ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
16.04.2025 Справа №905/270/23
Господарський суд Донецької області у складі судді Шилової О.М.
при секретарі судового засідання Вольвич Є.Р.
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів
скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м.Краматорськ Донецької області
на дії приватного виконавця
у справі №905/270/23
за позовом Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Краматорськ Донецької області, в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації, м.Краматорськ Донецької області
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м.Краматорськ Донецької області
про стягнення 67837289,30грн основного боргу, 17961316,09грн пені, 1756036,60грн 3% річних, 10067686,33грн інфляційних
за участю представників сторін:
від стягувача: не з`явився (не викликався);
від боржника (скаржника): не з`явився (не викликався);
від приватного виконавця: Косяк Н.В., ордер серії АІ №1862424 від 02.04.2025, св-во серії КС №9632/10 від 18.12.2020, посвідчення адвоката України №9632/10 від 18.12.2020.
Рішенням від 05.12.2023 у справі №905/270/23 Господарський суд Донецької області частково задовольнив позовні вимоги Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації, стягнувши з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» 65837289,30грн основного боргу, 7613621,68грн пені, 1373093,21грн 3% річних, 1786485,22грн інфляційних втрат, 503324,97грн судового збору (т.4, а.с.142-147).

10.03.2025 суд видав наказ на виконання рішення від 05.12.2023 у справі №905/270/23 (т.4, а.с.10, 136).

02.04.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (далі скаржник або боржник) надійшла скарга б/н від 01.04.2025 (вх.№2044/25, з додатками; т.4, а.с.1-20) на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича (далі виконавець) про:

- визнання неправомірними дій з винесення постанови від 26.03.2025 про відкриття виконавчого провадження (далі ВП) №77632520;

- визнання неправомірними дій з винесення постанови від 26.03.2025 про арешт коштів боржника у ВП №77632520;

- визнання неправомірними дій з винесення постанови від 26.03.2025 про арешт майна боржника у ВП №77632520;

- визнання неправомірними дій з винесення постанови від 26.03.2025 про розмір мінімальних витрат ВП №77632520;

- визнання неправомірними дій з винесення постанови від 26.03.2025 про стягнення з боржника основної винагороди у ВП №77632520;

- зобов`язання усунути порушення (далі Скарга).

Ухвалою від 04.04.2025 суд призначив розгляд Скарги на 16.04.2025 о 14:30год, явку учасників справи в судове засідання не визнав обов`язковою (т.4, а.с.22).

10.04.2025 через систему «Електронний суд» надійшли:

- заперечення б/н від 10.04.2025 (вх.№01-41/3474/25, з додатками; т.4 а.с.29-96) Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» проти Скарги, в яких стягувач зауважив, що звертаючись до виконавця, мав довести саме факт знаходження майна боржника в межах виконавчого округу, надавши до заяви докази місцезнаходження майна боржника на певній території, а не докази фактичної наявності майна боржника у місцезнаходженні такого майна; у разі посилання на наявність у боржника грошових коштів на рахунках в установах банків, стягувач, обмежений в отриманні інформації, що є банківською таємницею, має надати докази існування таких рахунків та документи, з яких йому стало відомо про рахунки (ділову переписку, правочини, первинні, розрахункові документи тощо); згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») зареєстроване як самостійна юридична особа за адресою в м.Київ, в той час як Краматорська філія АТ КБ «ПриватБанк» як окрема юридична особа не зареєстрована; виконавчі документи приймаються до виконання і за місцезнаходженням майна боржника, яким у цій справі є грошові кошти на рахунках у банківських установах, що знаходяться в м.Київ зокрема, в АТ КБ «ПриватБанк»; просив відмовити у задоволенні вимог Скарги про визнання неправомірними дій виконавця з винесення 26.03.2025 у ВП №77632520 постанов про відкриття ВП, арешт коштів і майна боржника, закрити провадження за Скаргою щодо вимог визнати неправомірними дії виконавця з винесення 26.03.2025 у ВП №77632520 постанов про розмір мінімальних витрат та про стягнення з боржника основної винагороди; просив розглянути Скаргу без участі свого представника;

- клопотання б/н від 10.04.2025 (вх.№01-41/3486/25, з додатками; т.4, а.с.97-103) боржника про проведення судового засідання з розгляду Скарги без участі свого представника.

