні положення.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Суб`єктами права на землі комунальної власності, згідно ст. 80 Земельного кодексу України (далі ЗК України), є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу (частина 1 ст. 124 ЗК України).

Користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом глави 15 ЗК України реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частиною першою статті 93 і статтею 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини першої статті 96 ЗК України).

Принцип платного використання землі також передбачено ст. 206 ЗК України, за змістом якої використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого

У цій справі судом встановлено, а сторони не заперечували, що Відповідач є фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташовані належні йому об`єкти нерухомості.

Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату - платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною першою ст. 21 Закону України «Про оренду землі».

Верховний Суд, розглядаючи спори у подібних правовідносинах, у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Водночас Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі №200/606/18 зазначила, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди відомий ще за часів Давного Риму (лат. Superficies solo cedit - збудоване приростає до землі). Цей принцип має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Звідси власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна. Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 15.12.2021 у справі №924/856/20.

Таким чином, положення глави 15, статей 120, 125 ЗК України, статті 1212 ЦК України дають підстави вважати, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа, яка придбала такий об`єкт, стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, від 13.02.2019 у справі №320/5877/17, у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі №912/1188/17, від 21.01.2019 у справі №902/794/17, від 04.02.2019 у справі №922/3409/17, від 12.03.2019 у справі №916/2948/17, від 09.04.2019 у справі №922/652/18, від 21.05.2019 у справі №924/552/18, від 15.02.2023 у справі №922/2249/20.

Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини першої ст. 1212 ЦК України.

Із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна відповідач, як власник такого майна, став фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташоване майно, тому саме із дати набуття права власності на нерухоме майно у відповідача виник як обов`язок належним чином оформити правовідносини щодо користування земельною ділянкою (укласти відповідний договір та оформити речові права на земельну ділянку), так і обов`язок оплачувати користування земельною ділянкою, на якій розташовано майно.

При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.

Несплата Запорізькій міській раді безпідставно збереженої орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою порушує інтереси територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради в частині позбавлення можливості ефективного використання права комунальної власності та неотримання місцевим бюджетом відповідного доходу, який може бути використаний для задоволення нагальних потреб.

Не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, відповідач збільшив вартість власного майна, а Запорізькою міською радою втрачено належне їй майно (кошти від орендної плати), на отримання яких позивач цілком правомірно очікував.

Щодо стягнення з відповідача коштів до моменту формування земельної ділянки.

Як вже зазначалося судом вище, Запорізька міська рада є власником земельної ділянки загальною площею 1,4545 га, кадастровий номер: :04:030:0321, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Штурмова, буд. 2а, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №404131920 від 18.11.2024 (а.с.24)

На вказаній земельній ділянці розташовується нерухоме майно, що належить АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» на праві власності, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №404142815 від 18.11.2024 ( а.с.23).

Земельна ділянка, кадастровий номер :04:030:0321, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, що належить АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО», сформована з 14.12.2020 (визначено її площу і межі), їй присвоєно кадастровий номер, відомості про неї внесено до Державного земельного кадастру.

Передбачений статтею 1212 ЦК України вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав. Отже, предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і неврегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (яке іменується також зобов`язанням із безпідставного збагачення) полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) її майна, яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі, та у переданні відповідного майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Якщо тлумачити приписи статті 1212 ЦК України телеологічно, тобто згідно з їхніми цілями, то до випадків безпідставного набуття та збереження майна належить також збереження особою без достатніх правових підстав у себе виплати, яку вона відповідно до закону мала віддати (перерахувати) іншій особі згідно з покладеним на неї за законом обов`язком (зменшення обов`язку).

Саме такі правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 12 жовтня 2021 року у справі №910/17324/19, провадження № 12-12гс21, від 9 листопада 2021 року у справі №9051680/20, провадження №12-48гс21, від 21 лютого 2024 року у справі №646/4738/19, провадження № 61-14023св23.

Суд погоджується з позицією позивача, що для застосування положень статті 1212 ЦК України не є обов`язковим встановлення сформованості земельної ділянки.

При цьому суд звертає увагу на те, що, оскільки у даних правовідносинах йдеться у тому числі про стягнення з відповідача коштів, які він мав би сплачувати за фактичне користування земельними ділянками за період з 2019 по 2020 роки, тобто за період, коли земельна ділянка не була сформована відповідно до статті 79-1 ЗК України, то площа фактично використовуваної у спірний період земельної ділянки має визначальне значення для здійснення розрахунку таких сум.

Викладене підтверджується і висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17 січня 2024 року у справі № 906/1141/22.

