СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Харків Справа № 917/854/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Істоміна О.А.,

розглянувши в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в порядку письмового провадження (без виклику сторін) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз" (вх.№101П/2)

на рішення Господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 (повний текст складено 23.12.2024, суддя Кльопов І.Г.)

у справі №917/854/23

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Електронні технології", м.Крменчук,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз", м.Кременчук,

про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Електронні технології" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз" про стягнення 72 178,25 грн заборгованості за договором підряду №186 від 01.09.2021.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 у справі №917/854/23 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз" ( вул.Леонова,5, м.Кременчук, Полтавська область, 39600, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Електронні технології" (вул. Свіштовька,3, м.Кременчук, Полтавська область, 39631, ) заборгованість у розмірі 72 178,25 грн та 2 684,00 грн судового збору.

10.01.2025 до Східного апеляційного господарського суду засобами поштового зв`язку Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз" подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, відповідач просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду та прийняти до розгляду апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 у справі № 917/854/23; скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 у справі № 917/854/23 і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної заяви Приватного акціонерного товариства "Електронні технології" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз" у повному обсязі; судові витрати стягнути з позивача; з урахуванням введення на території країни воєнного стану розглядати справу без виклику та повідомлення сторін в письмовому провадженні.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог посилається на те, що судом було проігноровано подані відповідачем докази про те, що в межах укладеного договору підряду вже були підписані акти виконаних будівельних робіт, вказані акти вже оплачені за рахунок передоплати відповідача, а договір був розірваний з моменту отримання позивачем листа про його розірвання, тобто за п`ять місяців до того моменту, як позивач надіслав самостійно сформовані акти приймання-передачі виконаних робіт.

Крім того, зазначає, що господарський суд першої інстанції в рішенні не зазначив про те, що відповідачем подавалось заперечення у справі, до якого у якості доказу було додано постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.09.2023 у справі № 917/994/22, згідно якої було підтверджено рішення суду першої інстанції у даній справі та обставини, які при розгляді справи № 917/854/23 в силу ст. 75 Господарського процесуального кодексу України не підлягають повторному доказуванню. З огляду на вказане, зазначає, що відповідач після 10.05.2022 (встановлена судом дата розірвання договору підряду №186 від 01.09.2021) не виникають жодних обов`язків щодо розгляду та підписання актів виконаних робіт (наданих послуг), які позивач направив 18.10.2022. Відтак, на думку скаржника, судом першої інстанції було переоцінено встановлені обставини у іншому судовому рішенні, на підставі чого було ухвалено оскаржуване судове рішення.

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи визначеному складу суду від 14.01.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Здоровко Л.М., суддя Мартюхіна Н.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз" на рішення Господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 у справі №917/854/23; постановлено розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз" на рішення Господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 у справі №917/854/23 у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження); встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань - 15 днів з дня вручення даної ухвали; витребувано у Господарського суду Полтавської області матеріали справи № 917/854/23.

27.01.2025 матеріали справи № 917/854/23 надійшли до Східного апеляційного господарського суду.

04.02.2025 через підсистему "Електронний суд" Приватним акціонерним товариством "Електронні технології" подано відзив на апеляційну скаргу (вх.№ 1659), в якому позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ "Виробниче комерційне підприємство "Котлогаз" та залишити в силі рішення Господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 у справі № 917/854/23.

Обґрунтовуючи свою позицію у справі, позивач вказує, що:

- по суті викладеного в апеляційній скарзі ТОВ "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз" доводи відповідача зводяться до спроб застосування у спірних правовідносинах сторін преюдицію рішення Господарського суду Полтавської області від 20.04.2023 у справі №917/994/22. Разом з тим, вказує, що до предмету доказування у справі №917/994/22 не входило дослідження обставин, обсягу та якості виконання робіт за договором та підписання відповідних актів приймання-передачі виконаних робіт за договором №186 від 01.09.2021, у зв`язку з чим таке посилання ТОВ "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз" на дане рішення є необґрунтованим. Зокрема, посилання суду (в рішенні Господарського суду Полтавської області від 20.04.2023 у справі №917/994/22) тільки на п. 18.1 договору підряду №186 від 01.09.2021, як підставу розірвання договору в односторонньому порядку без урахування п.6.4 договору та інших положень такого договору, є неправильним, оскільки треба враховувати частину третю та четверту статті 213 Цивільного кодексу України, яка визначає загальні способи, що застосовуються при тлумаченні правочину та втілюються у трьох рівнях тлумачення, зокрема шляхом порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину загалом. На думку позивача, за договором підряду №186 від 01.09.2021 одностороння відмова допускається, але за наявністю певних підстав, що у сукупності положень договору визначають права та обов`язки сторін. Крім того, зазначає, що лист №459 від 19.04.2022 про розірвання договору не було отримано ПрАТ "Електронні технології", а ні за юридичною адресою: 39600, м. Кременчук, вул.Свіштовська, буд. 3, а ні за адресою: 39631 м. Кременчук, пров. Героїв Бресту, 44, що підтверджується матеріалами справи (поштове відправлення на юридичну адресу було повернуто адресату, а інше поштове відправлення було отримано невідомою особою). Отже, оскільки лист №459 від 19.04.2022 про розірвання договору не було отримано ПрАТ "Електронні технології", висновок суду у справі №917/994/22 про те, що договір №186 від 01.09.2021 є розірваним на шостий день з моменту отримання повідомлення про розірвання - з 10.05.2022, є помилковим. ПрАТ "Електронні технології", просить врахувати дані обставини, що підтверджені листом АТ "Укрпошта" №100.009.001.-1584-22 від 23.11.2022 та заявою ОСОБА_1 від 26.07.2023, які спростовують обставини, встановлені судовим рішенням у справі №917/994/22.