15.04.2025 через систему «Електронний суд» від представника виконавця надійшли пояснення б/н від 14.04.2025 (вх.№01-41/3606/25, з додатками; т.4, а.с.122-209), в яких останній заперечує проти Скарги та вважає її спробою уникнути/затягнути виконання остаточного судового рішення, оскільки відсутнє порушення прав та інтересів, за захистом яких боржник звернувся до суду, а доводи боржника є необґрунтованими та безпідставними.

16.04.2025 через систему «Електронний суд» боржник подав заперечення б/н від 16.04.2025 (вх.№01-41/3668/25, з додатками; т.4, а.с.211-230) на пояснення представника виконавця, в яких наголосив, що не має рахунків у банківських установах у м.Київ, відкриття філіалу на балансі банку не означає територіального знаходження такого філіалу в місці реєстрації самого банку: якщо філія не знаходиться у м.Київ, то і майно філії, а відповідно і відкриті в ній рахунки, не знаходяться фізично в місті реєстрації АТ КБ «ПриватБанк», тобто у м.Київ, а знаходяться в м.Краматорськ Донецької області; навів заперечення щодо попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат сторони виконавця, вважає орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу (30000,00грн) необґрунтовано завищеним і неспівмірним зі складністю справи та виконаним представником обсягом роботи; просив задовольнити Скаргу та відмовити в покладенні на скаржника витрат виконавця на професійну правничу допомогу.

Представники стягувача та боржника в судове засідання 16.04.2025 не з`явились, завчасно подавши заяви про розгляд Скарги без їхньої участі.

Представник виконавця в судове засідання 16.04.2025 з`явилась, просила закрити провадження за Скаргою щодо вимог визнати неправомірними дії виконавця з винесення 26.03.2025 у ВП №77632520 постанов про розмір мінімальних витрат та про стягнення з боржника основної винагороди, в решті вимог Скарги відмовити.

Заслухавши представника виконавця, розглянувши матеріали Скарги та дослідивши наявні документи, суд

В С Т А Н О В И В :

У березні 2025 року стягувач надіслав на адресу виконавця заяву №05.1/1-532 від 19.03.2025 про примусове виконання рішення у справі №905/270/23, в якій, зокрема, навів перелік рахунків боржника, відкритих в банківських установах м.Києва, з чого дійшов висновку, що грошові кошти боржника знаходяться на території виконавчого округу м.Києва (т.4, а.с.5-9, 37-41, 137-141).

Постановами від 26.03.2025 виконавець: відкрив ВП №77632520 (т.4, а.с.11, 192); наклав арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих і таких, що будуть відкриті, рахунках/електронних гаманцях, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди виконавця і витрат ВП, яка становить 84825695,81грн (т.4, а.с.12, 199); наклав арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника в межах суми 84825695,81грн (т.4, а.с.13, 201); визначив для боржника розмір мінімальних витрат ВП в сумі 500,00грн (т.4, а.с.14, 205); стягнув з боржника 7711381,43грн основної винагороди виконавця (т.4, а.с.15, 203).

Не погодившись з діями виконавця, боржник звернувся до суду зі Скаргою.