При вирішенні питання, якою площею земельної ділянки фактично користувався відповідач до моменту формування земельної ділянки, суд виходить з оцінки наступних наявних в матеріалах справи доказів:

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №404142815 від 18.11.2024 відповідач є власником об`єктів нерухомого майна за адресою: м. Запоріжжя, вул. Штурмова, буд. 2а, на підставі наказу Міністерства енергетики та електрифікації України №122 від 13.07.1995 та наказу Міністерства палива та енергетики України №775 від 23.12.2003. Право власності зареєстровано в реєстрі речових прав 09.12.2008 (а.с.23). Тобто у спірний період 2019-2020 р.р (до моменту формування земельної ділянки) відповідач був власником нерухомого майна і користувався земельною ділянкою, на якій вони були розміщені.

Відповідно до наявного в матеріалах справи Акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 10.11.2021, складеного представниками ТОВ «Бюро оцінки» та землекористувачем АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО», площа земельної ділянки по вул. Штурмовій, 2а у м. Запоріжжя складає 1,4545 га, а межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) збігаються з огорожами та фасадами будівель (а.с. 21).

Вказаний Акт підписаний представником АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» без заперечень. Претензій під час складання акту з боку представників землекористувача не надійшло.

На думку суду, вищевикладені обставини доводять користування АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» земельною ділянкою за адресою: м. Запоріжжя, вул. Штурмова, буд. 2а, до її державної реєстрації в Державному земельному кадастрі, саме у межах площі визначеної при формуванні земельної ділянки - 1,4545 га.

Таким чином, суд висновує, що до моменту формування земельної ділянки за період 2019-2020 років позивач правомірно використав для розрахунку розміру недоотриманих доходів за фактичне користування такою земельною ділянкою площу фактичного користування земельною ділянкою у розмірі 1,4545 га.

При цьому суд не бере до уваги посилання позивача на електронні фотографії та інформацію, яка міститься у відкритому доступі на сайті «Kadastr.live» (а.с. 196 197), як на доказ встановлення площі фактичного користування земельною ділянкою, оскільки, на думку суду, із наданих до суду фотографій та викопіювань неможливо точно встановити межі будівель та огорожі належних відповідачу, а також їх співвідношення з межами сформованої земельної ділянки (зокрема на викопіюванні з сайту «Kadastr.live» (зворотній бік а.с. 197) межі виділеної земельної ділянки перетинають межі позначеної будівлі, що не відповідає Акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), в якому зазначено, що межі земельної ділянки збігаються з межами будівель).

Щодо застосування для розрахунку розміру недоотриманих доходів за фактичне користування такою земельною ділянкою за період 2019-2023 років витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за 2023 рік.

Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України.

Відповідно до пунктів 289.1, 289.2 ст. 289 Податкового кодексу України (далі ПК України) для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за певною формулою.

Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим ніж установлено положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц дійшла висновку, що обов`язковими для визначення орендної плати є відомості у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, про що також наголошено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №320/5877/17 (пункт 71).

Отже, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є належним та допустимим доказом, що підтверджує дані про нормативну грошову оцінку (вартість земельної ділянки), а інформація (дані), визначена у цьому витязі, є обов`язковою під час проведення розрахунку (визначення) орендної плати, суми, яку мав отримати власник земельної ділянки за звичайних умов.

За правовим висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 646/4738/19, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є належним та допустимим доказом, який підтверджує дані про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

За правовим висновком, викладеним у п.п. 7.19, 7.25, 7.28 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 9.05/1680/20, постанові судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.08.2022 у справі №922/2060/20, п.п. 38, 46, 51, 58 постанови Верховного Суду від 09.02.2022 у справі №910/8770/19, п.п. 5.7, 5.10 постанови Верховного Суду від 14.09.2022 у справі №904/4933/15, постанові Верховного Суду від 01.03.2023 у справі №751/1543/19, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки - це роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні дані про земельну ділянку, які є у Державному земельному кадастрі та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату. Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період.

До позовної заяви було додано Витяг №НВ-023 від 03.05.2023 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки: номер :04:030:0321, відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 6 756 879,75 грн (а.с. 22).

Таким чином, суд висновує, що позивач правомірно використав для розрахунку розміру недоотриманих доходів за фактичне користування такою земельною ділянкою Витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок №НВ-023 від 03.05.2023.

Щодо розрахунку розміру недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою.

