ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2025 р. Справа№ 911/1538/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

секретар судового засідання Медведєва К.І.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Автотранспортне підприємство»

на рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2024

та на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 14.01.2025

у справі № 911/1538/24 (суддя Заєць Д.Г.)

за позовом Комунального підприємства «Автотранспортне підприємство»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Пром Груп»

про стягнення заборгованості та збитків

ВСТАНОВИВ:

14.06.2024 Комунальне підприємство «Автотранспортне підприємство» звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Пром Груп» про стягнення 2630426,38 грн, з яких:

1 170 071,83 грн основного боргу,

727 170,32 грн пені,

71 022,85 грн 3% річних,

276 960,41 грн інфляційних втрат,

98 273,84 грн неустойки,

286 927,13 грн збитків.

Позовні вимоги мотивовано тим, що між Комунальним підприємством «Автотранспортне підприємство» (за договором - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДС Пром Груп» (за договором - Орендар) 26.07.2021 укладено Договір оренди майна, що належить до спільної власності територіальних громад, сіл селиш, міст Донецької області № 7 (далі - Договір), за умовами якого, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування три автомобілі вантажних спеціальних, машини дорожні комбіновані МДК3-17-06 з піскорозкидальним обладнанням та поворотним відвалом, відповідної комплектації, на базі самоскида МА3-65015 з державними номерними знаками: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , про що між сторонами у відповідності до п. 2.1. Договору складено відповідні Акти приймання передачі транспортних засобів від 26.07.2021 року, що є невід`ємною частиною Договору.

Позивач вказував, що відповідач перестав виконувати зобов`язання з оплати орендної плати з січня 2022 року (за користування майном за грудень 2021 року), останній платіж здійснено відповідачем 30.12.2021 за листопад 2021 року.

Позивач на електронну адресу відповідача, яка вказана у Договорі, та відповідача засобами поштового зв`язку направляв Орендарю рахунки на оплату, акти виконаних робіт, акти звірки розрахунків за Договором, однак Орендар протягом 2022-2024 не оренду плату у розмірі, визначеному Договором, не здійснював, у зв`язку з чим допустив заборгованість, яка станом по 15.08.202 року становила 1170071,83 грн, що позивач підтверджував розрахунком заборгованості, бухгалтерською довідкою №7 від 10.05.2024 та підписаним позивачем в односторонньому порядку Актом звірки взаємних розрахунків.

Звертаючись з позовом до суду, позивач просив стягнути 1170071,83 грн заборгованості з орендної плати, 991170,32 грн пені, нарахованої згідно п. 3.8 розділу «Орендна плата» Незмінюваних умов Договору, 276960,41 грн інфляційних втрат, 71022,85 грн 3% річних.

Вказуючи, що останнім днем орендного користування автомобілями було 27.07.2022 орендар мав повернути з оренди автомобілі до 01.08.2022, однак цього не зробив, у зв`язку з чим Орендодавець у відповідності до ст. 785 Цивільного кодексу України, ст. 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна, а також, п. 4.5 Незмінюваних умов Договору нарахував за період з 02.08.2022 по 15.08.2022 неустойку, за несвоєчасне виконання зобов`язань з повернення орендованого майна у розмірі 98273,84 грн.

Стверджуючи, що з оренди Орендарем були повернуті автомобілі у несправному стані, Орендодавець, посилаючись на ст.ст. 22, 803 Цивільного кодексу України, ст. ст. 224, 226 Господарського кодексу України, просив стягнути з відповідача в якості відшкодування завданих збитків у розмірі 286927,13 грн

Рішенням Господарського суду Київської області від 17.12.2024 у справі № 911/1538/24 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Пром Груп» на користь Комунального підприємства «Автотранспортне підприємство» 131 506,78 грн інфляційних втрат, 27 561,14 грн 3% річних, 2 386,02 грн витрат по сплаті судового збору.

