ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2025 м. Дніпрой Справа № 904/4276/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів Іванова О.Г., Чередка А.Є.,

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» на ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2024 (суддя Соловйова А.Є.), постановлені за результатом розгляду грошових вимог і за підсумками попереднього судового засідання у справі № 904/4276/23

про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма маяк», с. Покровка, Криничанського району, Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст грошових вимог і ухвали місцевого господарського суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про визнання грошових вимог в сумі 19995619,47 грн основної суми боргу і 5368,00 грн судових витрат у справі № 904/4276/23 про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма маяк».

Заява мотивована наявністю у боржника зобов`язань за договором поруки № 102/2/13-КL/Р-3, укладеним 19.04.2013 Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма маяк» з Публічним акціонерним товариством «Златобанк» в забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма промінь» зобов`язань за кредитним договором № 10/2/13-КL від 19.04.2013. Право вимоги виконання зобов`язань за кредитним договором № 10/2/13-КL заявник набув на підставі договору цесії, у зв`язку з чим звернувся до поручителя через невиконання забезпеченого порукою зобов`язання.

Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 02.10.2024 відхилив грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» у справі № 904/4276/23.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що відповідно до положень частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України порука за договором № 102/2/13-КL/Р-3 припинена, внаслідок закінчення строку поруки. Місцевий господарський суд зазначив, що оскільки кінцевою датою повернення кредиту є 17.04.2015 включно, то порука за кредитним договором № 10/2/13-КL припинилася 18.04.2018, водночас з грошовими вимогами до поручителя кредитор звернувся 26.09.2023.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційних скарг.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій простить скасувати ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2024, постановлені за результатами розгляду грошових вимог і за результатами попереднього судового засідання у справі № 904/4276/23, і ухвалити судове рішення, яким грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» визнати у повному обсязі.

Скаржник вважає, що порука у даному випадку не припинена, оскільки заочним рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 29.12.2015 частково задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Златобанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма промінь» та поручителів за кредитним договором № 10/2/13-КL у справі № 652/328/15-ц. Своєю чергою, заочне рішення від 29.12.2015 у справі № 652/328/15-ц скасоване ухвалою Високопільського районного суду Херсонської області від 01.03.2016, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 05.04.2017 у справі № 652/328/15-ц та закрито провадження у справі стосовно юридичних осіб. З огляду на викладене, скаржник вважає, що перебіг позовної давності щодо звернення до поручителя за основним зобов`язанням у даному випадку починає свій перебіг з 11.04.2017, оскільки саме в цей день опублікована на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала Апеляційного суду Херсонської області від 05.04.2017 у справі у справі № 652/328/15-ц, тобто звернення з позовом до боржника за основним зобов`язанням, на думку скаржника свідчить про переривання строку позовної давності за вимогами до поручителя.

Скаржник зазначає, що оскільки строк позовної давності за вимогами до поручителя починається з 11.04.2017 то його трирічний строк закінчується 11.04.2020, водночас термін його закінчення припадає на карантинні обмеження через введення яких встановлені положеннями статей 257, 258 Цивільного кодексу України строки позовної давності продовжені на час дії карантину до 30.06.2023, водночас право вимоги виконання зобов`язань за кредитним договором № 10/2/13-КL скаржник набув 19.05.2023, що свідчить про обґрунтованість вимог до поручителя. Крім того, боржник за основним зобов`язанням листом від 26.05.2023 підтвердив наявність у нього заборгованості за кредитним договором № 10/2/13-КL у розмірі 1995619,47 грн.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Суффле агро Україна» у відзиві заперечило проти доводів апеляційної скарги, просило залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Кредитор вважає помилковими висновки скаржника стосовно ототожнення понять «строк позовної давності» і «строк поруки», оскільки на відміну від строків позовної давності строк поруки є строком існування самого права на звернення вимог до поручителя з приводу боргу і такий строк не може бути поновлений, тому у випадку його пропуску кредитор втрачає суб`єктивне право існування вимог до поручителя. Оскільки строк виконання основного зобов`язання сплив 17.04.2015, трирічний строк на пред`явлення позову до поручителя сплив 17.04.2018, у зв`язку з чим пред`явлення грошових вимог до поручителя за цим зобов`язанням 28.09.2023 є безпідставним.

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Центральний апеляційний господарськи суд ухвалою від 09.12.2024 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» на ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2024, постановлені за результатом розгляду грошових вимог і за підсумками попереднього судового засідання у справі № 904/4276/23.

У судовому засіданні 10.04.2025 колегія суддів оголосила вступну та резолютивну частини постанови.

5. Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи.

Публічне акціонерне товариство «Златобанк» (кредитодавець) уклало 19.04.2013 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма промінь» (позичальник) кредитний договір № 107/2/13-КL, відповідно до якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії з лімітом кредитування у сумі 6000000,00 гривень зі сплатою процентів у розмірі 30,00 % річних (в редакції договору № 3 від 18.04.2014.

Публічне акціонерне товариство «Златобанк» (кредитодавець) 19.04.2013 уклало з Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма маяк» (поручитель) договір № 107/2/13-КL/Р-3 відповідно до умов якого поручитель поручився перед кредитором за повне і своєчасне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма промінь» зобов`язань за кредитним договором № 107/2/13-КL від 19.04.2013.

Відповідно до протоколу електронного аукціону № GFD001-UA-404 від 02.05.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Грейн опт» стало переможцем електронний торгів з права вимоги за кредитним договором № 107/2/13-КL від 19.04.2013.