Відповідно до Розрахунку недоотриманих доходів за фактичне користування АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО», земельною ділянкою площею 1,4545 га, кадастровий номер :04:030:0321, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Штурмова, буд. 2а, без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування) за період з 01.01.2019 по 05.07.2023 (а.с. 7), Запорізькою міською радою нараховано суми неотриманих доходів:

За 2019 рік з 01.01.2019 по 31.12.2019 57 441,08 грн;

За 2020 рік з 01.01.2020 по 31.12.2020 44 087,56 грн;

За 2021 рік з 01.01.2021 по 31.12.2021 57 441,08 грн;

За 2022 рік з 01.01.2022 по 31.12.2022 63 185,18 грн;

За 2023 рік з 01.01.2023 по 05.07.2023 38 357,05грн

на загальну суму 260 511,95 грн.

Перевіривши розрахунок позивача, суд враховує наступне:

У постанові Верховного Суду від 25.02.25 у справі №908/929/24 в подібних правовідносинах наведено такі правові висновки з приводу застосування норм Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»:

« 41. Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», який набрав чинності 17 березня 2022 року, внесено зміни до пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, зокрема вказаний пункт доповнено підпунктом 69.14 відповідно до якого тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди.

42. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

43. Законом України від 11 квітня 2023 року № 3050-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно», який набрав чинності 06 травня 2023 року, внесено зміни до підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, зокрема абзац перший вказаного пункту встановлював наступне:

За період з 1 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року - в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

44. Аналіз підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України в редакції чинній з 06 травня 2023 року свідчить про те, що тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року, не нараховується та не сплачується плата за землю (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що розташовані, окрім іншого, на територіях активних бойових дій та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб-підприємців або юридичних осіб (схожий за змістом висновок щодо попередньої редакції пп. 69.14 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України викладений у постанові Касаційного адміністративного суду від 29.10.2024 у справі №620/5747/23).

45. «Постановою Кабінету Міністрів України від 06 грудня 2022 року №1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» установлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією (в подальшому - Перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. Вказана постанова набрала чинності 25.12.2022.

46. На підставі вищевказаної постанови, наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за №1668/39004…..

48. Відповідно до вказаного Переліку вся територія Запорізького району (код UA0070350) станом на момент набрання чинності Законом України від 11 квітня 2023 року № 3050-IX, а також подання відповідачем уточнюючої податкової декларації віднесена до території активних бойових дій з 12.03.2022 по 31.12.2022.

49. При цьому, Верховний Суд наголошує, що у пункті 2.3 вказаного Переліку по коду UA0070350 не міститься виключень щодо територіальних громад Запорізького району, а тому висновок суду апеляційної інстанції про те, що Запорізька територіальна громада не входить до території Запорізького району є необґрунтованим.

50. Окрім того, з огляду на наведене вище законодавче врегулювання порядку звільнення від сплати земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, зокрема, наявності затвердженого переліку відповідних територій, безпідставними також є висновки суду апеляційної інстанції щодо самостійного дослідження обставин проведення чи непроведення активних бойових дій на території міста Запоріжжя.

51. З огляду на вказане вище правове регулювання, положення підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України та той факт, що вся територія Запорізького району віднесена до території активних бойових дій з 12.03.2022 по 31.12.2022, Суд вказує на те, що Товариство мало право у спірний період не сплачувати орендну плату за користування земельними ділянками, які розташована в місті Запоріжжя».

Враховуючи вищевикладену позицію Верховного Суду з приводу застосування правового регулювання за положенням підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України та той факт, що вся територія Запорізького району віднесена до території активних бойових дій з 12.03.2022 по 31.12.2022, і вважає, що у 2022 році відповідачем мало бути сплачено29 377,74 грн плати за землю, а саме: за період з 01.01.2022 по 28.02.2022 (річна сума орендної плати 176 266,43 :12*2 = 29 377, 74 грн).

У той же час як відповідач сплатив у 2022 році 113 081,25 грн плати за землю, тому залишок переплати у розмірі 83 703,51 грн має бути врахованим в оплату інших періодів.

Щодо доводів позивача про недобросовісність відповідача, який не уклав договір оренди землі та не декларував і не сплачував орендну плату (замість земельного податку) за земельну ділянку з кадастровим номером :04:030:0321, і, як наслідок, неможливість застосування до нього положень підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, суд вважає, що Запорізька міська рада не могла правомірно розраховувати на доходи від орендної плати на вказану за земельну ділянку за період з 01.03.2022 по 31.12.2022, а також, що держава (в тому числі органи місцевого самоврядування) не повинна отримувати додаткові вигоди від неправомірної поведінки суб`єктів господарювання.

Підсумовуючи наведене, правильною сумою заборгованості відповідача, яка підлягає стягненню в судовому порядку, є 176 808,44 грн.

У задоволенні вимог про стягнення суми неотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування) у розмірі 83 703,51 грн слід відмовити, як заявлених необґрунтовано.