Відмовляючи у стягненні з Орендаря заборгованості з орендної плати, суд першої інстанції виходив з того, згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про особливості оренди державного і комунального майна у період воєнного стану» №634 від 27.05.2022, Орендар у період з 24.02.2022 по 14.07.2022 був звільнений від орендної плати, оскільки в цей період тривав воєнний стан в Україні,а користування майном відбувалося на окупованій території.

За висновком суду, орендна плата могла нараховуватися позивачем в повному обсязі з 01.12.2021 по 23.02.2022 включно, та в розмірі 50% від розміру орендної плати, встановленої договором оренди (з урахуванням її індексації) за період з 15.07.2022 по 27.07.2022.

Місцевий господарський суд установив, що заборгованість Орендаря за грудень 2021 року становить 136542,79 грн, за січень 2022 року - 138317,84 грн, за 23 дні лютого 2022 року 111455,57 грн, за 13 днів липня 2022 у розмірі 29482,15 грн (13 днів з урахуванням положень п. 4 ч. 1 Постанови №634).

Однак, врахувавши здійснений Орендарем авансовий платіж, який за домовленістю сторін підлягав зарахуванню в рахунок платежів з орендної плати, заборгованість відповідача з орендної плати за грудень 2021 року становила 0,00 грн, за січень 2022 року - 10860,63 грн, за лютий 2022 року (23 дні) - 111455,57 грн, за липень 2022 - 29482,15 грн (13 днів з урахуванням положень п. 4 ч. 1 Постанови № 634), всього 151798,35 грн.

Перевіривши правильність розрахунків позивача у частині стягненні пені, і, з урахуванням суми забезпечувального платежу, яка, згідно п. 4.9 Договору, підлягає зарахуванню в рахунок зобов`язання Орендаря зі сплати пені, суд встановив, що така складає 0,00 грн, а отже заборгованість відповідача зі сплати орендної плати, з урахуванням суми забезпечувального платежу, яка, згідно п. 4.9 Договору, підлягає зарахуванню в рахунок зобов`язання Орендаря зі сплати частини орендної плати, складає 0,00 грн (264000,00 (сума забезпечувального платежу) - 66273,17 грн (сума нарахованої пені) = 197726, 83 грн (залишок забезпечувального платежу, який покриває заборгованість з орендної плати у сумі 151798,35 грн).

За розрахунками суду, з відповідача на користь позивача підлягали стягненню 3% річних у загальному розмірі 27561,14 грн та інфляційні втрати у загальному розмірі 131506,78 грн.

Місцевий господарський суд врахував обставини, що перешкоджали відповідачу підписати акт про повернення майна з оренди, переміщення майна з м. Українськ Донецької області на територію Черкаської області для його збереження та повернення позивачу, та положення Постанови КМУ №634, у результаті чого дійшов до висновку, що у даному випадку відсутні підстави для застосування до відповідача відповідальності у вигляді неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення згідно ч. 2 ст. 785 ЦК України. Суд також відмовив у стягненні з Орендаря на відшкодування завданих пошкодженням майна збитків у розмірі 286927,13 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 14.01.2025 заяву Комунального підприємства «Автотранспортне підприємство» стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Пром Груп» на користь Комунального підприємства «Автотранспортне підприємство» 1 185,50 грн витрат на правничу (правову) допомогу.

Приймаючи рішення про стягнення судових витрат у справі № 911/1538/24, суд першої інстанції визнав підтвердженою належними та допустимими доказами суму судових витрат на професійну правову допомогу у розмірі 30000,00 грн, надану позивачу адвокатським бюро «Левченко Груп».

Враховуючи часткове задоволення позову, з урахуванням критеріїв пропорційності та розумності, суд поклав на відповідача відшкодування витрат на оплату професійної правничої допомоги пропорційно задоволеним позовним вимогам, у розмірі 1185,50 грн.

Не погоджуючись із висновками та мотивами, якими керувався суд першої інстанції під час прийняття рішення, Комунальне підприємство «Автотранспортне підприємство» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2024 по справі № 911/1538/24 та прийняти нове, яким позовні вимоги Комунального підприємства «Автотранспортне підприємство» задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що місцевим господарським судом ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

За доводами скаржника, суд першої інстанції безпідставно застосував постанову КМУ № 634 від 27.05.2022 до правовідносин між сторонами для звільнення відповідача від сплати орендної плати при тому, що в матеріалах справи відсутні документи для підтвердження перебування орендованих автомобілів у Донецькій області.

