ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2025 р. Справа№ 910/9134/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Корсака В.А.

Алданової С.О.

за участю:

секретаря судового засідання: Звершховської І.А.,

представників сторін:

від позивача: Брухно В.С. (в залі суду),

від відповідача: Тимошина О.А. (в залі суду),

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2024 (повний текст складений 25.12.2024)

у справі № 910/9134/24 (суддя Ломака В.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас»

до ОСОБА_1

про зобов`язання передати документи та речі,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.

У липні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» (далі - ТОВ «Шахтоуправління «Донбас», Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій просило зобов`язати ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) передати Товариству документи та речі, а саме:

- оригінали фінансової звітності, бухгалтерської звітності Товариства;

- оригінали установчих документів, оригінали реєстраційних документів, оригінали протоколів загальних зборів Товариства;

- оригінали господарських договорів, укладених від імені Товариства, та додатків до них;

- банківські виписки щодо руху коштів на розрахункових рахунках Товариства, платіжні доручення на перерахування коштів по розрахункових рахунках за період діяльності Товариства;

- оригінали правовстановлюючих документів на рухоме та нерухоме майно Товариства;

- будь-які інші документи, які б свідчили про господарську діяльність Товариства (ділову переписку, журнали реєстрації, тощо);

- печатку Товариства;

- документи, які стосуються рухомого та нерухомого майна Товариства.

На обґрунтування заявлених вимог Товариство зазначає, що після звільнення ОСОБА_1 з посади директора Товариства на підставі рішенням загальних зборів учасників Товариства, оформленого протоколом від 19.03.2024 №19-03, ОСОБА_1 не виконав свого обов`язку з передання новому керівнику Товариства за актом приймання-передавання всіх документів та речей, що знаходяться в діловодстві Товариства.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.12.2024 у справі №910/8619/24 позов задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 передати Товариству документи та речі, а саме: оригінали фінансової звітності, бухгалтерської звітності ТОВ «Шахтоуправління «Донбас»; оригінали установчих документів, оригінали реєстраційних документів, оригінали протоколів загальних зборів ТОВ «Шахтоуправління «Донбас»; оригінали господарських договорів, укладених від імені ТОВ «Шахтоуправління «Донбас», та додатків до них; банківські виписки щодо руху коштів на розрахункових рахунках ТОВ «Шахтоуправління «Донбас», платіжні доручення на перерахування коштів по розрахункових рахунках за період діяльності ТОВ «Шахтоуправління «Донбас»; оригінали правовстановлюючих документів на рухоме та нерухоме майно ТОВ «Шахтоуправління «Донбас»; будь-які інші документи, які свідчили би про господарську діяльність ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» (ділову переписку, журнали реєстрації, тощо); печатку ТОВ «Шахтоуправління «Донбас»; документи, які стосуються рухомого та нерухомого майна ТОВ «Шахтоуправління «Донбас»; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» 3 028,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Суд дійшов висновку про порушення прав та інтересів Товариства внаслідок бездіяльності ОСОБА_1 щодо передання новому керівнику позивача документів та речей, які стосуються господарської діяльності Товариства. У зв`язку з цим позивач вправі вимагати усунення перешкод у виконанні його діючим Генеральним директором своїх обов`язків шляхом надання йому доступу та можливості користуватися документами Товариства, а колишній директор не вправі утримувати такі документи у себе.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 18.12.2024, ОСОБА_1 звернувся Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити повністю у задоволенні позову ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» до фізичної особи ОСОБА_1 про зобов`язання передати документи та речі.

На обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим; зазначає, що суд ухвалив абстрактне рішення, яке унеможливлює його виконання у разі набрання законної сили.

Скаржник підкреслює, що неодноразово зазначав суду про відсутність доказів позивача, які підтверджували би, що документи, печатка та майно, яке він вимагає повернути, дійсно вибуло із володіння Товариства; в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджували би, що це майно перебувало (або може перебувати) у володінні відповідача. Також, у матеріалах справи відсутні докази того, що з моменту звільнення відповідача Товариство було обмежено у можливості здійснювати свою поточну господарську діяльність, подавати фінансову звітність, укладати договори, вести кадрову роботу чи що було обмежено у будь-яких інших аспектах повсякденної діяльності Товариства. Крім того, суд не прийняв докази ведення новим керівником позивача господарської діяльності, які неможливі без наявності первинної документації, та які (обставини) були встановлені судами в інших справах.