В обґрунтування Скарги боржник зазначив, що вважає постанови, винесені 26.03.2025 в межах ВП №77632520, незаконними, позаяк вони суперечать вимогам ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавець порушив права боржника як сторони виконавчого провадження, оскільки боржник зареєстрований в м.Краматорськ Донецької області, не має філій/представництв у м.Київ і будь-якого майна на території м.Києва; всі банківські рахунки та рахунки у Державній казначейській службі України, про які зазначив стягувач у заяві на адресу виконавця, скаржник відкривав на території м.Краматорськ у відповідних філіях та представництвах; наполягає, що його рахунки і гроші на них знаходяться у м.Краматорськ, а твердження стягувача про те, що рахунки, які належать скаржнику, фізично знаходяться на території м.Києва, не відповідає дійсності; з посиланням на ч.2 ст.25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» зазначив: зважаючи на те, що виконавець здійснює діяльність у виконавчому окрузі м.Києва, а місцезнаходженням боржника на дату відкриття ВП є м.Краматорськ Донецької області, та враховуючи відсутність на час відкриття ВП будь-якого майна у м.Київ, в т.ч. й грошових коштів на рахунках боржника, виконавець не мав права приймати виконавчий документ до виконання і вчиняти виконавчі дії.

Під час розгляду Скарги суд виходить з такого.

Щодо вимог визнати неправомірними дії виконавця з винесення постанов про відкриття ВП, арешт коштів і майна боржника.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.25 Закону України «Про органи і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя; приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Тобто виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Отже, якщо майно боржника знаходиться у виконавчому окрузі, на який розповсюджується компетенція виконавця, він має право прийняти до виконання виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Положеннями ст.ст.177, 179, 190 Цивільного кодексу (далі ЦК) України грошові кошти віднесено до різновиду майна.

За змістом ч.1 ст.3 Закону України «Про платіжні послуги» грошові кошти (кошти) існують в Україні у готівковій (формі грошових знаків) та безготівковій (формі записів на рахунках) формах.

За приписом ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

За усталеною практикою Верховного Суду, наведеною в поясненнях б/н від 14.04.2025 представника виконавця (т.4, а.с.122-135), місцезнаходженням безготівкових коштів, зважаючи на їхню правову природу, слід вважати місцезнаходження банку/фінансової установи, в якому/якій відкрито відповідні рахунки.

Відповідно до абз.7 п.3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень (затв. наказом №512/5 від 02.04.2012 Міністерства юстиції України, з подальшими змінами) у разі пред`явлення виконавчого документа до приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до заяви про примусове виконання рішення додається документ/копія документа, який підтверджує, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей) знаходиться(яться) в межах виконавчого округу приватного виконавця.

При цьому доводити наявність коштів або їх рух на рахунках боржника на стадії відкриття виконавчого провадження від стягувача не вимагається необхідно лише надати докази існування у боржника рахунків та їх місцезнаходження в межах виконавчого округу приватного виконавця (п.9.1. постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.05.2021 у справі №905/64/15).

До заяви про примусове виконання рішення стягувач додав копії відповідей Державної фіскальної служби про наявні рахунки боржника, отриманих 13.11.2024 та 03.12.2024 в інших виконавчих провадженнях, відкритих щодо того самого боржника (т.4, а.с.70-73, 167-168, 171-172).

Із вказаних відповідей Державної фіскальної служби вбачається, що боржник має відкриті рахунки в таких банківських/фінансових установах з місцезнаходженням в м.Київ: Акціонерне товариство «Ощадбанк» (повне найменування Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України») і Державна казначейська служба України по два рахунки, відкритих безпосередньо в кожній з цих установ. Місцезнаходження вказаних установ у м.Київ підтверджується змістом зроблених судом 15.04.2025 безкоштовних запитів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.4, а.с.113, 117).

Суд зауважує, що у Скарзі боржник не зазначив, що реквізити рахунків, відкритих в Акціонерному товаристві «Ощадбанк» (в т.ч. назву банківської установи), стягувач вказав у заяві неправильно або що рахунки НОМЕР_1 та НОМЕР_2 на дату відкриття ВП не мали статусу відкритих.

Отже, на дату винесення оскаржуваних постанов боржник мав рахунки, відкриті не лише у Донецькій філії (м.Краматорськ), а й безпосередньо в установі Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», зареєстрованій за адресою: 01001, м.Київ, вул.Госпітальна, 12-Г (т.4, а.с.112, 113) тобто місцезнаходженням майна (грошових коштів) боржника є, зокрема, м.Київ і стягувач надав належні докази цього факту до заяви про примусове виконання рішення у справі №905/270/23.