Також скаржник вказував, що суд першої інстанції двічі безпідставно зарахував авансовий платіж в рахунок заборгованості по сплаті орендної плати, а тому розрахунки суду щодо пені, 3% річних та інфляційних втрат є невірними.

Крім того скаржник наголошував на тому, що судом першої інстанції було безпідставно відмовлено у задоволенні позову про стягнення з відповідача неустойки в розмірі 98 273,84 грн згідно ч.2 ст.785 ЦК України та у стягненні 286 927,13 грн на відшкодування збитків, завданих пошкодженням об`єкту оренди..

Суд першої інстанції безпідставно відмовив позивачу в долученні доказів, що мають значення для справи, і які стосувалися приймання-передачі в оренду автомобілів 26.07.21 по Договору, тоді як вказані докази повністю спростовували висновки суду першої інстанції про відмову у стягненні збитків за допущені пошкодження автомобілів під час їх оренди Орендодавцем.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.01.2025 матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства «Автотранспортне підприємство» у судовій справі № 911/1538/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Пономаренко Є.Ю., Барсук М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Автотранспортне підприємство» на рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2024 у справі № 911/1538/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на 26.02.2025.

27.01.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Пром Груп» до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив відмовити позивачу у задоволенні його клопотання про долучення до матеріалів цієї справи доданих до апеляційної скарги доказів; апеляційну скаргу Комунального підприємства «Автотранспортне підприємство» на рішення Господарським судом Київської області від 17.12.2024 залишити без задоволення, а рішення Господарським судом Київської області від 17.12.2024 - без змін.

ТОВ «ДС ПРОМ ГРУП» також повідомило, що на момент подачі даного відзиву на апеляційну скаргу очікує понести судові витрати у розмірі 10 000,00 грн (витрати на професійну правничу допомогу), докази понесення яких буде подано в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вказував, що не погоджується з наведеними у ній твердженнями, вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню

Не погоджуючись із додатковим рішенням, Комунальне підприємство «Автотранспортне підприємство» звернулось через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати додаткове рішення Господарського суду Київської області від 14.01.2025 у справі № 911/1538/24 та прийняти нове, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСП ром Груп» на користь Комунального підприємства «Автотранспортне підприємство» всі судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу.

За доводами скаржника, додаткове рішення Господарського суду Київської області по справі №911/1538/24 від 14.01.2025 як похідне, підлягає скасуванню з прийняттям судом апеляційної інстанції нового рішення, яким заява Комунального підприємства «Автотранспортне підприємство» про стягнення судових витрат (витрат на правничу професійну допомогу) при розгляді справи №911/1538/24 в суді першої інстанції у розмірі 30 000,00 грн підлягає задоволенню в повному обсязі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Автотранспортне підприємство» на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 14.01.2025 у справі № 911/1538/24. Об`єднано в одне провадження апеляційні скарги Комунального підприємства «Автотранспортне підприємство» на рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2024 та на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 14.01.2025 у справі № 911/1538/24. Спільний розгляд апеляційних скарг призначено на 26.02.2025.

26.02.2025 до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Пром Груп» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з викликом директора Товариства з обмеженою відповідальнісю «ДС Пром Груп» - Мусієнка Дмитра Володимировича на допит та зайнятістю адвоката Сіроштан Олени Олександрівни у цій слідчій дії, що унеможливлює прибуття вказаних осіб для участі у розгляді справи № 911/1538/24.

У судовому засіданні 26.02.2025 задоволено клопотання скаржника про долучення до матеріалів справи доказів доданих до апеляційної скарги, розгляд справи № 911/1538/24 відкладено на 02.04.2025.