Позиції учасників справи.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, у якому проти доводів та вимог апеляційної скарги заперечує та наводить власні доводи на їх спростування, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін як законне та обґрунтоване.

ОСОБА_1 надав відповідь на відзив, у якій заперечує проти доводів відзиву та просить задовольнити апеляційну скаргу.

Позивач подав клопотання з додатками (додатковими доказами), яке за своїм змістом фактично є письмовим поясненням, у якому повідомив, що станом на сьогодні ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» встановило факт наявності певної кількості майна, правовстановлюючих, дозвільних документів, проте не має їх у своєму розпорядженні, не має правопідтверджуючої інформації щодо наявності рухомого, нерухомого майна чи обладнання, бухгалтерських, фінансово-господарських документів, договорів, укладених для забезпечення діяльності та іншого, у зв`язку з чим, колишньому керівнику ОСОБА_1 було направлено лист з вимогою про передачу усіх статутних, бухгалтерських, фінансових та інших документів підприємства. З огляду на відсутність з 2014 року податкових перевірок у Товаристві, переслідуючи державні інтереси, після отримання документів, які були предметом позову у цій справі, новим генеральним директором буде проведено повний аудит господарської діяльності та ініційована перевірка Державної фіскальної служби України, за наслідками яких вже держава визначить подальші напрями діяльності Товариства. Станом на сьогодні, відсутність документації унеможливлює виконання наказу Фонду державного майна України № 870 від 26.04.2024 в частині проведення аудиторської перевірки.

Суд відмовив у задоволенні цього клопотання на підставі ст. 269 ГПК України, оскільки подані Товариством докази не подавались до суду першої інстанції і заявник не обґрунтував причин їх неподання до місцевого суду.

ОСОБА_1 надав додаткові пояснення, у яких вважає, що позивач як у своєму позові, так і у своїх поясненнях не наводить жодного доказу того, що спірні документи знаходяться у відповідача, позивач ґрунтує свої вимоги виключно на особистих образах, що фактично вказує на відсутність у нього аргументів та правової позиції. Крім того, позивач так і не надав пояснення де отримав оригінали статуту, наказів, договорів Товариства за період 2015-2024 роки, які позивач надавав у справах №910/22876/17 та №905/1326/23. Відповідач вважає твердження позивача у клопотанні безпідставними, необґрунтованими та такими, що не повинні братись судом до уваги при розгляді справи.

Товариство надало додаткові пояснення у справі, які за своїм змістом повторюють клопотання (пояснення), подане Товариством раніше, а також наводить доводи щодо підсудності справи, що розглядається, господарському суду.

ОСОБА_1 надав додаткові пояснення у справі, у яких вважає, що будь-які звернення (позовні вимоги) від Товариства до ОСОБА_1 після 30.04.2024 з будь-якими вимогами не відносяться до корпоративних правовідносин та повинні бути здійснені в порядку цивільного спору.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2025 справу №910/9134/24 передано на розгляд колегії у складі: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Тищенко А.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/9134/24 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи №910/9134/24.

20.01.2025 матеріали справи №910/9134/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2025 заяву колегії суддів у складі: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Тищенко А.І., Михальська Ю.Б. про самовідвід від розгляду справи №910/9134/24 задоволено. Відведено суддів Північного апеляційного господарського суду Яковлєва М.Л., Тищенко А.І., Михальську Ю.Б. від розгляду справи №910/9134/24. Матеріали справи №910/9134/24 передано на повторний автоматизований розподіл для визначення складу суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суддів відповідно до ст. 32 ГПК України.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2025, справу №910/9134/24 передано на розгляд колегії у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2024 у справі №910/9134/24. Розгляд справи призначено на 24.02.2025. Запропоновано учасникам справи надати відзив на апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали. Роз`яснено апелянту право подати до суду відповідь на відзив протягом десяти днів з дня вручення йому відзиву на апеляційну скаргу.

27.01.2025 та 17.03.2025 колегія суддів у судовому засідання оголосила перерву у розгляді справи до 17.03.2025 та до 09.04.2025 відповідно.