- не зважаючи на рішення Господарського суду Полтавської області від 20.04.2023 у справі №917/994/22, всі будівельні роботи на oб`єкті будівництва "Нове будівництво олійноекстракційного заводу виробничою потужністю 3000 том/добу по переробці насіння соняшнику за адресою: Хмельницька область, Старокостянтинівський район, Пашковецька сільська рада, м. Старокостянтинів, вул. Франка 55, вул. Франка 67/2" були виконані ПрАТ "Електронні технології" у період з жовтня 2021 року по січень 2022 року, тобто під час дії договору, навіть, враховуючи послання відповідача на односторонню відмову від договору. Відсутність надання відповідачем протягом 10-ти робочих днів письмових зауважень з приводу виконаних робіт, які були направлені листами №№ 90, 91 від 18.10.2022 для розгляду та підписання, з огляду на положення ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України, вважається таким, що прийняті без зауважень. Водночас, оскільки акти приймання-передачі виконаних робіт від 29.11.2021, від 22.12.2021 та від 22.12.2021 не відповідали законодавчо встановленим нормам до таких видів первинних документів, а також умовам договору підряду №186 від 01.09.2021, то такі акти підлягають перепідписанню;

- проведення судової експертизи у справі № 917/854/23 не відбулось з вини ТОВ "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз", оскільки товаристом не було забезпечено доступ до об`єкту будівництва та не надано відповідну документацію щодо будівельних робіт. У зв`язку з відмовою ТОВ "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз" надати необхідні для проведення експертизи матеріали, документи та відмова від іншої участі в проведені експертизи, що перешкоджає її проведенню, суд може визнати встановленою обставину, для з`ясування якої експертиза була призначена.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу справи від 21.03.2025 у зв`язку з відпусткою судді Мартюхіної Н.О. апеляційну скаргу ТОВ "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Здоровко Л.М., суддя Білоусова Я.О.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу справи від 01.05.2025 у зв`язку з відпусткою судді Здоровко Л.М. та судді Білоусової Я.О. апеляційну скаргу ТОВ "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Істоміна О.А.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України.

У відповідності до статті 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

01.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче-комерційне підприємство "Котлогаз" (замовник) та Приватним акціонерним товариством "Електронні технології" (підрядник) було укладено договір підряду №186 (далі - договір), у якому сторони узгодили, зокрема, наступне.

Відповідно до п. 2.1 договору у порядку та на умовах, визначених цим договором, підрядник зобов`язується за замовленням замовника на свій ризик виконати та здати йому в строк, установлений цим договором та згідно графіком виконання робіт (додаток до цього договору), виконати електромонтажні роботи та автоматизацію ТЕЦ в складі реалізації комплексу робіт з монтажу обладнання теплоелектростанції (надалі - роботи) на об`єкті "Нове будівництво олійноекстракційного заводу виробничою потужністю 3000 тон/добу по переробці насіння соняшнику за адресою: Хмельницька область, Старокостянтинівський район, Пашковецька сільська рада, м. Старокостянтинів, вул. Франка 55, вул. Франка 67/2" (далі - об`єкт будівництва), а замовник зобов`язується надати підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), передати проектну документацію, прийняти від підрядника закінчені роботи та оплатити їх, згідно з умовами даного договору.

Згідно з п. 3.1 договору підрядник розпочне виконання робіт протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дня виконання замовником зобов`язань щодо надання будівельного майданчика (фронту робіт), перерахування авансового платежу згідно п. 5.1 даного договору та передачі проектної документації, і здійснюватиме виконання робіт згідно з графіком виконання робіт (додаток №2), який є невід`ємною частиною даного договору.

Датою закінчення виконання робіт вважається дата їх прийняття замовником після підписання остаточного акту приймання виконаних робіт, а датою закінчення розрахунків, на підставі підписаного акту про відсутність зауважень за формою згідно з додатком №3, є дата списання коштів з поточного рахунку замовника (п. 3.4 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору договірна ціна та вартість виконання окремих етапів робіт визначається цим договором, а також додатковими угодами, які є невід`ємною частиною даного договору.

Відповідно до п. 4.2 договору договірна ціна орієнтована та складає на момент підписання договору суму в розмірі 3 000 000,00 (три мільйона гривень 00 копійок) з врахуванням ПДВ 20%. Остаточна сума договору/договірна ціна буде визначена на підставі фактично виконаних об`ємів робіт згідно актів приймання-передачі виконаних робіт.

Договірна ціна робіт та одиничні розцінки робіт враховують: витрати на відрядження і проживання; кошторисний прибуток і адміністративні витрати; загальновиробничі витрати; роботу машин та механізмів, вартість опалубки та пристроїв, вартість основних та витратних матеріалів, необхідних для виконання робіт; перевезення і облаштування будівельного майданчика перебазування механізмів і пристосувань; розвантажувальні-навантажувальні роботи, переміщення будівельних матеріалів, конструкцій і устаткування по будівельному майданчику; звільнення будівельного майданчика (фронту робіт) після завершення робіт (очищення від сміття, відході, непотрібних матеріальних ресурсів, тимчасових споруд, приміщень тощо).

Вартість робіт, які не зазначені в додатку № 1, визначається згідно з ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, а також цінових пропозицій, які можуть надходити замовнику при проведенні додаткових тендерів на необхідні види робіт від потенційних підрядних організацій.

Відповідно до п. 5.1 договору розрахунки за виконання робіт здійснює замовник таким чином:

- перший авансовий платіж, у розмірі не більш ніж 500 000,00 грн (п`ятсот тисяч гривень 00 копійок), в тому числі ПДВ 20%, що здійснює замовник у якості попередньої оплати за майбутнє виконання робіт та/або придбання матеріалів, перераховується замовником з дати підписання сторонами даного договору;

- щомісячні розрахунки за виконані підрядником роботи за цим договором здійснюються замовником шляхом перерахування коштів на поточний рахунок підрядника протягом десяти банківських днів із дати підписання сторонами актів приймання виконаних робіт за формою КБ-2 в, довідки за формою КБ-3 та надання рахунків, які надаються замовнику не пізніше 20 числа кожного місяця, з урахуванням раніше перерахованого авансу та утримання коштів згідно з п.5.4 даного договору із врахуванням формули: сума кожного акту мінус 30 % (10% - сума утримання + 20 % - відсоток авансового погашення з кожного акту) = до сплати по акту виконання робіт 70%. Сторони домовилися, після погашення всієї суми авансового платежу замовник виконує оплату по актам виконаних робіт згідно формули: сума акту мінус 10% (сума утримання) = до сплати по акту виконаних робіт 90 %.

Згідно з п. 6.1 договору замовник має право, зокрема, відмовитись від прийняття закінчених робіт (об`єкту будівництва) у разі виявлення недоліків, які не можуть бути усунені підрядником або не були усунені підрядником у строк, необхідний для їх усунення та узгоджений сторонами; розірвати цей договір в односторонньому порядку та вимагати повернення сплачених підряднику грошових коштів у розмірі, що перевищує вартість фактично виконаних робіт згідно актів приймання виконаних робіт за формою КБ-2 в, переданих інших цінностей, відшкодування збитків, якщо підрядник своєчасно не розпочав виконання робіт згідно п. 3.1 даного договору або порушує графік виконання робіт (додаток №2) більше, ніж 10 календарних днів з вини підрядника, або за наявності інших порушень підрядником умов даного договору.

Відповідно до п. 6.2 договору замовник, зокрема, зобов`язаний надати підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), передати проектно-кошторисну документацію, сплатити аванс згідно з умовами цього Договору; після держання письмового повідомлення про завершення робіт прийняти їх та оплатити згідно умов даного договору; прийняти в установленому порядку роботи, виконані підрядником відповідно до умов цього договору, оглянути їх та в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно (не пізніше п`яти робочих днів) заявити про них підряднику.

Згідно з п. 6.4 договору підрядник зобов`язаний, зокрема, виконати з використанням власних ресурсів та ресурсів замовника у встановлені строки роботи відповідно до цього договору, проектної та кошторисної документації до нього, державних будівельних норм України; передати замовнику у порядку, передбаченому законодавством та цим договором, закінчені роботи (об`єкта будівництва); забезпечення ведення та передачу замовнику в установленому порядку документів про виконання цього договору; не пізніше наступного банківського дня здійснити відповідне цільове перерахування коштів, що надійшли від замовника для оплати виконання робіт субпідрядником або закупівлю матеріалів; на запис замовника надати довідку про витрачання коштів, сплачених як аванс на матеріали та на виконання робіт, які виконуються субпідрядником, та довідку про оплату цільових коштів, що виділені замовником для оплати робіт субпідрядникам або закупівлі матеріалів.

Відповідно до п. 8.1 договору підрядник забезпечує повне, яксне і своєчасне ведення виконавчої документації, що передбачене діючим порядком і цим договором, визначає осіб, відповідальних за її ведення.

Відповідно до п. 9.4 договору замовник надає підряднику необхідний для виконання робіт будівельний майданчик з джерелом електропостачання.

Будівельний майданчик (фронт робіт) надається підряднику замовником протягом трьох робочих днів з дня підписання цього договору і оформлюється відповідним актом (п.11.1 договору).

Згідно з п. 11.3 договору підрядник зобов`язаний щодення до 12:00 письмово інформувати (надавати звіт) замовнику за попередній день про: хід виконання робіт, у том числі про відхилення від графіку виконання робіт (причини, заходи щодо усунення відхилення тощо); забезпечення виконання робіт матеріальними ресурсами (вартість придбання попередньо погоджується із замовником); залучення до виконання робіт робочої сили та субпідрядника; результати здійснення контролю за якістю робіт, матеріальних ресурсів; загрозу виконання цього договору з вини замовника; щочетверга надавати фото звіти виконання своїх робіт.

Відповідно до п. 11.4 договору підрядник у порядку, визначеному нормативно-правовими актами та цим договором, веде і передає замовнику після завершення робіт виконавчу документацію.

Приймання-передача закінчених робіт (об`єкта будівництва) проводиться у порядку, встановленому Цивільним, Господарським кодексами України, іншими нормативно-правовими актами та цим Договором (п. 13.1 договору).

Згідно з п. 13.2 договору після одержання письмового повідомлення підрядника про готовність до передачі закінчених робіт (об`єкта будівництва) замовник зобов`язаний негайно розпочати їх приймання.

Передача закінчених робіт (об`єкта будівництва) підрядником і приймання їх замовником оформлюється актом приймання виконаних робіт (п. 13.3 договору).

Внесення змін до цього договору чи його розірвання допускається за згодою сторін, якщо інше не встановлено цим договором або законом. В разі наявності підстав для розірвання цього договору в односторонньому порядку з боку замовника, замовник направляє повідомлення про розірвання цього договору підряднику за 5 календарних днів до дати його розірвання. В такому разі цей договір вважається розірваним на шостий календарний день з моменту отримання підрядником повідомлення (п. 18.1 договору).

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до 31.12.2021, але в будь-якому випадку - до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань (п. 20.1 договору).

Додатки № 1 "Договірна ціна на підставі твердих цін на види робіт за одиничними розцінкам" та № 2 "Графік виконання робіт" матеріали справи не містять.

24.12.2021 між сторонами було укладено додаткову угоду № 2 до договору підряду №186 від 01.09.2021, відповідно до якої домовилися викласти п. 20.1 договору у наступній редакції: "Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до 31.12.2022, але в будь-якому випадку - до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань". Сторони домовились та вирішили викласти графік виконання робіт в новій редакції, який після підписання буде додатком №1 (Графік виконання робіт. Нова редакція) до даної угоди.

На виконання умов договору №186 від 01.09.2021 замовником було перераховано підряднику авансовані платежі на загальну суму 1 729 000,00 гривень (500 000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 3576 від 07.09.2021; 200 000,00 грн згідно з платіжним дорученняя № 4021 від 05.10.2021; 300 000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 4163 від 20.10.2021; 250 000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 4716 від 26.11.2021; 300 000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 1141 від 23.12.2021; 80 000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 5296 від 10.01.2022; 34 000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 5675 від 07.02.2022; 65 000,00 грн згідно з платіжним дорученням № 5834 від 01.03.2022).

Як зазначає позивач, погодженого графіку виконання робіт додаток №1 (Графік виконання робіт. Нова редакція) до додаткової угоди № 2 до договору №186 від 01.09.2021 замовником так і не було передано на підписання підряднику.

В свою чергу, ПрАТ "Електронні технології", як підрядник, не міг самостійно скласти такий графік у зв`язку з тим, що ТОВ "Виробничо-комерційного підприємства "Котлогаз" не виконало свого обов`язку щодо передання проектної документації, що виключає можливість підрядника розрахувати цикл виконання робіт. ПрАТ "Електронні технології" з метою вжиття всіх залежних від себе заходів щодо належного виконання зобов`язання було направлено на електронну адресу ТОВ "Виробничо-комерційного підприємства "Котлогаз" графік виконання робіт, але так і не отримало погодження замовника.

ПрАТ "Електронні технології" з метою вжиття всіх залежних від себе заходів щодо належного виконання своїх зобов`язань, визначених умовами договору №186 від 01.09.2021, протягом п`яти місяців працівники підрядника виконували електромонтажні роботи за пунктом освітлення, автоматизація та електропостачання, а саме: починаючи з 29.09.2021 та закінчуючи 31.01.2022.

Позивач зазначає, що жодних зауважень з боку ТОВ "Виробничо-комерційного підприємства "Котлогаз" щодо строків або якості виконання робіт за договором №186 від 01.09.2021 не було, так не було направлено жодного зауваження або листа, в якому замовник висловив свої претензії до ПрАТ "Електронні технології".

Як вказує позивач, після виконання частини робіт в жовтні 2021 року ПрАТ "Електронні технології" було надано на підписання акт за формою КБ-2в, КБ-3, але замовник акт не підписав.

В подальшому ПрАТ "Електронні технології" після виконання чергової частини робіт було надано акт приймання-передачі виконаних робіт 19.11.2021, однак і цей акт не був підписаний зі сторони замовника, зазначено, що у подальшому складання та форму акту буде надавати ТОВ "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз".

Так, між сторонами було підписано акт №1 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 29.11.2021 на суму 497 939,59 грн, від 22.12.2021 на суму 175 680, 00 грн та від 22.12.2021 на суму 125 572,48 грн. Як зазначає позивач, складанням даних актів займалось ТОВ "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз".

Водночас позивач звертає увагу на те, що вказані акти приймання-передачі виконаних робіт складались в довільній формі та не відповідають умовам договору підряду №186 від 01.09.2021 (пункту 5.1 договору), містять в собі приблизні розцінки, що є недопустимим за нормами ДСТУ Б Д.2.3-8:2012 Збірник 8 Електротехнічні установки та Кошторисними нормами України, а також не повністю відображають виконані роботи за договором.

В даних актах також зазначено неіснуючий між сторонами договір підряду №189 від 01.09.2021, що є підставою для їх перепідписання у відповідності до законодавства за формою КБ-2в та КБ-3, з зазначенням правильних реквізитів та обсягу виконаних робіт, для визнання належними та допустимими доказами на підтвердження факту здачі-прийому виконаних робіт.

Як зазначає позивач, станом на 31.01.2022 ПрАТ "Електронні технології" було виконано велику частину будівельних робіт на об`єкті будівництва, яка ще була не відображена у відповідних актах, однак через захворювання частини трудового колективу підрядника та інших робітників присутніх на об`єкті Нове будівництво олійноекстракційного заводу виробничою потужністю 3000 том/добу по переробці насіння соняшнику за адресою: Хмельницька область, Старокостянтинівський район, Пашковецька сільська рада, м. Старокостянтинів, вул. Франка 55, вул. Франка 67/2" було прийнято рішення про тимчасове зупинення робіт, про що не було жодних заперечень з боку ТОВ "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз".

У зв`язку з карантинною відпусткою працівників ПрАТ "Електронні технології" роботи на об`єкті "Нове будівництво олійноекстракційного заводу виробничою потужністю 3000 том/добу по переробці насіння соняшнику за адресою: Хмельницька область, Старокостянтинівський район, Пашковецька сільська рада, м. Старокостянтинів, вул. Франка 55, вул. Франка 67/2" були тимчасово призупинені, до 31.05.2022.