На підставі службової записки головуючої судді Кропивної Л.В. розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/877/25 від 01.04.2025 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку із перебуванням судді Барсук М.А., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі з 31.03.2025 по 04.04.2025 у відпустці.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та Протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 01.04.2025 апеляційні скарги Комунального підприємства «Автотранспортне підприємство» у справі № 911/1538/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2025 справу № 911/1538/24 за апеляційними скаргами Комунального підприємства «Автотранспортне підприємство» на рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2024 та на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 14.01.2025, розгляд яких призначено на 02.04.2025 о 13:40 год., прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі.

У судовому засіданні 02.04.2025 оголошено перерву до 16.04.2025.

У судове засідання 16.04.2025 з`явились представники позивача та відповідача.

Заслухавши доводи апелянта та представника відповідача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга на додаткове рішення не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено місцевим господарським судом, 26.07.2021 між Комунальним підприємством «Автотранспортне підприємство» (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДС Пром Груп» (Орендар) укладено Договір оренди майна, що належить до спільної власності територіальних громад, сіл селиш, міст Донецької області № 7 (далі - Договір), за умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування три автомобілі вантажних спеціальних, машини дорожні комбіновані МДК3-17-06 з піскорозкидальним обладнанням та поворотним відвалом, відповідної комплектації, на базі самоскида МА3-65015 з державними номерними знаками: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

За умовами договору орендна плата, визначена за результатом проведення аукціону (протокол аукціону №LLE001-UA-988 від 06.07.2021) за базовий місяць 30.11.2020 року, становила 110000,22 грн без ПДВ, яку Орендар мав сплатити на підставі рахунків Орендодавця.

Умовам договору також передбачалося внесення Орендодавцю авансового платежу за кілька місяці оренди після підписання акту приймання-передачі у розмірі 264 000,00 грн

Також умовами договору передбачалося (пунктом 4.6 розділу «Повернення майна з оренди та забезпечувальний депозит» Незмінюваних умов Договору) внесення Орендарем забезпечувального депозиту, з метою виконання зобов`язань Орендаря за цим Договором в розмірі 264 000,00 грн

Договір укладено з 26.07.2021 по 27.07.2022.

26.07.2021 підписано три Акти приймання передачі щодо кожного транспортного засобу окремо, якими підтверджується виконання Орендодавцем своїх зобовязань з передачі обєктів оренди Орендарю.

Орендодавець є комунальним підприємством, тож об`єктом оренди згідно договору було майно, що належить до спільної власності територіальних громад, сіл селиш, міст Донецької області, отже правовідносин сторін регулювалися крім договору та закону, положеннями Постанови Кабінету Міністрів України «Про особливості оренди державного і комунального майна у період воєнного стану» № 634 від 27.05.2022 (далі - Постанова № 634).

Доводи скаржника щодо неможливості застосування Постанови № 634 з посиланням на те, що така постанова суперечить вимогам частини 5 ст. 16 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та Порядку передачі в оренду держаного та комунального майна, затвердженого Постановою КМУ №483 від 03.06.2020, колегією суддів відхиляються за неспроможністю.

Підпунктом 3 п. 1 ч. 1 Постанови № 634 встановлено, що на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування, але у будь-якому разі до 31 грудня 2022 р., за договорами оренди державного і комунального майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р. або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше, звільняються від орендної плати орендарі державного і комунального майна, які використовують майно, розташоване в адміністративно-територіальних одиницях, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану (Донецька область; Запорізька область в межах Бердянського, Василівського, Мелітопольського, Пологівського районів; Луганська область; Миколаївська область в межах Баштанського, Вознесенського районів (крім селищ міського типу Доманівка, Братське, м. Южноукраїнська), Миколаївського району (крім м. Миколаєва); Харківська область в межах Богодухівського району (крім мм. Валків, Богодухова, смт Краснокутськ), Ізюмського району, Куп`янського і Харківського районів (крім м. Мерефи, смт Нова Водолага, м. Харкова), Чугуївського району (крім м. Змієва); Херсонська область; Автономна Республіка Крим; м. Севастополь) (далі - визначені території).

Звільнення або перерахунок орендної плати, відповідно до цього пункту, здійснюється без окремого рішення орендодавця (ч. 5 п. 1 Постанови №634).

Вказано орендодавцям державного та комунального майна на забезпечення нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови, а також продовження та припинення договорів оренди відповідно до пункту 5 цієї постанови починаючи з 24 лютого 2022 року (п. 16 Постанови №634).

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався.

З наданих позивачем актів приймання-передачі транспортних засобів від 26.07.2021 вбачається, що місцем передачі об`єктів оренди було місто Краматорськ.

За загальним правилом повернення автомобілів з оренди мало відбуватися у місці, в якому об`єкт оренди передавався в орендне користування.

За умовами договору (п. 4.1 розділу «Повернення майна з оренди та забезпечувальний депозит») у разі припинення Договору протягом 3-х робочих днів Орендар зобов`язаний повернути орендоване майно Орендодавцю відповідно до акта повернення з оренди в тому стані, в якому майно перебувало на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу; сплатити Орендодавцю орендну плату, нараховану до дати, що передує даті повернення Майна із оренди, пені, нараховані до дати, що передує даті повернення майна з оренди, відшкодувати Орендодавцю збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової орендованого Майна з вини Орендаря (і в межах сум, що перевищують суму страхового відшкодування, якщо воно поширюється на такі випадки погіршення стану або втрати орендованого Майна)) або в разі демонтажу або іншого вилучення невід`ємних поліпшень капітального ремонту.

Суд апеляціної інстанції установив, що обов`язок по організації приймання майна з оренди та по складенню актів повернення з оренди орендованого майна у двох оригінальних примірниках покладається на Орендодавця (п. 4.3 розділу «Повернення майна з оренди та забезпечувальний депозит»).

З матеріалів справи випливає, що Орендодавець повідомив Орендаря про закінчення дії договору і зажадав здійснити приймання-передачу з оренди автомобілів у місті Черкаси. Своєю чергою Орендар повідомив Орендодавця, що з метою повернення орендованого майна з оренди, уповноваженому представнику позивача необхідно прибути 28.07.2022 об 11:00 год. за адресою: Черкаська обл., с. Дубіївка, вул. Тракторна, 14, вказавши при цьому контактний номер телефону уповноваженого представника Орендаря.

Однак, Орендодавець у визначений відповідачем дату та час не прибув та причин неявки не повідомив.

Повернення автомобілів відбулося лише 15.08.2022, а в суді Орендар заявив, що місце і дата прийняття з оренди автомобілів визначалася Орендодавцем.

Оскільки обов`язок із організації приймання майна з оренди та складення про це акту приймання-передачі покладено на Орендодавця, не можна стверджувати, що несвоєчасне повернення об`єкту оренди Орендодавцю сталося з вини Орендаря, відтак, нарахована Орендодавцем неустойка за несвоєчасне повернення речей з оренди за період з 02.08.2022 по 15.08.2022 у розмірі 98273,84 грн не підлягає стягненню з Орендаря в силу правила ч. 2 ст. 613 ЦК України..

Закон та договір покладає на Орендодавця обов`язок перевірити стан майна, який приймається ним після закінчення оренди, та зафіксувати його стан у момент прийняття від Орендаря.

Разом з позовом Орендодавцем були додані три акти приймання-передачі без зазначення у них виявлених Орендодавцем пошкоджень автомобілів чи передання їх у некомплектному стані.

Натомість вже з долучених позивачем до апеляційної скарги актів приймання-передачі транспортних засобів від 26.07.2021 вбачається, що ці акти містять зауваження щодо технічного стану та комплектності транспортних засобів, які нанесені рукописним способом на друкований текст актів. Суд апеляційної інстанції оцінює подані апелянтом акти критично, з огляду на таке.

Акти приймання-передачі, як первинний документ для підтвердження господарської операції, мають підписуватись уповноваженими представниками сторін.

Однак від імені ТОВ «ДС Пром Груп» вказані акти підписано Касяненком Б.В. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, що особа Касяненко Б.В. є уповноваженим представником ТОВ «ДС Пром Груп» на передачу Орендодавцю транспортних засобів.