Повний текст постанови підписано 29.04.2025 після виходу судді Євсікова О.О. з відпустки.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Статтею 269 ГПК України встановлено межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1).

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2).

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ч. 5).

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

09.03.2010 проведено державну реєстрацію створення юридичної особи - Товариства () та внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідну інформацію (номер запису: 0035565).

За відомостями наявного в матеріалах справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до переліку засновників (учасників) Товариства входять: Публічне акціонерне товариство "Шахтоуправління "Донбас" () з часткою в статутному капіталі позивача у розмірі 55 168 883,00 грн, а також Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетичнозбагачувальний комплекс "Донбасвуглепереробка" () з часткою в статутному капіталі Товариства в розмірі 53 005 397,39 грн.

Рішенням загальних зборів учасників Товариства, оформленим протоколом від 28.05.2015 №8, затверджено Статут цієї юридичної особи (у новій редакції) (далі - Статут). Відповідну державну реєстрацію змін до установчих документів проведено 04.06.2015 (номер запису 300277).

Відповідно до п. 5.1 Статуту органами управління Товариством є, зокрема, виконавчий орган - Генеральний директор.

Генеральний директор є виконавчим органом Товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю та виконує рішення, що приймаються загальними зборами учасників Товариства, керується у своїй діяльності цим Статутом, рішеннями загальних зборів учасників Товариства та чинним законодавством України (п. 5.19 Статуту).

Згідно з п. 5.20 Статуту до компетенції Генерального директора відносяться всі питання, пов`язані з діяльністю Товариства, крім тих, що віднесені до компетенції загальних зборів учасників товариства.

Пунктом 5.23 Статуту передбачені повноваження Генерального директора Товариства, до яких, зокрема, віднесено: без довіреності діє від імені Товариства та укладає угоди, договори, контракти (у тому числі зовнішньоекономічні), вчиняє будь-які інші правочини від імені Товариства в межах повноважень, передбачених чинним законодавством та цим Статутом; вирішує кадрові питання, визначає організаційну структуру, затверджує штатний розклад Товариства, укладає трудові договори (контракти) з працівниками Товариства, укладає колективний договір із колективом Товариства, призначає на посади, приймає та звільняє працівників Товариства; відкриває та закриває будь-які рахунки в банках та інших фінансових установах; в межах своїх повноважень видає внутрішні нормативні документи, накази, вказівки, обов`язкові для всіх підрозділів і працівників Товариства; вирішує інші питання, віднесені до його компетенції Статутом, рішеннями загальних зборів учасників, чинним законодавством.

Генеральний директор організовує виконання рішень загальних зборів учасників Товариства і не може приймати рішення, обов`язкові для учасників Товариства (п. 5.25 Статуту).

Відповідно до наказу Товариства від 28.05.2015 №5 "Про виконання обов`язків Генерального директора" ОСОБА_1 на підставі протоколу загальних зборів учасників Товариства від 28.05.2015 №8 приступив до виконання обов`язків Генерального директора Товариства з 28.05.2015 з окладом згідно зі штатним розкладом.

У той же час, наказом Фонду державного майна України від 18.03.2024 №537 директору Акціонерного товариства "Шахтоуправління "Донбас" (, яке володіє 51% статутного капіталу Товариства) Гарусу Валерію Костянтиновичу доручено голосувати з питань порядку денного загальних зборів Товариства, проведення яких призначено на 19.03.2024, відповідно до доручення, доданого до означеного наказу.

Рішенням загальних зборів учасників Товариства (), оформленим протоколом від 19.03.2024 №19-03, ОСОБА_1 вирішено звільнити з посади Генерального директора Товариства на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України (припинення повноважень посадових осіб) 19.03.2024, а також виключити відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про ОСОБА_1 як особи, що може вчиняти дії від імені юридичної особи.

Також цим рішенням загальних зборів учасників Товариства на посаду Генерального директора Товариства з 20.03.2024 року призначено ОСОБА_3 .

Відповідно до наказу від 20.03.2024 №20/03-24/1 "Про вступ на посаду директора" ОСОБА_3 вступила на посаду Генерального директора Товариства з 20.03.2024 з правом першого підпису.