ПрАТ "Електронні технології" було направлено лист №12 від 11.04.2022 на адресу ТОВ "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз", в якому було зазначено, що у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин підрядник не може у встановлений строк виконати своїх обов`язків за договором №186 від 01.09.2021 та направити своїх співробітників на об`єкт будівництва для виконання електромонтажних робіт з автоматизації ТЕЦ в складі реалізації комплексу робіт з монтажу обладнання теплоелектростанції, через військову агресію Російської Федерації проти України та введення військового стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

В подальшому, на виконання умов договору підряду №186 від 01.09.2021, відповідно до приписів ст.877 Цивільного кодексу України ПрАТ "Електронні технології" було направлено для розгляду та підписання:

- довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за січень 2022 року форми № КБ-3; акт №4 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2022 року форми № КБ- 2в на суму 317 336,35 грн.; підсумкову відомість ресурсів за січень 2022 року (лист №91 від 18.10.2022 №301), а також

- довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2021 року форми № КБ-3; акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2021 року форми № КБ-2в на суму 459 587,50 грн; підсумкову відомість ресурсів за жовтень 2021 року;

- довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2021 року форми № КБ-3; акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2021 року форми № КБ-2в на суму 461 494,26 грн; підсумкову відомість ресурсів за листопад 2021 року;

- довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2021 року форми № КБ-3; акт №3 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року форми № КБ-2в на суму 562 760,14 грн; підсумкову відомість ресурсів за грудень 2021 року (лист №90 від 18.10.2022 року №298).

Позивач зазначає, що ТОВ ВКП Котлогаз не приступив до прийняття виконаних робіт, не направив жодних зауважень або недоліків виконаних робіт, як того вимагає ч. 1 ст. 882 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим у ПрАТ "Електронні технології" звернулося до суду з позовною заявою про стягнення заборгованість за фактично виконані будівельні роботи.

Оскільки, ТОВ "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз" було перераховано ПрАТ "Електронні технології" авансовані платежі на загальну суму 1 729 000,00 грн, то позивач заявив до стягнення з відповідача суму боргу у розмірі 72 178,25 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам у справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України (далі ГК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України та ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 ГГК України та ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

За змістом положень статей 626, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Оцінивши зміст договору, з якого виникли цивільні права та обов`язки сторін, колегія суддів дійшла до висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом і правовою природою є договором будівельного підряду.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідачем, на думку позивача, в порушення умов укладеного договору підряду, не було оплачено виконані ним роботи. Відтак, з урахуванням предмету спору у даній справи та доводів апелянта, дослідженню підлягає питання щодо дотримання підрядником зобов`язань за договором підряду з належного виконання та фіксування обсягу виконаних за договором робіт та оплати з боку виконавця за виконані роботи в межах визначених договором порядку та строків.

Відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 875 ЦК України передбачено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частинами першою та третьою статті 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Частиною першою статті 854 ЦК України унормовано, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

За приписами частини четвертої статті 879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 882 ЦК України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

При наданні оцінки спірним правовідносинам судом апеляційної інстанції враховано, що стаття 849 ЦК України визначає права замовника під час виконання роботи.

Згідно з ч. 1 цієї статті замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Частиною 2 ст. 849 ЦК України визначено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

У ч. 4 ст. 849 ЦК України передбачено право замовника у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Правовий аналіз ч. 2 та ч. 4 ст. 849 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що вони встановлюють дві окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду та, відповідно, різні правові наслідки такої відмови.

Так, ч. 2 цієї статті передбачено право замовника на відмову від договору підряду лише за наявності конкретно визначеної законодавством умови, коли підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим. При цьому наслідком такої відмови є виникнення саме у замовника права вимагати відшкодування збитків з підрядника.

Натомість ч. 4 зазначеної статті встановлює безумовне право замовника відмовитися від договору, але з обов`язком саме замовника виплатити підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувати підряднику збитки, завдані розірванням договору.

Отже, в залежності від підстави розірвання договору підряду настають різні правові наслідки захисту сторонами такого договору своїх прав та інтересів у процесі його виконання.

Замовнику законом надано право відмовитися в односторонньому порядку від договору у будь-який час до закінчення роботи, і визначене цією нормою право не може бути обмежене (постанова Верховного Суду від 19.12.2019 у справі №911/1570/18).

Отже, договір підряду може бути розірваний в результаті односторонньої відмови від нього у повному обсязі, тобто в результаті вчинення замовником одностороннього правочину, який тягне припинення зобов`язань його сторін, тому предметом судового дослідження у справі є: чи мало місце одностороння відмова замовника від договору, чи був повідомлений підрядник про цю відмову, чи оплачена замовником виконана підрядником частина робіт.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №916/1591/17, від 15.02.2019 у справі №910/21154/17.

Судом першої інстанції було встановлено, що у зв`язку з карантинною відпусткою працівників ПрАТ "Електронні технології" роботи на об`єкті "Нове будівництво олійноекстракційного заводу виробничою потужністю 3000 том/добу по переробці насіння соняшнику за адресою: Хмельницька область, Старокостянтинівський район, Пашковецька сільська рада, м. Старокостянтинів, вул. Франка 55, вул. Франка 67/2" були тимчасово призупинені, до 31 травня 2022 року.