Публічне акціонерне товариство «Златобанк» (банк) уклало 17.05.2023 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Грейн опт» (новий кредитор) договір, відповідно до умов якого банк відступив новому кредитору права вимоги, зокрема за кредитним договором (з урахуванням змін до нього) № 107/2/13-КL і договором поруки № 107/2/13-КL/Р-3, на суму 19995619,47 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Грейн опт» (первісний кредитор) уклало 21.09.2023 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» договір (новий кредитор), відповідно до умов якого первісний кредитор відступив новому кредитору права вимоги, зокрема за кредитним договором (з урахуванням змін до нього) № 107/2/13-КL і договором поруки № 107/2/13-КL/Р-3, на суму 19995619,47 грн.

Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 28.08.2023 відкрив провадження у справі № 904/4276/23 про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Маяк».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про визнання грошових вимог в сумі 19995619,47 грн основної суми боргу і 5368,00 грн судових витрат у справі № 904/4276/23 про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма маяк».

6. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Об`єктом апеляційного оскарження у даній справі є судове рішення місцевого господарського суду про відмову у визнанні грошових вимог до боржника, як до поручителя за кредитним договором.

Предметом апеляційного перегляду у даній справі є дослідження обґрунтованості заяви про визнання грошових вимог у справі про банкрутство.

Згідно зі статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства грошове зобов`язання зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. Кодекс кредитором визначає, зокрема юридичну або фізичну особу, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

Згідно з частиною другою статті 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Під час розгляду заявлених до боржника кредиторських вимог, суд має з`ясовувати правову природу таких вимог, надати правову оцінку доказам поданим заявником на підтвердження його вимог до боржника, аргументам та запереченням боржника чи інших кредиторів щодо задоволення таких вимог, перевірити дійсність заявлених вимог, з урахуванням чого встановити наявність підстав для їх визнання чи відхилення (повністю або частково).

Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора.

Грошові вимоги у даному випадку обґрунтовані наявністю заборгованості за кредитним договором, за виконання умов якого поручився боржник у даній справі.

Апеляційний господарський суд зазначає, що Цивільний кодекс України передбачає спеціальні способи, які забезпечують захист майнових інтересів кредитора на випадок невиконання чи неналежного виконання своїх зобов`язань боржником, які є видами забезпечення виконання зобов`язання.

Таке забезпечувальне зобов`язання має акцесорний, додатковий до основного зобов`язанням характер і не може існувати окремо від основного (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 757/31762/14-ц (провадження № 14-662цс18).

Одним із видів акцесорного зобов`язанням є порука (частина перша статті 546 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин першої та третьої статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручителем може бути одна або кілька осіб.

Згідно із частиною першою статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язанням, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частина друга статті 554 Цивільного кодексу України).

Припинення поруки пов`язане, зокрема із закінченням строку її чинності.

Відповідно до частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Таким чином, порука це строкове зобов`язання і незалежно від того, чи встановлено договором або законом строк її дії, його сплив припиняє відповідне право кредитора.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 27 березня 2019 року у справі № 200/15135/14-ц зазначила, що строк поруки відноситься до преклюзивних, це строк існування самого зобов`язанням поруки, а застосоване в цій нормі поняття «строк чинності поруки» повинне розглядатися як строк, протягом якого кредитор може реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов`язанням, тому і право кредитора, і обов`язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Строк, передбачений частиною четвертою статті 559 Цивільного кодексу України, є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові в позові у разі звернення до суду. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов`язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений вказаним приписом, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін.

Таким чином, ні норма статті 257 Цивільного кодексу України про загальну позовну давність, ні частини другої статті 258 цього Кодексу про спеціальну позовну давність не можуть бути застосовані до вимог, заявлених до пручителя, оскільки строк звернення з позовом до поручителя обмежується строком поруки відповідно до частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду в постанові від 08.06.2021 у справі № 202/781/14-ц).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04.07.2023 у справі № 2-1268/11 зазначила, що вимоги статей 263 та 264 Цивільного кодексу України про зупинення та переривання перебігу позовної давності не можуть бути застосовані до вимог, заявлених кредитором до поручителів у судовому порядку. Ні стаття 559, ні будь-які інші норми Цивільного кодексу України не містять положень про можливість поновлення, зупинення чи переривання строку звернення з вимогами до поручителя.

Сторони договору поруки № 107/2/13-КL/Р-3 від 19.04.2013 внесли 18.04.2014 до нього зміни, відповідно до яких боржник за основним зобов`язанням зобов`язаний повернути отримані за кредитним договором № 107/2/13-КL грошові кошти не пізніше 17.04.2015 (включно).

Оскільки забезпечене порукою зобов`язанням має бути виконане до 17.04.2015, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду, що враховуючи положення частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України, трирічний строк на пред`явлення позову до поручителя сплив 17.04.2018, у зв`язку з чим пред`явлення грошових вимог до поручителя за цим зобов`язанням 28.09.2023 є безпідставним.

Апеляційний господарський суд зауважує, що звернення у 2015 році з позовом про стягнення грошових коштів за кредитним договором і договором поруки до місцевого районного суду не є підставою для переривання встановленого частиною четвертою статті 559 Цивільного кодексу України строку, оскільки цей строк є преклюзивним, на чому зосередила увагу Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04.07.2023 у справі № 2-1268/11.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвали місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» на ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2024, постановлені за результатом розгляду грошових вимог і за підсумками попереднього судового засідання у справі № 904/4276/23, залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2024 у справі № 904/4276/24, постановлену за результатом розгляду грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг фінанс», залишити без змін.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2024 у справі № 904/4276/24, постановлену за результатами попереднього судового засідання стосовно внесення до реєстру вимог кредиторів грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг фінанс», залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 29.04.2025

Головуючий суддя Ю. ПАРУСНІКОВ

Суддя О. ІВАНОВ

Суддя А. ЧЕРЕДКО