Листом від 25.03.2024, підписаним новим директором Товариства ОСОБА_3 , Товариство просило ОСОБА_1 терміново передати передбачені Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» документи, а також печатки (у т.ч. електронні підписи та печатки) і штампи на адресу Товариства: 01103, м. Київ, вул. Менделєєва, буд. 12, офіс 94/1.

У позовній заяві Товариство зазначає, що цей лист направлявся ОСОБА_1 за адресами попередньої реєстрації Товариства, адресою реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП «Ремавтоматика» (), керівником якого є ОСОБА_1 , на адресу робочого місця адвоката ОСОБА_1., а також на адресу електронної пошти адвоката. Посилаючись на непередачу ОСОБА_1 у добровільному порядку Товариству документів та речей, які стосуються господарської діяльності юридичної особи, Товариство звернулось з позовом у цій справі.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю (далі - товариство), порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників визначає Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (далі - Закон).

Згідно з ч. 1, п. 2 ч. 5 ст. 11 Закону установчим документом товариства є статут. У статуті товариства зазначаються, зокрема, відомості про органи управління товариством, їх компетенцію, порядок прийняття ними рішень.

Органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган (ст. 28 Закону).

Відповідно до ч. 1-5, 10, 12, 13 ст. 39 Закону виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства.

До компетенції виконавчого органу товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників та наглядової ради товариства (у разі утворення).

Виконавчий орган товариства підзвітний загальним зборам учасників і наглядовій раді товариства (у разі утворення) та організовує виконання їхніх рішень.

Виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є "директор", якщо статутом не передбачена інша назва.

Статутом може бути встановлено, що виконавчий орган товариства є колегіальним, та визначено його кількісний склад. Назвою колегіального виконавчого органу є "дирекція", а його голови - "генеральний директор", якщо статутом не передбачені інші назви.

Одноосібний виконавчий орган товариства або голова колегіального виконавчого органу товариства може діяти від імені товариства без довіреності. Статут товариства може передбачати можливість кожного або окремих членів колегіального виконавчого органу діяти від імені товариства без довіреності або можливість усіх чи окремих членів виконавчого органу вчиняти дії від імені товариства без довіреності виключно разом. Якщо член виконавчого органу на час своєї відсутності призначив тимчасового виконувача обов`язків, такий член виконавчого органу несе солідарну відповідальність перед товариством разом із призначеною ним особою.

З одноосібним виконавчим органом та кожним членом колегіального виконавчого органу укладається цивільно-правовий або трудовий договір (контракт). Договір (контракт), що укладається з одноосібним виконавчим органом та членом колегіального виконавчого органу, від імені товариства підписує особа, уповноважена на таке підписання загальними зборами учасників.

Повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків. У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим. Статутом товариства може бути передбачено вимогу про обрання нових членів чи тимчасових виконувачів обов`язків для всіх членів колегіального виконавчого органу.

Згідно з ч. 1-3 ст. 43 Закону Товариство зобов`язано зберігати такі документи: 1) протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника); 2) статут товариства та зміни до статуту; 3) протоколи загальних зборів учасників; 4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них; 5) положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); 6) протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства; 7) аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг; 8) річну фінансову звітність; 9) документи звітності, що подаються відповідним державним органам; 10) документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів; 11) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства; 12) документи, що підтверджують права товариства на майно; 13) документи бухгалтерського обліку.

Відповідальність за зберігання документів товариства покладається на виконавчий орган товариства та на головного бухгалтера (у разі призначення) - щодо документів бухгалтерського обліку та фінансової звітності.

Документи, передбачені ч. 1 цієї статті, підлягають зберіганню протягом усього строку діяльності товариства, крім документів бухгалтерського обліку, строки зберігання яких визначаються відповідно до законодавства.

Суд встановив, що ОСОБА_1 обіймав посаду Генерального директора Товариства з 28.05.2015 до 19.03.2024, тобто протягом майже 9 років.

Рішеннями загальних зборів учасників Товариства, оформленим протоколом від 19.03.2024 №19-03, ОСОБА_1 було звільнено з посади Генерального директора Товариства на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України (припинення повноважень посадових осіб) 19.03.2024, а на посаду Генерального директора Товариства з 20.03.2024 призначено ОСОБА_3 .