ПрАТ "Електронні технології" було направлено лист №12 від 11.04.2022 на адресу ТОВ ВКП "Котлогаз", в якому було зазначено, що у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин Підрядник не може у встановлений строк виконати своїх обов`язків за договором №186 від 01.09.2021та направити своїх співробітників на об`єкт будівництва для виконання електромонтажних робіт з автоматизації ТЕЦ в складі реалізації комплексу робіт з монтажу обладнання теплоелектростанції, через військову агресію Російської Федерації проти України та введення військового стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Вважаючи, що підрядник відмовився виконувати зобов`язання за договором та не приступив до виконання робіт у розумні строки, Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз" (замовник) 19.04.2022 направив на адресу Приватного акціонерного товариства "Електронні технології" (підрядника) лист про розірвання договору на підставі п. 6.1 та п. 1.1 договору та приписів ч. 2 та ч. 3 ст. 849, ст. 652 Цивільного кодексу України та повернення надмірно сплачених коштів у десятиденний термін.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз" також звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом про розірвання договору підряду №186 від 01.09.2021, укладеного між Приватним акціонерним товариством "Електронні технології" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз". Правовими підставами позову визначено ч. 2 та ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України, нормами якої передбачено право замовника відмовитися від договору у випадку, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим.

Крім того, позивач в обґрунтування підстав для задоволення поданого позову визначив частину другу статті 651 Цивільного кодексу України та послався на істотне порушення відповідачем, як підрядником, умов спірного договору, а саме: у відповідності до п.1.5.2 договору підрядник не надав за звітній місять замовнику документи (акти приймання виконаних робіт, рахунки, податкові накладні та ін.) про обсяги і вартість виконаних робіт.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 20.04.2023 у справі №917/994/22, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.09.2023 та постановою Верховного Суду від 23.01.2024 у вказаній справі, у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз" до відповідача Приватного акціонерного товариства "Електронні технології" про розірвання договору підряду № 186 від 01.09.2021, укладеного між Приватним акціонерним товариством "Електронні технології" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз" було відмовлено повністю.

Зокрема, суд при надані оцінки доводам ТОВ "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз" про істотність порушень підрядником умов договору та невиконання ним прийнятих на себе зобов`язань, беручи до уваги невиконання замовником обов`язку щодо надання будівельного майданчика (фронту робіт) та передачі проектної документації, а також відсутність графіку виконання робіт, визначено, що зазначені вище порушення підрядником умов договору не є істотними в розумінні частини другої статті 651 Цивільного кодексу України, оскільки за своєю суттю є простроченням кредитора в розумінні частини другої статті 613 Цивільного кодексу України, яке є підставою для зупинення зобов`язань боржника за договором, а не підставою для їх припинення внаслідок розірвання договору.

Водночас, у справі № 917/994/22 господарським судом надано правову оцінку факту розірвання договору підряду від 01.09.2021 № 186 на підставі ч. 4 ст. 849 ЦК України з огляду на те, що, посилаючись на частину другу вказаної статті ТОВ "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз" фактично цитує частину четверту цієї статті, яка унормовує безумовне право замовника на відмову від договору підряду у будь-який час до закінчення роботи без будь-яких причин та умов, але з обов`язком саме замовника виплатити підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувати підряднику збитки, завдані розірванням договору.

Беручи до уваги приписи ч. 4 ст. 653 Цивільного кодексу України та п. 18.1 договору, господарським судом було встановлено, що останній є розірваним на шостий день з моменту отримання повідомлення про розірвання - з 10.05.2022 року.

Відповідно до частин 4, 7 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.

Обставини, які підлягають встановленню судом у справі, - це юридичні факти, тобто життєві обставини (дії, події), з якими правом пов`язується виникнення юридичних наслідків. Натомість правова оцінка - це висновок щодо застосування права за певних життєвих обставин. Правова оцінка може полягати, зокрема, у висновках, зроблених у зв`язку з установленими судом життєвими обставинами, про те, чи виникли юридичні наслідки та які саме, чи порушене право особи, чи виконане зобов`язання належним чином відповідно до закону та договору, чи певна поведінка є правомірною або неправомірною, чи додержано стороною вимог закону тощо. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 907/29/19.

Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення в мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. Подібний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц, від 02.11.2021 у справі № 917/1338/18, від 03.07.2018 у справі №917/1345/17.

Важливим є те, що обставини, встановлені у справі, що є преюдиційною, мають належати до предмета доказування, тобто їх встановлення має бути необхідне для вирішення тієї справи. Оскільки предмет доказування спочатку визначається підставами позову, а потім обґрунтовується нормами матеріального права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору, то питання про те, чи належав певний факт до предмета доказування, є питанням права, а не факту.

У постанові Верховного Суду від 05.09.2023 у справі № 910/11761/21 викладено висновок про те, що преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 910/11287/16, від 19.12.2019 у справі №520/11429/17.

Отже, преюдиційність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає у неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Правило про преюдицію спрямовано не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження та оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було би не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.08.2023 у справі № 910/4316/22, від 16.05.2023 у справі №910/17367/20, від 29.06.2021 у справі № 910/11287/16.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначаючи, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору (п. 6.57, п. 6.58 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № № 904/5726/19), господарський суд в межах розгляду справи №917/994/12 дійшов висновку про те, що за змістом наведених Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз доводів одностороння відмова від договору підряду реалізована ним з підстав, передбачених частиною 4 статті 849 Цивільного кодексу України.

Відтак, суд апеляційної інстанції вказує про встановлення у справі № 917/994/12 обставин розірвання договору підряду № 186 від 01.09.2021, які мають преюдиційне значення для справи, що розглядається, відповідно, які мають бути враховані судом в порядку ч. 4 ст. 75 ГПК України.