Щодо посилань відповідача на зволікання з боку Держгеокадастру з наданням відповідачеві Витягу з технічної документації з НГО на земельну ділянку, та, у зв`язку з цим, затримку в укладанні договору оренди землі, суд зауважує, що предметом спору у даній справі є стягнення безпідставно отриманих доходів відповідачем у зв`язку неповною оплатою плати за землю, а тому в межах цієї справи відсутня необхідність надання оцінки незаконності зволікання Держгеокадастру з наданням відповідачеві Витягу з технічної документації з НГО на земельну ділянку.

При цьому суд зазначає, що неналежне виконання своїх обов`язків з боку Держгеокадастру не є підставою для звільнення фактичних користувачів землі від обов`язку сплачувати за користування земельною ділянкою.

Інші аргументи та посилання відповідача суд визнає такими, що не мають істотного значення для вирішення справи.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача доходу за користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування) за період з 01.01.2019 по 05.07.2023 підлягають частковому задоволенню у розмірі 176 808,44 грн.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться Розрахунком неотриманих доходів (а.с. 7), договором оренди землі від 03.07.2023 (а.с 11-19), рішенням Запорізької міської ради від 03.11.2021 №53/33 «Про відведення та передачу в оренду АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» земельної ділянки по вул. Штурмовій, 2а для розташування стоянки спецавтотранспорту» (а.с.20), Актом визначення меж земельної ділянки від 10.11.2021 (а.с. 21), Витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 03.05.2023 №НВ-023 (а.с. 22), Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №404142815 від 18.11.2024 (а.с.23), Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №404131920 від 18.11.2024 (а.с.24), Вимогою про сплату плати за землю № 01/02-11/2306 від 18.10.2024 (а.с. 27-28).

Обставини, на які посилається відповідач, доводяться Витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13.01.2016 (а.с. 69), перепискою АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» з Держгеокадастром (а.с.78- 111), перепискою АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» з Запорізькою міською радою (а.с. 112-113), Податковими деклараціями з плати за землю (а.с.114-120), Витягом з Державного земельного кадастру (а.с. 126-130).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Також у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Таким чином, інші аргументи сторін, які не висвітлені в цьому рішенні, не мають істотного значення для вирішення справи.

Враховуючи вище встановлені обставини, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача за користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування), за період з 01.01.2019 по 05.07.2023 суму у розмірі 176 808,44 грн.

У задоволенні вимог про стягнення суми неотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування) у розмірі 83 703,51 грн слід відмовити, як заявлених необґрунтовано.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за подання позову слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог.

Позивачем до позовної заяви додано дві квитанції про сплату судового збору на загальну суму 3 126,14 грн.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог у розмірі 67,87% від заявлених сум, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2 121,71 грн витрат по сплаті судового збору (3 126,14 грнх 67,87% = 2 121,71 грн).

Оскільки Запорізька міська рада не є розпорядником бюджетних коштів та не має рахунків у фінансових установах, головним розпорядником коштів, який здійснює видатки є Виконавчий комітет Запорізької міської ради. Саме Виконавчий комітет Запорізької міської ради здійснює заходи, що реалізуються за рахунок коштів бюджету, в тому числі щодо сплати судового збору за подачу позовних заяв та інших заяв до суду для захисту прав та інтересів територіальної громади в особі Запорізької міської ради, як про це зазначав і сам позивач у позовній заяві.

Відповідно до платіжної інструкції №1 від 07.01.2025, копія якої додана до позовної заяви, платником судового збору за подачу позову у даній справі виступав Виконавчий комітет Запорізької міської ради (), тому судовий збір належить до стягнення з відповідача на користь позивача в особі Виконавчого комітету Запорізької міської ради.

Керуючись положеннями Цивільного кодексу України, ст.ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» (вул. Фанатська (Добролюбова), буд. 20, м. Запоріжжя, 69006; ідентифікаційний код юридичної особи 00130872) на користь Запорізької міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи 04053915, адреса: 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206) дохід, отриманий від безпідставно набутого майна, за період з 01.01.2019 по 05.07.2023 у розмірі 176 808,44 грн (сто сімдесят шість тисяч вісімсот вісім гривень 44 коп). Видати наказ.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» (вул. Фанатська (Добролюбова), буд. 20, м. Запоріжжя, 69006; ідентифікаційний код юридичної особи 00130872) на користь Запорізької міської ради (, адреса: 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206) судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви, пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2 121,71 грн (дві тисячі сто двадцять одна гривень 71 коп.) отримувач: Виконавчий комітет Запорізької міської ради, рахунок: UA0034816, , банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ. Видати наказ.

У решті вимог про стягнення суми неотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування), у розмірі 83 703,51 грн відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний 25.04.2025.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.І. Педорич