Позивач зауважує, що після звільнення з посади Генерального директора Товариства ОСОБА_1 не передав документи (оригінали фінансової звітності, бухгалтерської звітності Товариства; оригінали установчих документів, оригінали реєстраційних документів, оригінали протоколів загальних зборів Товариства; оригінали господарських договорів, укладених від імені Товариства, та додатків до них; банківські виписки щодо руху коштів на розрахункових рахунках Товариства, платіжні доручення на перерахування коштів по розрахункових рахунках за період діяльності Товариства; оригінали правовстановлюючих документів на рухоме та нерухоме майно Товариства; будь-які інші документи, які б свідчили про господарську діяльність Товариства (ділову переписку, журнали реєстрації, тощо); документи, які стосуються рухомого та нерухомого майна Товариства) та печатку Товариства.

Колегія суддів відзначає, що до матеріалів справи Товариство надало Статут, докази звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора, призначення на посаду генерального директора іншої особи ( ОСОБА_3 ), лист б/н від 25.03.2024.

Тобто, стверджуючи про невиконання ОСОБА_1 обов`язку з передачі зазначеного майна (документів та печатки Товариства), в т.ч. на лист від 25.03.2024 з відповідною вимогою, Товариство не надає жодних доказів того, що документи та печатка вибули з власності Товариства та перебувають у ОСОБА_1 .

Розглядаючи цей спір, колегія суддів бере до уваги таке.

Юридична особа не може діяти без керівника, оскільки саме він здійснює функції представництва, забезпечує виконання рішень вищого органу управління юридичною особою, здійснює керування поточною діяльностю юридичної особи.

При цьому закон пов`язує фактичне місце розташування офісу керівництва з місцезнаходженням самої юридичної особи.

Так, ч. 1 ст. 93 ГК України визначає місцезнаходження юридичної особи як фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Очевидно, що звільнення одноособового керівника юридичної особи передбачає залишення ним і фактичного місця розташування офісу.

Суд констатує, що наявні у справі матеріали свідчать, що місцем реєстрації Товариства первісно було м. Селідове Донецької області, а станом на 25.03.2024 місцезнаходженням Товариства є м. Київ.

При цьому у справі відсутні відомості щодо обставин перереєстрації Товариства з м. Селідове Донецької області у м. Києві (зокрема, за яким / чиїм рішенням та на підставі яких документів).

Ані Статут, ані рішення учасників Товариства не визначають порядку, процедури, строків тощо передачі документів від попереднього керівника новому, чи навіть розпорядження ОСОБА_1 чи новому Генеральному директору визначити таку процедуру.

Як свідчить протокол №19-03 загальних зборів учасників Товариства від 19.03.2024, ОСОБА_1 на них запрошений не був і будь-яких відомостей про те, що він був завчасно чи 19.03.2024 повідомлений про своє звільнення матеріали справи не містять.

Товариство на момент звільнення ОСОБА_1 було зареєстроване (а отже, і органи його управління мали знаходитись) у м. Селідове Донецької області, тобто у прифронтовій зоні. Згодом м. Селідове було окуповане армією РФ, однак це сталося, за інформацією з відкритих джерел і поясненнями представників сторін, лише в жовтні 2024 року. Тобто, на момент звільнення ОСОБА_1 у березні 2024 року м. Селідове було підконтрольне Україні.

Будь-якої інформації, що новий керівник чи визначені ним довірені особи вчинили будь-які дії з відвідування офісу Товариства у березні-квітні 2024 року чи пізніше за його юридичним / фактичним місцезнаходженням до справи не надано.

Теоретично, з моменту звільнення ОСОБА_1 не мав би доступу до офіційного офісу Товариства. Листом від 25.03.2024 новий керівник лише висловив вимогу передати документи Товариства за його новим місцезнаходженням у м. Києві, не визначивши ані процедури підготовки таких документів, ані порядку їх передачі з урахуванням їх можливого (і найбільш імовірного) знаходження у м. Селідове. Водночас будь-яких доказів того, що після звільнення витребувані Товариством документи знаходяться безпосередньо у ОСОБА_1 позивач не надав.

Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 №1000/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22.06.2015 за №736/27181 (далі - Правила) встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності (далі - установи).