Що стосується посилання позивача у відзиві на апеляційну скаргу про не отримання ним листа позивача про розірвання договору, суд апеляційної інстанції вказує на дослідження вказаних обставин в межах розгляду справи № 917/994/22, відповідно до яких господарським судом було встановлено, що лист № 459 від 19.04.2022 про розірвання договору та повернення надмірно сплачених коштів у сумі 929 807,93 грн був направлений на дві адреси заявника апеляційної скарги (ПрАТ "Електронні технології"), які були зазначені у договорі та на фірмовому бланку відповідача, а саме: м.Кременчук, вул. Свіштовська, 3 та на поштову адресу м.Кременчук, пров. Героїв Бресту, 44А. Лист № 459 від 19.04.2022 направлений за адресою м.Кременчук, вул.Свіштовська, 3, повернувся за закінченням терміну зберігання, а лист, який був направлений м.Кременчук, про. Героїв Бресту, 44 А, був отриманий відповідачем 04.05.2022, про що свідчить особистий підпис представника відповідача на повідомленні про вручення листа.

Слід також зазначити, що судом апеляційної інстанції встановлено, що документи, на які посилається позивач у відзиві на апеляційну скаргу, поданому у справі, що розглядається (лист АТ "Укрпошта" №100.009.001.-1584-22 від 23.11.2022 та заява Горбань Наталії Федорівни від 26.07.2023) також були предметом розгляду в межах справи №917/994/22, відповідно, висновки суду було надано з урахуванням їхнього змісту. В свою чергу, суд апеляційної інстанції не вважає за можливе вдаватися до переоцінки обставин у справі №917/994/22, законність рішення суду у якій було встановлено судом касаційної інстанції.

Відтак, відповідач, як замовник, скористався власним безумовним правом, передбаченим ч. 4 ст. 849 ЦК України, щодо розірвання договору підряду в односторонньому порядку, а також на виконання приписів цієї статті мав оплатити виконану підрядником частину роботи за договором.

З огляду на наявність даного спору між сторонами, обставини реального (фактичного) виконання робіт за договором є предметом доказування у справі.

З цього приводу суд зазначає, що змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (стаття 78 Господарського процесуального кодексу України).

17 жовтня 2019 року набув чинності Закон України від 20 вересня 2019 року № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким були внесені зміни до Господарського процесуального кодексу України, зокрема змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів", викладено її у новій редакції, та фактично впроваджено в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту статті 79 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що ця стаття покладає на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були. Аналогічний висновок Верховного Суду викладений у пункті 7.44. постанови від 16 лютого 2021 року у справі №927/645/19.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі №917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі №902/761/18, від 4 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пунктом 3.1 договору встановлено, що підрядник розпочне виконання робіт протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дня виконання замовником зобов`язань щодо надання будівельного майданчика (фронту робіт), перерахування авансового платежу згідно п. 5.1 даного договору та передачі проектної документації, і здійснюватиме виконання робіт з графіком виконання робіт (додаток № 2), який є невід`ємною частиною даного договору.

Матеріали справи не містять доказів надання/отримання будівельного майданчика (фронту робіт), проектної документації, узгодженого сторонами графіку виконання робіт додаток №1 до додаткової угоди № 2 до договору №186 від 01.09.2021 (Графік виконання робіт. Нова редакція).

В свою чергу, умовами договору підряду сторони визначили порядок та строки надання підрядником (позивачем) документів на підтвердження виконання своїх зобов`язань за договором підряду.

Так, відповідно до п. 5.2 договору підрядник не пізніше 20 числа звітного місяця подає замовнику документи (акти приймання виконаних робіт, рахунки, податкові накладні тощо) про обсяги і вартість виконаних робіт з додаванням відповідних виконавчих схем (за необхідності). Замовник протягом 10-ти робочих днів розглядає подані документи та приймає рішення щодо їх підписання. У разі виявлення невідповідності робіт встановленим вимогам, проекту, будівельним стандартам, завищення їх обсягів або неправильного застосування норм/стандартів, поточних цін, розцінок, неповного комплекту документів та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт. Замовник направляє свої письмові зауваження щодо коригування документів про обсяги і вартість виконаних робіт. Скориговані підрядником документи розглядаються замовником протягом 3-х робочих днів та, при відсутності, зауважень підписуються, та підлягають оплаті.

Докази направлення підрядником (позивачем) актів приймання виконаних робіт в порядку п. 5.2 укладеного між сторонами договору, рахунків, податкових накладних за спірний період (жовтень - грудень 2021 року, січень 2022 року) на підписання замовнику (відповідачу) до 20 числа кожного звітного місяця матеріали справи не містять.

Стосовно документів, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог, підписаних однією стороною, правовий висновок викладено у пункті 6.3 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі № 910/7446/18 та інших. Цей висновок полягає в тому, що "передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором".

За загальним правилом, при вирішенні спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів стосовно надання послуг/виконання робіт, як зі сторони замовника, так і виконавця (підрядника), суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами діям на його виконання у їх сукупності з огляду саме на умови кожного договору (договорів) у конкретній справі, проте передбачена відповідним договором умова щодо оплати за надані послуги (виконані роботи) з прив`язкою до підписання відповідних актів приймання не може бути єдиною підставою, яка звільняє замовника від обов`язку здійснити таку оплату, адже основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як то надання послуг чи виконання робіт, є її реальність. Наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою.

Водночас неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема, непідписання замовником актів приймання робіт/послуг без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (наданим послугам або виконаним роботам). Правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.06.2023 у справі № 914/2355/23).

Суд апеляційної інстанції враховує відповідні висновки Верховного Суду та оцінює поведінку обох сторін при виконанні договору, керуючись принципом розумності та добросовісності.

