ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2025 р. Справа №38/248

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2024

про повернення скарги на бездіяльність Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси)

у справі №38/248 (суддя Лиськов М.О.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аско-Експедиція"

до Фізичної особи-підприємця Саркер Аджоя Крішни

про видачу виконавчого документа

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у справі №38/248 повернуто скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) (далі - ВДВС) у справі №38/248 без розгляду, на підставі частини 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Постановляючи вказану ухвалу, місцевий господарський суд виходив з того, що до скарги на бездіяльність ВДВС у справі №38/248, скаржником не надано жодних доказів її направлення на адресу інших учасників судового процесу. На переконання місцевого господарського суду скарга ОСОБА_1 на бездіяльність ВДВС у справі №38/248 подана з порушенням приписів вимог частини 6 статті 6 ГПК України, що відповідно до приписів абзацу 2 частини 4 статті 170 є підставою для повернення скарги на бездіяльність державного виконавця заявнику без розгляду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 скасувати, а справу №38/248 повернути до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що починаючи з жовтня 2024 року скаржник тричі звертався до Господарського суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність державного виконавця. Проте суд кожного разу знаходив у скарзі недоліки, які перешкоджали розгляду не досить складного процесуального питання.

Так, скаржник зазначає, що він повідомив суду першої інстанції, що будь-які процесуальні перешкоди для розгляду скарги відсутні, оскільки вимоги частини 2 статті 170 ГПК України не регулюють порядок подання скарг, звернення з якими відбувається, відповідно до розділу VI "Судовий контроль за виконанням судових рішень", а тому надіслання цієї скарги іншим учасникам не є обов`язковим.

Крім того, апелянт зауважує, що він посилався на практику Верховного Суду у подібних правовідносинах. Однак наведені постанови не справили на суд першої інстанції ніякого враження, що само по собі створює враження непрацездатності судової системи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі №38/248 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Буравльов С.І., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2025 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №38/248.

06.03.2025 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №38/248.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2025 апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

20.03.2025 скаржник усунув недоліки апеляційної скарги, шляхом направлення на адресу Північного апеляційного господарського суду доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Саркер Аджоя Крішни на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у справі №38/248. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Учасникам справи встановлено строк на подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень до 15.04.2025.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

Позивач, у порядку статті 263 ГПК України, своїм правом не скористався, до Північного апеляційного господарського суду відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

За приписами пункту 6 частини 1 статті 255 ГПК України, окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно з частинами 1, 2 статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31-34 частини 1 статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно зі статтею 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення, встановив таке.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

10.09.2009 постійно діючим Третейським судом "Захист прав" Всеукраїнської громадської організації "Мерседес-Бенц Клуб Україна" прийнято рішення про стягнення з Фізичної особи-підприємця Саркер Аджоя Крішни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аско-Експедиція" (далі - ТОВ "Аско-Експедиція") 17 577,12 грн основного боргу та суму витрат, пов`язаних з вирішенням третейського спору, а саме аванс в сумі 500,00 грн та третейський збір у розмірі 1 000,00 грн.

15.06.2010 ТОВ "Аско-Експедиція" звернулось до Господарського суду міста Києва з заявою про видачу виконавчого документа у справі №44/09 на виконання рішення постійно діючого Третейського суду "Захист прав" Всеукраїнської громадської організації "Мерседес-Бенц Клуб Україна" від 10.09.2009.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2010 постановлено видати наказ на виконання рішення постійно діючого Третейського суду "Захист прав" Всеукраїнської громадської організації "Мерседес-Бенц Клуб Україна" від 10.09.2009 у справі №44/09.

Згідно з наказом Господарського суду міста Києва від 14.07.2010 у справі №38/248, виданим на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду "Захист прав" при Всеукраїнській громадській організації "Мерседес-Бенц Клуб Україна" від 10.09.2009, стягнуто з ФОП Саркер Аджоя Крішни на користь ТОВ "Аско-Експедиція" суму заборгованості по відшкодуванню матеріальних збитків в розмірі 17 577,12 грн та суму витрат, пов`язаних з вирішенням третейського спору, а саме аванс у розмірі 500,00 грн та третейський збір сумі 1 000,00 грн.

30.09.2024, через відділ діловодства Господарського суду міста Києва, від Саркер Аджоя Крішни надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця від 18.09.2024 (вх. №07-10/9394/24 від 30.09.2024), в якій скаржник просив суд:

- визнати незаконною бездіяльність ВДВС щодо зняття арешту з нерухомого майна Саркер Аджоя Крішни, що накладений постановою про арешт майна від 19.01.2011 (ВП №23788770);

- зобов`язати державного виконавця ВДВС зняти арешт з нерухомого майна Саркер Аджоя Крішни, що накладений постановою про арешт майна боржника від 19.01.2011 (ВП №23788770, реєстраційний номер обтяження 10739927).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2024 повернуто скаргу Саркер Аджоя Крішни на бездіяльність державного виконавця від 18.09.2024 (вх. №07-10/9394/24 від 30.09.2024) у справі №38/248 без розгляду.