Згідно з п. 5-11 розділу ІІ Правил розпорядчим документом керівника установи визначаються порядок використання, місце зберігання печатки установи і посадові особи, відповідальні за її зберігання, а також перелік посадових осіб, підписи яких скріплюються печаткою установи.

У посадових інструкціях визначаються повноваження щодо засвідчення документів та їх копій.

Облік усіх печаток та штампів, що застосовуються в установі, ведеться у журналі за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Видача печаток, штампів посадовим особам здійснюється під підпис у відповідному журналі.

Печатки зберігаються у шафах (сейфах), що надійно замикаються і опечатуються.

Перевірка наявності печаток і штампів здійснюється щороку комісією, призначеною розпорядчим документом керівника установи, та оформлюється актом.

Товариство не надало документів щодо порядку використання печатки Товариства та її місця зберігання, а також таких, що свідчили би про отримання ОСОБА_1 під підпис у відповідному журналі печатки Товариства і її неповернення, а також докази перевірки відповідною комісією наявності печатки Товариства та встановлення її відсутності.

Розділом IV Правил визначається систематизація та зберігання документів у діловодстві.

Так, згідно з п. 1, 4 глави 1. Складання номенклатури справ номенклатура справ призначена для встановлення в установі єдиного порядку формування справ для документів, створених в електронній і паперовій формах, забезпечення їх обліку, оперативного пошуку документів за їх змістом і видом, визначення строків зберігання справ і є основою для складання описів справ постійного та тривалого (понад 10 років) зберігання, а також для обліку справ тимчасового (до 10 років включно) зберігання. Незалежно від наявності типової чи примірної номенклатури справ кожна установа повинна мати власну номенклатуру справ.

У номенклатурі справ передбачаються заголовки справ для групування документів, що відбивають усі документовані ділянки і питання діяльності установи, а також: не закінчені в діловодстві справи, що надійшли від установ-попередників для їх продовження, у тому числі реєстраційно-довідкові та контрольні картотеки, номенклатури справ; справи з питань, вирішення яких триває більше одного року або які ведуться впродовж декількох років (перехідні справи), що вносяться до номенклатури справ кожного року впродовж всього строку їх вирішення або ведення; справи постійно діючих колегіальних органів (колегій, рад, комісій, творчих груп тощо); справи тимчасово діючих органів, документи яких є правовою підставою для підтвердження повноважень установи або припинення її діяльності (наприклад справи ліквідаційної комісії) (п. 9 глави 1 розділу IV Правил).

Відповідно до розділу 3. Зберігання документів у діловодстві документи з моменту створення чи надходження і до передавання на зберігання в архів установи зберігаються за місцем формування справ у службі діловодства чи інших структурних підрозділах установи відповідно до номенклатури справ.

Оригінали нормативно-правових актів зберігаються за місцем їх видання, а документи щодо їх розроблення, погодження тощо - за місцем створення.

Керівники структурних підрозділів установи і працівники, відповідальні за організацію діловодства в цих підрозділах, зобов`язані забезпечити зберігання документів і справ.

У разі втрати документів і справ, що числяться за номенклатурою, у структурних підрозділах вживаються заходи відповідно до п. 9 глави 2 розділу V цих Правил.

Так, п. 9 глави 2 розділу V Правил визначено, що у разі встановлення в процесі експертизи цінності фактів нестачі документів і справ, що внесені до номенклатури, відповідними структурними підрозділами установи здійснюється їх розшук. У разі негативного результату розшуку керівник установи за поданням служби діловодства або керівника архіву (особи, відповідальної за архів) створює комісію зі службового розслідування, призначає службове розслідування і видає наказ про притягнення до відповідальності осіб, винних у втраті документів або справ. Довідка про причини відсутності документів або справ, підписана членами комісії та керівником відповідного структурного підрозділу, передається до архіву установи.

На підставі довідки архів складає акт про нестачу справ (документів) у структурних підрозділах за формою, наведеною в додатку 13 до цих Правил, який підписує керівник архіву (особа, відповідальна за архів), візує керівник служби діловодства та затверджує керівник установи.

