ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2025 м. Івано-ФранківськСправа № 909/241/25
Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) матеріали справи

за позовом: Комунального підприємства "Івано-Франківськводоекотехпром"

76011, вул. Ботанічна, буд. 2, м. Івано-Франківськ

ел.пошта:

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Шобелі Україна"

юр. адреса: 78254, вул. Наукова, 17, кв.13, с. П`ядики, Коломийський р-н, Івано-Франківська область;

факт. адреса: 76018, вул. Галицька, 67, офіс №705, м. Івано-Франківськ

про стягнення 140 000 грн 00 коп. заборгованості

ВСТАНОВИВ: Комунальне підприємство "Івано-Франківськводоекотехпром" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шобелі Україна" про стягнення 140 000 грн заборгованості за договором підряду №160 від 16.05.2018.

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 10.03.2025, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановив сторонам строк для надання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення.

Сторонам ухвалу про відкриття провадження у справі від 10.03.2025 направлено в їхні електронні кабінети, що відповідає приписам ч.11 ст.242 ГПК України та доставлено до електронних кабінетів 10.03.2025 о 18:03 год., що підтверджується довідками від 11.03.2025.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області про відкриття провадження у справі від 10.03.2025 вручено сторонам - 11.03.2025.

Відповідно до ч.2 ст.252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною 3 статті 252 ГПК України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін від учасників справи до суду не надходило.

ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Позиція позивача. Позовні вимоги мотивовано тим, що в порушення договірних зобов`язань, які виникли між сторонами, відповідач не здійснив в повному обсязі оплати виконаних позивачем робіт, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 140 000 грн.

Позиція відповідача. Правом на надання відзиву на позов відповідач не скористався.

Як вбачається із ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, давши оцінку доказам у відповідності до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

16.05.2018 між КП "Івано-Франківськводоекотехпром" (підрядник) та ТОВ "Шобелі Україна" (замовник) укладено договір підряду №160, відповідно до п. 1.1 якого замовник доручив, а підрядник взяв на себе зобов`язання своїми силами і засобами на власний ризик виконати роботи по встановленню люків важких каналізаційних в кількості 52 шт. за адресою: площа Міцкевича - вул. Лесі Українки, що в м. Івано-Франківську, в обумовлений цим договором строк, а замовник зобов`язався прийняти роботи та сплатити її вартість згідно умов даного договору.

За змістом п. 1.2 договору, перелік, види, обсяги та вартість робіт по договору вказані у локальному кошторисі №143-02-1-1 від 04.05.2018, який є невід`ємною частиною даного договору.

В п.2.1 договору визначено, що вартість договору згідно локального кошторису становить без ПДВ - 202133 грн, ПДВ 20% - 40426,60 грн, загальна вартість договору з врахуванням ПДВ складає 242559,60 грн.

Відповідно до п.3.1 договору, замовник зобов`язався провести оплату в повному обсязі на протязі 5 (п`яти) банківських дні з моменту підписання даного договору, після отримання рахунку від підрядника.

Згідно з п.4.2 договору, робота вважається виконаною за цим договором в повному обсязі та належним чином тільки після підписання сторонами акта приймання-передачі.

За невиконання або неналежне виконання зобов`язання за цим договором, сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України та цього договору. Під неналежним виконанням умов договору слід розуміти виконання стороною своїх зобов`язань не в повному обсязі, з порушенням термінів (строків) з наявністю неякісно виконаних робіт, а також будь-яке інше порушення стороною за договором умов цього договору.

Відповідно до п. 7.1 договору, договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2018.

Як вбачається із змісту підписаних та скріплених печатками обох сторін довідок про вартість виконаних будівельних робіт, актів приймання виконаних будівельних робіт №143-1-02-1-1 за травень 2018 року на суму 48718 грн 80 коп., №143-1-02-1-2 за травень 2018 року на суму 193 244 грн 40 коп. (форма №КБ-2в), на виконання умов договору позивач виконав роботи на загальну суму 241 963 грн 20 коп.

З метою досудового врегулювання спору 27.06.2019 позивач надіслав відповідачу претензію про сплату заборгованості за договорами №160 від 16.05.2018 та №169 від 27.09.2018.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, проведеного позивачем, відповідач оплатив виконані за договором №160 від 16.05.2018 підряду роботи частково - в розмірі 101 963 грн 20 коп. Заборгованість складає 140 000 грн.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД, ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (стаття 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (стаття 530 ЦК України).

В ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

В п.3.1 договору сторони визначили, що замовник зобов`язаний провести оплату в повному обсязі на протязі 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання даного договору, після отримання рахунку від підрядника.

Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду рахунок на оплату товару (робіт, послуг) за своєю правовою природою не є первинним документом, а є документом, що містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти для оплати товару (робіт, послуг), тобто має інформаційний характер. Ненадання рахунка не є відкладальною умовою в розумінні приписів статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 Цивільного кодексу України. Отже, наявність або відсутність рахунка не звільняє боржника від обов`язку здійснити оплату. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.01.2019 у справі №925/2028/15, від 02.07.2019 у справі № 918/537/18, від 29.08.2019 у справі № 905/2245/17, від 26.02.2020 у справі № 915/400/18, від 10.01.2024 у справі № 904/6023/19 (904/4903/22).

Також відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 915/641/19, наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов`язку здійснити оплату, оскільки такий обов`язок виникає на підставі договору, а не на підставі рахунку (правова позиція є сталою, сформована у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 910/32579/15, від 22.05.2018 у справі № 923/712/17, від 21.01.2019 у справі № 925/2028/15, від 02.07.2019 у справі № 918/537/18, від 29.08.2019 у справі №905/2245/17, від 26.02.2020 у справі № 915/400/18).

В частинах 1, 4 ст. 538 ЦК України визначено, що виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

За встановлених судом обставин, на виконання умов договору позивач виконав роботи на загальну суму 241 963 грн 20 коп., які відповідач оплатив частково в розмірі 101 963 грн 20 коп.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за виконані роботи на підставі договору підряду №160 від 16.05.2018 становить 140 000 грн.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 ЦК України).

Згідно із ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст. 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідач доводів позивача не спростував, доказів виконання зобов`язань за договором підряду в повному обсязі суду не надав.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 140 000 грн заборгованості є обґрунтованими та належать до задоволення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 4, 20, 13, 73, 74, 76 -78, 129, 232-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шобелі Україна" (78254, вул. Наукова, 17, кв. 13, с. П`ядики, Коломийський р-н, Івано-Франківська область, ) на користь Комунального підприємства "Івано-Франківськводоекотехпром" (76011, вул. Ботанічна, буд. 2, м. Івано-Франківськ, ) 140 000 (сто сорок тисяч) грн 00 коп. заборгованості та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено 05.05.2025

Суддя О.В. Рочняк