До того ж, під час повернення майна з оренди та його огляду позивач не заявляв про розукомплектування майна, його пошкодження і такий документ складався Орендодавцем 15.08.2022.

Водночас обидві сторони не заперечували тієї обставини, що з 15.08.2022 автомобілі знаходяться у користуванні та володінні Орендодавця. Вказане означає, що з 15.08.2022 ризики збереження майна несе сам Орендодавець.

Враховуючи установлене, висновок експерта з транспортно-товарознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку №17/11, складений судовим експертом Булейко О.А. 17.11.2023, не може бути прийнято судом в якості доказу, що підтверджує пошкодження автомобілів за час користування ними Орендарем, а отже в покладенні на відповідача цивільного зобов`язання з відшкодування збитків, завданих пошкодженням речей підчас дії договору оренди підстави відсутні.

Орендар ТОВ «ДС Пром Груп» вказував, що з моменту прийняття автомобілів з державними номерними знаками НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 в оренду за Договором, транспортні засоби перебували на території Донецької області (м. Українськ, Донецької області), де використовувалися у своїй господарській діяльності, на підтвердження чого до матеріалів справи додано копію договору №50 оренди майна від 01.06.2021; копію договору №01- 06/21 про надання послуг з організації місць для тимчасової стоянки транспортних засобів від 01.06.2021 та додаткової угоди до нього; копії актів приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 15.07.2022, якими підтверджується наявність виробничих потужностей відповідача в м. Українськ, Донецької області.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

З огляду на викладене, враховуючи надані відповідачем до матеріалів справи докази, колегія суддів вважає доведеною орендарем обставину використання орендарем, з моменту прийняття автомобіля вантажного, спеціального, машин дорожніх комбінованих МДК3-17-06 з піскорозкидальним обладнанням та поворотним відвалом, відповідної комплектації на базі самоскида МА3-6501С5 з державними номерними знаками НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 в оренду за Договором, на території Донецької області (м. Українськ, Донецької області).

Отже ТОВ «ДС Пром Груп» на підставі Постанови № 634, у період з 24.02.2022 по дату припинення дії договору був звільнений від сплати орендної плати.

Колегія суддів вважає помилковим застосування судом першої інстанції при розрахунку орендної плати пункту 4 ч. 1 Постанови № 634 за період з 15.07.2022 по 27.07.2022, оскільки у цьому пункті йдеться про механізм нарахування орендної плати за договорами оренди державного, а не комунального майна.

Отже орендна плата могла нараховуватися позивачем в повному обсязі з 01.12.2021 по 23.02.2022 включно, тоді як з 24.02.2022 по дату припинення дії договору відповідач був звільнений від сплати орендної плати.

Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем становить 386 316,20 грн, а саме:

за грудень 2021 року становить 136542,79 грн,

за січень 2022 року - 138317,84 грн,

за лютий 2022 року (23 дні) - 111455,57 грн,

за березень 2022 року - 0 грн,

за квітень 2022 року - 0 грн,

за травень 2022 року - 0 грн,

за червень 2022 року - 0 грн,

за липень 2022 року (13 днів) - 0 грн.

Суд апеляційної інстанції враховує, що відповідачем 08.09.2021 сплачено авансовий платіж з ПДВ, у розмірі 264000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2405.

Згідно п. 3.9 розділу «Орендна плата» Незмінюваних умов Договору, сума орендної плати, сплаченої авансом відповідно до пункту 3.5 цього Договору, підлягає зарахуванню у рахунок сплати орендної плати за перші місяці оренди після підписання Акту приймання-передачі майна.

Як вбачається з розрахунку позивача та наданого ним одностороннього акту звірки взаєморозрахунків Орендодавець врахував авансовий платіж при обчислені розміру заборгованості.

Також позивач нарахував та просив стягнути з відповідача пені у розмірі 727170,32 грн за несвоєчасне внесення орендної плати.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 3.8 Незмінних умов Договору оренди визначено, що на суму заборгованості орендаря зі сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення перерахування орендної плати.