Крім того, згідно з п. 1 розділу XV Правил під час зміни керівника установи наявність і стан документів (справ), що знаходяться в діловодстві структурних підрозділів та в архіві, а також облікових документів та довідкового апарату до них відбиваються окремим розділом в акті приймання-передавання установи. Відповідно до облікових даних служби діловодства та архіву в акті наводяться окремо кількість документів, що знаходяться в діловодстві, та кількість справ, що зберігаються в архіві, у тому числі кількість справ, що внесені до Національного архівного фонду.

За усталеною і вельми поширеною практикою діяльності підприємств, установ та організацій, в т.ч. господарський товариств, у разі зміни керівника товариства новий керівник (в т.ч. у разі супротиву, небажання чи відсутності попереднього керівника через об`єктивні обставини (зникнення, хвороба тощо)) мав би негайно створити комісію з працівників Товариства, а за відсутності таких - зі сторонніх спеціалістів (так, наприклад, згідно з п. 5.26 Статуту Ревізійна комісія за попередньою згодою вищого органу Товариства має право запрошувати для участі в роботі експертів і аудиторські організації за рахунок Товариства) для чіткої фіксації стану справ у Товаристві і наявності всіх документів щодо його діяльності (документів / справ, що перебувають в діловодстві структурних підрозділів та в архіві; облікових документів та довідкового апарату до них), встановити причини їх відсутності, винних осіб та порядок і способи розшуку, встановлення місцезнаходження, повернення, витребовування чи відновлення таких документів, а також печаток, електронних ключів тощо.

І лише після чіткого і підтвердженого встановлення таких обставин подавати відповідний позов до конкретної особи (колишнього керівника) з чітким переліком документів.

Проте будь-яких подібних організаційно-розпорядчих дій Товариство не вчинило.

Суд вважає, що з урахуванням положень Правил Товариство станом на дату звільнення ОСОБА_1 повинно було мати власну номенклатуру справ та, відповідно, можливість складення акта приймання-передавання документів установи згідно з цією номенклатурою.

Однак Товариство до матеріалів справи не надало жодного доказу, який свідчив би про організацію діловодства та архівної справи, в т.ч. щодо створення та/або отримання документів Товариством, періоду створення документаційного фонду Товариства тощо.

Суд першої інстанції доцільно зазначив, що судове рішення не може бути абстрактним чи альтернативним, тобто, таким, яке унеможливлює досягнення мети судового рішення в розумінні положень ст. 129-1 Конституції України - обов`язковості до виконання.

Тому задоволення заявленої позовної вимоги про зобов`язання відповідача надати певні документи має супроводжуватися визначенням судом в резолютивній частині рішення зрозумілих та чітких, для можливості його фактичного виконання, критеріїв, за якими виконавець (у випадку відсутності добровільного виконання) мав би можливість встановити належне (повне) виконання відповідачем (боржником) такого рішення.

Однак всупереч зазначеному місцевий суд дійшов висновку про задоволення вимог.

Апеляційний суд також бере до уваги і те, що ухвалою від 15.05.2024 у справі №905/1326/23 Східний апеляційний господарський суд прийняв подану керівником ТОВ "Шахтоуправління "Донбас" заяву про відмову від позову у названій справі та закрив провадження у ній. Суд зазначив, що за ініціативою та рішенням Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» у порядку, передбаченому ст. 601 ЦК України та ст. 202, 203 ГК України відповідно до заяви від 20.03.2024 про зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідач здійснив зарахування зустрічних однорідних вимог між ПАТ «Донбасенерго» та ТОВ «Шахтоуправління «Донбас», а саме заборгованості у розмірі 148 844 032,94 грн, яка підлягає стягненню з ПАТ «Донбасенерго» відповідно до рішення Господарського суду Донецької області від 03.01.2024 у справі №905/1326/23 (з яких 148 118 958,70 грн сума інфляційних втрати, 22 170 347,69 грн - 3% річних, а також 725 074,24 грн - витрати зі сплати судового збору).

Крім того, під час розгляду справи №910/22876/17 від ТОВ "Шахтоуправління "Донбас" 09.09.2024 надійшло клопотання про долучення документів, а саме договору №11 від 20.01.2015, укладеного між ПАТ "Шахтоуправління "Донбас" (підрядник) та ТОВ "Шахтоуправління "Донбас" (замовник), додаткових угод до нього, акт звірки між вказаними особами станом на 20.03.2024.

У цій справі суд встановив, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/22876/17 за позовом ТОВ "Шахтоуправління "Донбас" до ПАТ «Донбасенерго» про стягнення заборгованості за договором постачання вугільної продукції № 544/УД від 30.11.2015 на суму 171 644 930,24 грн.

Відповідно до акта звірки взаємних розрахунків станом на 20.03.2024 за даними ПАТ "Шахтоуправління "Донбас" та ТОВ "Шахтоуправління "Донбас" заборгованість останнього перед користь ПрАТ "Шахтоуправління "Донбас" становить 1 049 111 889,20 грн.

20.03.2024 між ПрАТ "Шахтоуправління "Донбас" (первісний кредитор), ПАТ "Донбасенерго" (новий кредитор) за погодженням з ТОВ "Шахтоуправління "Донбас" (боржником) укладено договір про заміну кредитора в зобов`язанні (відступлення права вимоги), за умовами якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор приймає (набуває) право вимоги (частину кредиторських прав) до ТОВ "Шахтоуправління "Донбас", яке належать первісному кредитору та яке ґрунтується на договорі на виконання робіт №11 від 20.01.2015, який укладено між первісним кредитором та боржником (надалі - основний договір), та стає кредитором за основним договором в сумі, визначеній у п. 1.2 цього договору.

Розмір (сума) заборгованості боржника за основним договором, право вимоги (частина кредиторських прав), що відступається первісним кредитором, згідно з цим договором складає 350 000 000,00 грн (п. 1.2 договору).

Як визначено п. 3.1 договору, підписанням цього договору боржник (ТОВ "Шахтоуправління "Донбас", позивач у справі, що розглядається) підтверджує, що відповідно до ст. 516, 517 ЦК України повідомлений про зміну кредитора у зобов`язанні за основним договором, а також отримав докази переходу до нового кредитора кредиторських прав у зобов`язанні та з дати підписання цього договору зобов`язується виконувати свої зобов`язання щодо погашення заборгованості в розмірі 350 000 000,00 грн замість первісного кредитора перед новим кредитором.

20.03.2024 ПАТ "Донбасенерго" звернулось до ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» із заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог, якою було здійснено зарахування зустрічних однорідних вимог між ПАТ "Донбасенерго" та ТОВ "Шахтоуправління "Донбас" на суму 171 701 153,28 грн (171 644 930,24 грн + 56 223,04 грн), яка виникла на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2021.

Крім того, як вказано в акті звірки взаєморозрахунків, підписаним між керівниками позивача та відповідача, станом на 30.06.2024 заборгованість відповідача перед позивачем, присуджена до стягнення в межах справи № 910/22876/17, а також судовий збір в сумі станом на 30.06.2024 не обліковуються за відповідачем.

Отже, наведене свідчить про наявність у ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» принаймні з 20.03.3034 (дати набуття повноважень Генерального директора ОСОБА_3 як новим керівником) певних документів, достатніх для проведення, зокрема, звірки взаєморозрахунків з ПАТ «Донбасенерго», а також для укладення договорів щодо коштів Товариства, що є неможливим за відсутності документів бухгалтерської звітності, договорів та іншої документації, а також печатки Товариства, про витребування яких заявлено позов у справі, що розглядається.

Оскільки Товариство у позовній заяві просить зобов`язати ОСОБА_1 надати управлінські документи Товариства без їх конкретизації, в т.ч. за роком видання, що робить судове рішення у разі задоволення позову невиконуваним у встановленому законом порядку, а також всі інші наведені вище обставини в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні вимог Товариства.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (ч. 2ст. 277 ГПК України).

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч. 4 ст. 277 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення місцевого господарського суду має бути скасовано з прийняття нового судового рішення про відмову у позові.

Судові витрати.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги витрати за її подання відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275-277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2024 у справі № 910/9134/24 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2024 у справі №910/9134/24 скасувати.

3. Прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтоуправління "Донбас" (01103, м. Київ, вул. Менделєєва, буд. 12, офіс 94/1; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 3 633,60 грн витрат по сплаті судового збору.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

6. Справу №910/9134/24 повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 29.04.2025 після виходу судді Євсікова О.О. з відпустки.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.А. Корсак

С.О. Алданова