20.11.2024 до Господарського суду міста Києва від ОСОБА_1 повторно надійшла скарга на бездіяльність ВДВС у справі №38/248.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2025 у справі №38/248 повернуто скаргу Саркер Аджоя Крішни на бездіяльність ВДВС без розгляду, на підставі частини 4 статті 170 ГПК України.

Постановляючи вказану ухвалу місцевим господарським судом встановлено, що до поданої скарги на бездіяльність ВДВС у справі №38/248 скаржником не додано жодних доказів її направлення на адресу інших учасників судового процесу, що відповідно до приписів абзацу 2 частини 4 статті 170 ГПК України, є підставою для повернення скарги на бездіяльність ВДВС скаржнику без розгляду.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (частина 1 статті 2 ГПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 14 ГПК України).

Повертаючи скаргу Саркер Аджоя Крішни без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що скаржник в порушення частини 2 статті170 ГПК України, не надав доказів направлення скарги на адреси інших учасників судового процесу.

Скаржник стверджує, що будь-які процесуальні перешкоди для розгляду скарги відсутні, оскільки вимоги частини 2 статті 170 ГПК України не регулюють порядок подання скарг, звернення з якими відбувається, відповідно до розділу VI "Судовий контроль за виконанням судових рішень", а тому надіслання цієї скарги іншим учасникам не є обов`язковим.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з доводами скаржника з таких мотивів.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Процесуальний порядок провадження у господарських справах визначається ГПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність процесуальних прав і обов`язків суб`єктів господарсько-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Розділ VI ГПК України "Судовий контроль за виконанням судових рішень" передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Відповідно до статті 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ГПК України, та містити відомості, зазначені у частині 4 статті 74 Закону "Про виконавче провадження".

Згідно з частиною 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

В порушення вказаних вище вимог процесуального законодавства суд першої інстанції не звернув уваги на те, що вимоги частини 2 статті 170 параграфу 2 "Заяви з процесуальних питань" глави 1 "Письмові заяви учасників справи" розділу ІІІ "Позовне провадження" не регулюють порядок подання скарг, звернення з якими відбувається, відповідно до розділу VI "Судовий контроль за виконанням судових рішень".

Звернення до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність виконавця є формою звернення за судовим захистом на стадії виконання судового рішення, тому до скарги, яка подається відповідно до статті 339 ГПК України, застосовуються загальні вимоги (правила) щодо форми та змісту позовної заяви, а не правила, які процесуальний закон визначив для заяв з процесуальних питань (стаття 169 ГПК України).

Це пояснюється тим, що розділ VI ГПК України "Судовий контроль за виконанням судових рішень" це окремий вид судового провадження, який містить у собі окремий процесуальний режим розгляду справ, а тому до скарг, якими ініціюється початок провадження у справі щодо рішень, дій чи бездіяльності виконавця, застосовуються загальні положення позовного провадження, у тому числі, залишення скарги без руху, якщо є для цього підстави, а не її повернення.

Практика Верховного Суду з цього питання є усталеною. Подібні правові висновки щодо застосування положень статті 183 Цивільного процесуального кодексу України, які є тотожними тим, що містяться у статті 170 ГПК України, викладені у постановах Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №569/13154/20, від 17.02.2021 у справі №569/13160/20, від 10.03.2021 у справі №766/17333/20-ц, від 21.04.2021 у справі №569/12949/20, від 21.04.2021 у справі №713/1972/20, від 14.07.2021 у справі №303/4390/20, від 28.07.2021 у справі №509/4648/14-ц, від 15.09.2021 у справі №761/16863/14-ц, від 27.10.2021 у справі №523/20035/20-ц, від 27.10.2021 у справі №713/1971/20, 04.05.2022 у справі №711/12038/14-ц, 23.11.2022 у справі №201/4132/19.

Крім того, таке правозастосування наведених норм ГПК України здійснено Верховним Судом у постанові від 27.09.2023 у справі №910/18480/20 та у постанові від 01.03.2024 у справі №910/6186/23.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не може погодитися із висновком місцевого господарського суду про повернення поданої скарги на дії приватного виконавця, на підставі положень частин 2, 4 статті 170 ГПК України, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, з передачею заяви до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом пункту 6 статті 275 ГПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у справі №38/248 скасувати, з направленням справи для продовження розгляду (на стадію прийняття до розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність ВДВС) до суду першої інстанції.

Судові витрати

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського суду та передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції підлягає здійсненню судом першої інстанції за результатами розгляду скарги, згідно з загальними правилами статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 275, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у справі №38/248 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у справі №38/248 скасувати.

3. Справу №38/248 передати до Господарського суду міста Києва для вирішення питання щодо прийняття до розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси).

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в статтях 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов