ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відвід

"05" травня 2025 р. Справа № 902/834/24(902/1315/24)

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі судді: Коломис В.В.

розглянувши заяву Приватного підприємства "Феріде Плаза" про відвід судді Миханюк М.В. від розгляду справи №902/834/24(902/1315/24)

за апеляційними скаргами Приватного підприємства "Феріде Плаза", ОСОБА_1 та Приватного підприємства "Іствін" на рішення Господарського суду Вінницької області від 06.02.2025 (повний текст складено 11.02.2025) у справі №902/834/24(902/1315/24) (суддя Тісецький С.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Ю-Бейс"

до Приватного підприємства "Феріде Плаза"

до Приватного підприємства "Іствін"

до ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-2 - Державний реєстратор Райгородської сільської ради Вінницької області Яремко Інна Миколаївна

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-3 - приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Куранова Оксана Олександрівна

про визнання недійсним договору про задоволення вимог іпотекодержателя, вчиненого в порядку ст. 37 ЗУ "Про іпотеку"; визнання недійсним договору іпотеки; визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора Райгородської сільської ради Вінницької області Яремко І.М. та приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Куранової О.О.

в межах справи № 902/834/24

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Ю-Бейс"

до Приватного підприємства "Феріде Плаза"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Північно-західного апеляційного господарського суду знаходяться апеляційні скарги Приватного підприємства "Феріде Плаза", ОСОБА_1 та Приватного підприємства "Іствін" на рішення Господарського суду Вінницької області від 06 лютого 2025 року у справі №902/834/24(902/1315/24) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Ю-Бейс" до Приватного підприємства "Феріде Плаза", Приватного підприємства "Іствін", ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-2 - Державний реєстратор Райгородської сільської ради Вінницької області Яремко Інна Миколаївна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-3 - приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Куранова Оксана Олександрівна про визнання недійсним договору про задоволення вимог іпотекодержателя, вчиненого в порядку ст. 37 ЗУ "Про іпотеку"; визнання недійсним договору іпотеки; визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора Райгородської сільської ради Вінницької області Яремко І.М. та приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Куранової О.О. в межах справи № 902/834/24 про банкрутство Приватного підприємства "Феріде Плаза".

Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2025 та від 08.04.2025 розгляд скарг призначено на 06 травня 2025 року об 11:00 год.

01 травня 2025 року через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС від Приватного підприємства "Феріде Плаза" надійшла заява про відвід судді Миханюк М.В. від розгляду справи №902/834/24(902/1315/24).

Обгрунтовуючи подану заяву заявник вказує, що суддя Миханюк М.В. не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу, оскільки вона може мати упереджене ставлення до сторони по справі, а саме ПП "Феріде Плаза", оскільки її чоловік - суддя Петухов М.Г. брав участь у розгляді резонансної справи №902/449/18 за позовом ПП "Феріде Плаза" до Департаменту патрульної поліції про відшкодування шкоди завданої підприємству протиправними діями відповідача.

Зазначена справа мала значний резонанс і заявник переконаний, що посадові особи Департаменту Патрульної Поліції застосовували адміністративний ресурс з метою впливу на суддів під час ухвалення рішення по справі.

Зауважує, що про зазначені обставини ними повідомлялось колегії суддів у складі: головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Олексюк Г.Є., суддя Петухов М.Г. Проте, судді -члени колегії заперечували проти зазначеного, внаслідок чого між ПП "Феріде Плаза" та суддями виник конфлікт, що завершився взаємними образами та втратою довіри. У зв`язку із зазначеним між ПП "Феріде Плаза" та суддею Петуховим М.Г. наразі існує конфлікт.

Заявник вважає, що дружина, в силу родинних відносин та спільності професійних інтересів, обізнана про наявний конфлікт та може розділяти точку зору чоловіка на його обставини, у зв`язку із чим мати упереджене ставлення до ПП "Феріде Плаза".

Вказане, на думку заявника, викликає обґрунтовані сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Миханюк М.В., що є підставою для її відводу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 39 ГПК України, питання про відвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.05.2025 у справі №902/834/24(902/1315/24) заяву Приватного підприємства "Феріде Плаза" про відвід судді Миханюк М.В. у справі №902/834/24(902/1315/24) залишено без задоволення як необґрунтовану. Передано справу №902/834/24(902/1315/24) до відділу документального обігу та організаційного забезпечення для вирішення питання про відвід судді Миханюк М.В. у порядку, встановленому частиною 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.05.2025 заяву Приватного підприємства "Феріде Плаза" про відвід судді Миханюк М.В. у справі №902/834/24(902/1315/24) передано на розгляд судді Північно-західного апеляційного господарського суду Коломис В.В.

Розглянувши заяву Приватного підприємства "Феріде Плаза" про відвід судді Миханюк М.В. від розгляду справи №902/834/24(902/1315/24), не вбачаю підстав для її задоволення з огляду на таке.

При здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в ст.ст. 2, 4 Господарського процесуального кодексу України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Підстави для відводу судді визначені процесуальним законодавством України.

Відповідно до ст. 39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з: "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Тим часом вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Так, як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24.05.1989 у "Справі Гаусшильдта", найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості.

Наявність безсторонності для цілей п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 у "Справі Гаусшильдта").

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 встановлено, що "безсторонність", в сенсі п.1 ст.6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Водночас, як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Одночасно суд апеляційної інстанції підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Оцінивши доводи заявника вважаю, що останній у заяві про відвід головуючої судді Миханюк М.В. від участі у розгляді справи №902/834/24(902/1315/24) не навів будь-яких підстав чи обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Миханюк М.В. при розгляді справи №902/834/24(902/1315/24), що є підставою для її відводу в розумінні статті 35 ГПК України, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цієї судді, а твердження заявника у цій частині є не що іншим, як припущенням.

На переконання суду, викладені у заяві Приватного підприємства "Феріде Плаза" обставини є власними припущеннями і не містять правового обґрунтування, оскільки фактично зводяться до незгоди з процесуальним рішенням колегії суддів у справі №902/449/18, у якій брав участь суддя ОСОБА_2., який є чоловіком головуючої судді Миханюк М.В., що не свідчить про наявність обґрунтованих сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді Миханюк М.В. у даній справі, оскільки кожна справа вирішується судом виключно на підставі наявних у матеріалах справи доказів, які не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких у даному випадку адвоката відповідача не влаштовує.

Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 13.01.2021 у справі №761/16124/15-ц.

Крім того, враховуючи наведене вище, колегія суддів зауважує, що згідно ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

При цьому, незгода заявника з судовими рішеннями є підставою для їх оскарження в установленому законом порядку, для чого в Україні, відповідно до Конституції України та Закону України "Про судоустрій і статус суддів", діють суди апеляційної та касаційної інстанцій, та не може бути підставою для відводу судді.

Відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право подати касаційну скаргу, обґрунтувавши у ній в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) (ст. 287, п. 5 ч. 1 ст. 290 ГПК України).

Однак, як убачається із програми "Діловодство спеціалізованого суду" вказана постанова суду апеляційної інстанції до Верховного Суду не оскаржувалася.

При цьому, твердження заявника про резонансність справи №902/449/18 та існуючий конфлікт між представниками заявника та суддею Петуховим М.Г. не підтверджені жодними доказами та є лише його власною позицією, як і надумана обставина про обізнанність судді Миханюк М.В. із матеріалами та доводами сторін у справі №902/449/18 та позицією її чоловіка в тій справі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наведені заявником доводи в обґрунтування заяви про відвід головуючої судді Миханюк М.В. не можуть бути підставою, в розумінні статей 35, 36 ГПК України, для її відводу від розгляду даної справи. Доводи, викладені заявником у заяві про відвід, не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, оскільки вони не свідчать про упередженість та необ`єктивність судді під час розгляду даної справи, безпосередньо та однозначно не вказують на її особисту небезсторонність чи упереджене ставлення до заявника або особисту прихильність до інших учасників справи, не вмотивовані та не підтверджені жодними доказами і ґрунтуються виключно на припущеннях, оскільки зводяться лише до оцінки процесуальних дій суду (незгода з результатом розгляду апеляційної скарги у справі №902/449/18), з огляду на що, в задоволенні даної заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 35-38, ч.11 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Приватного підприємства "Феріде Плаза" про відвід судді Миханюк М.В. від розгляду справи №902/834/24(902/1315/24) - відмовити.

Суддя Коломис В.В.