З метою забезпечення виконання судових рішень та права стягувача на вибір виконавця судового рішення Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду вважає, що при розгляді скарг боржників на рішення державного або приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження з підстав порушення виконавцем територіальної юрисдикції також необхідно враховувати дійсні наміри боржника та перевіряти наявність порушення прав боржника спірними рішенням, діями/бездіяльністю виконавця (п.9.2. постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.05.2021 у справі №905/64/15).

Під час розгляду Скарги суд встановив, що відкриття виконавчого провадження №77632520 за таким критерієм як місцезнаходження майна боржника за наявності доказів знаходження майна боржника у межах виконавчого округу приватного виконавця не призвело до порушення права боржника та його інтересу на відкриття виконавчого провадження за його місцезнаходженням або за належним місцезнаходженням його майна.

Згідно з ч.3 ст.343 Господарського процесуального кодексу (далі ГПК) України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Для визнання дій з винесення всіх постанов виконавця у ВП №77632520 неправомірними скаржник визначив єдину підставу: відсутність майна на території виконавчого округу м.Києва. За результатами розгляду Скарги наявність вказаної скаржником підстави не підтвердилась. Наявність інших підстав для визнання неправомірними дій з винесення постанов не входить до предмету Скарги та не досліджується судом під час її розгляду.

З огляду на викладене вимоги Скарги про визнання неправомірними дій виконавця з винесення 26.03.2025 у ВП №77632520 постанов про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника не підлягають задоволенню, оскільки боржник має майно на території виконавчого округу м.Києва, в якому виконавець здійснює діяльність, тож виконавець виніс постанови відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» та в межах своїх повноважень. Вимога зобов`язати виконавця усунути порушення не підлягає задоволенню як похідна від вимог визнати неправомірними вказані вище постанови.

Щодо вимог визнати неправомірними дії виконавця з винесення постанов про розмір мінімальних витрат та про стягнення основної винагороди.

Відповідно до ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, законом встановлений спеціальний порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності приватного виконавця щодо виконання постанов про стягнення основної винагороди і витрат виконавчого провадження. Згідно з цим порядком такі спори належать до юрисдикції адміністративних судів та мають розглядатися за правилами адміністративного судочинства. (Подібні правові позиції викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справах №127/9870/16-ц та №921/16/14-г/15, від 05.05.2020 у справі №589/117/17, від 23.06.2020 у справі №705/1804/13-ц; у п.5 постанови Касаційного господарського суду від 04.11.2020 у справі №903/257/19).

Згідно з п.1 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

З огляду на викладене провадження за Скаргою щодо вимог визнати неправомірними дії виконавця з винесення 26.03.2025 у ВП №77632520 постанов про розмір мінімальних витрат та про стягнення з боржника основної винагороди підлягає закриттю.

В умовах дії режиму воєнного стану, враховуючи розташування Господарського суду Донецької області у місті Харків, яке від самого початку війни регулярно перебуває під ворожими обстрілами, та критичне загострення небезпекової ситуації в місті після великодніх свят, повний текст ухвали складений без невиправданих зволікань настільки швидко, наскільки це є можливим за вказаних умов, у межах розумного строку в контексті положень ГПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись ст.ст.74, 86, 231 (п.1 ч.1), 234, 235, 240, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» про визнання неправомірними дій приватного виконавця Щербакова Ігоря Миколайовича з винесення 26.03.2025 таких постанов: про відкриття виконавчого провадження №77632520, про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №77632520, про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №77632520.

2. Закрити провадження за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» про визнання неправомірними дій приватного виконавця Щербакова Ігоря Миколайовича з винесення 26.03.2025 таких постанов: про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №77632520, про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні №77632520.

Ухвала набрала законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 16.04.2025 суд оголосив вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали складений і підписаний 25.04.025.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (ч.7 ст.6 ГПК України).

Суддя О.М. Шилова

надр. 1 прим. у справу