Так, у справі замовник стверджує, що підрядник не вчиняв дій щодо виконання підрядних робіт. Всі подані замовником докази підтверджували, що він, діючи сумлінно та добросовісно, звертався до підрядника з вимогами повернути гроші в сумі 929 807,93 грн, оскільки останній не приступив до виконання повного обсягу робіт. Натомість підрядник не відповідав на листи та вимоги замовника, і лише після реалізації права заявника на розірвання договору (10.05.2022) та звернення до господарського суду з відповідним позовом надіслав поштою акти виконаних робіт за договором.

Відтак, на думку суду апеляційної інстанції, до конкретних обставин згідно зі статтею 74 ГПК України тягар доведення виконання робіт несе саме підрядник, який стверджує, що роботи все ж таки ним були виконані у жовтні-грудні 2021 року та січні 2022 року.

Так, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми № КБ-3; акт приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ- 2в, підсумкова відомість ресурсів за жовтень - грудень 2021 року, січень 2022 року, підписані однією стороною (тобто є не угодженими та не підписаними з боку замовника) та направлені лише 18.10.2022, не є достатнім доказом для виникнення у замовника обов`язку сплатити встановлену ціну, оскільки замовник до надіслання їх підрядником вже реалізував своє право на відмову від договору.

У зв`язку з тим, що відповідно до конкретних обставин справи належних доказів виконання обов`язку з надіслання актів приймання виконаних робіт, на які посилається позивач, в визначеному п.п. 5.1, 5.2 договору порядку матеріали справи не містять, суд виходить з відсутності достатніх доказів у підрядника щодо виконання робіт на суму 1801178,25 грн відповідно до наданих ним актів виконаних робіт, що були підписані ним в односторонньому порядку. Відповідно, прийняття судового рішення у даній справі лише на підставі таких документів ґрунтується на припущенні.

В свою чергу підрядник, в контексті покладання на нього обов`язку доказування, окрім наданих документів, міг надати також інші додаткові докази підтвердження виконання зазначених робіт у визначений ним період, які б підтверджували його вимоги, як то журнал обліку виконаних робіт, табелі обліку робочого часу, видаткові накладні, калькуляції, накладні, наряд-замовлення на період роботи, зокрема, відповідних планів - завдань на види і об`єми робіт, що зазначені в актах виконаних будівельних робіт, щоденні звіти про хід виконаних робіт, фотоматеріали, експертизу на замовлення учасника справ, а також будь-які інші належні та допустимі докази (обов`язок з ведення виконавчих документів за умовами договору було покладено саме на підрядника), з яких можливо б було встановити дійсність виконання підрядником робіт.

Крім того, судом апеляційної інстанції було враховано, що ухвалою Господарського суду Полтавської області від 06.03.2024 було призначено комплексну електротехнічну та будівельно-технічну експертизу у господарській справі № 917/854/23. Разом з тим, Національний науковий центр "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса", керуючись статтею 69 ГПК України та п.п. 1.13, 2.2, 4.11 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (зі змінами та доповненнями) надав повідомлення від 22.11.2024 про неможливість надання відповідного висновку (т.3, а.с. 79, 80).

Інших доказів на підтвердження фактичного обсягу виконаних будівельних робіт, з яких з достатньою ймовірністю можливо встановити наявність певних дій, матеріли справи не містять. Отже, наданих підрядником доказів недостатньо для підтвердження факту виконання робіт у визначеному ним обсязі.

Суд апеляційної інстанції під час розгляду справи безпосередньо дослідив докази у справі, надавши оцінку відповідним доказам підрядника, що відповідає частині третій статті 86 ГПК України, відповідно до якої суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відтак, за обставин цієї справи, суд апеляційної інстанції визнає обставину виконання підрядником робіт недоведеною (на підставі поданих позивачем доказів), з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів замовника.

З огляду на недоведеність обставин реального виконання робіт, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для їх оплати у заявленому розмірі.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З огляду на предмет та підстави заявлених позовних вимог (докази, якими позивач їх обґрунтовує), суд апеляційної інстанції не вбачає за доцільне надавати правову оцінку акту №1 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 29.11.2021 на суму 497 939,59 грн, акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) б/н від 22.12.2021 на суму 175 680, 00 грн та акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) б/н від 22.12.2021 на суму 125 572,48 грн, як належних доказів у справі, оскільки вказані обставини не впивають на результат розгляду даної справи.

Судова колегія звертає увагу на те, що хоча поняття "обґрунтованого" рішення не можна тлумачити як таке, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент учасників справи, а міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення, проте суд у будь-якому випадку, навіть без відображення окремих аргументів у своєму рішенні (якщо він вважає їх такими, що не впливають на правильне рішення спору або не відносяться до суті справи), в силу імперативних приписів статті 236 ГПК України повинен під час розгляду справи надати оцінку особливо тим аргументам учасників справи, оцінка яких є необхідною для правильного вирішення спору.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам учасникам у справі та не здійснив аналіз вище наведених положень законодавства, внаслідок чого припустився помилкового висновку про задоволення позовних вимог. Висновки, викладені в оскаржуваному рішення господарського суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, суперечать наявним у матеріалах справи доказам, отже, рішення не можна визнати законним та обґрунтованим.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз" підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 у справі №917/854/23 - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 74, 76, 78, 129, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз" задовольнити.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 у справі №917/854/23 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Електронні технології" (39600, м.Кременчук, вул. Свіштовська, буд. 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз" (39612, м.Кременчук, вул. Леонова, буд. 5, ) 4 026,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 05.05.2025.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя О.А. Істоміна