Згідно з частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, враховуючи положення частини 5 ст. 254 ЦК України, відповідно до якої якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Інше договором не встановлено.

Відтак, пеня має розраховуватися з дати, наступної за останнім днем строку оплати, та до перед дня фактичної оплати, або до відповідної дати через шість місяців після спливу строку оплати за кожним рахунком.

З огляду на вимоги частин 1 та 2 статті 2, частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Апеляційний господарський суд, перевіривши правильність розрахунку пені, не виходячи при цьому за межі періоду, заявленого позивачем, встановив, що належні до стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконанням грошового зобов`язання становить 57 948,09 грн.

Орендарем 06.12.2021 сплачена сума забезпечувального платежу, що підтверджується платіжною інструкцією № 4071 у розмірі 264 000,00 грн

Відповідно до п. 4.9 Договору, орендодавець не пізніше п`ятого робочого для з моменту отримання від Орендаря примірника акта повернення з оренди орендованого майна із зауваженнями (або за наявності зауважень Орендодавця) зараховує забезпечувальний депозит на погашення зобов`язань Орендаря і перераховує забезпечувальний депозит на погашення зобов`язань Орендаря у такій черговості:

у першу чергу погашаються зобов`язання Орендаря зі сплати пені (п. 3,8. Договору);

у другу чергу погашаються зобов`язання Орендаря зі сплати неустойки (п. 4.5 Договору);

у третю чергу погашаються зобов`язання Орендаря зі сплати частини орендної плати;

у четверту чергу погашаються зобов`язання Орендаря з компенсації суми збитків, завданих орендованому Майну;

у п`яту чергу погашаються зобов`язання Орендаря зі сплати інших платежів за цим Договором або в рахунок погашення інших не виконаних Орендарем зобов`язань за цим Договором.

Таким чином, забезпечувальний платіж підлягав зарахуванню в першу чергу в рахунок погашення нарахованих пені.

Залишок після погашення пені у розмірі 206 051,91 грн (264 000,00 грн - 57 948,09 грн пені) підлягав зарахуванню в рахунок погашення інших грошових зобов`язань за черговістю, визначеною у договорі.

У третю чергу за домовленністю сторін мали погашатися зобов`язання Орендаря зі сплати частини несплаченої орендної плати, отже заборгованість відповідача зі сплати орендної плати складає 180 264,29 грн (386 316,20 грн заборгованість з орендної плати - 206 051,91 грн залишок забезпечувального платежу після погашення зобов`язань зі сплати пені, який підлягав зарахуванню в рахунок заборгованості з орендної плати).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши правильність розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, не виходячи при цьому за межі періодів, заявлених позивачем, суд встановив, що належні до стягнення з відповідача 3 % річних становлять 25 928,00 грн та інфляційні втрати - 128 206,12 грн, а відтак вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків річних та інфляційних втрат мають бути задоволені частково у вказаних сумах.

З огляду на викладене в сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства «Автотранспортне підприємство» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС ПРОМ ГРУП» слід задовольнити частково, стягнувши з ТОВ «ДС ПРОМ ГРУП» на користь Комунального підприємства «Автотранспортне підприємство» 180 264,29 грн заборгованості з орендної плати, 25 928,00 грн 3% річних та 128 206,12 грн інфляційних втрат. У задоволенні решти вимог слід відмовити.

Щодо додаткового рішення Господарського суду Київської області від 14.01.2025 у справі № 911/1538/24, колегія суддів зазначає таке.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі відмови в позові - на позивача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України, який передбачає, що якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що за результатами апеляційного перегляду справи, частина доводів скаржника знайшла своє підтвердження, у зв`язку з чим змінилась сума задоволених позовних вимог, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити додаткове рішення Господарського суду Київської області від 14.01.2025 у справі № 911/1538/24 в частині розподілу судових витрат (пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

Висновок суду

Відповідно до ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на встановлене, при прийнятті оскаржуваного рішення від 17.12.2024 суд першої інстанції невірно встановив обставини справи, що призвело до хибних висновків і прийняття незаконного рішення, тож колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржене апелянтом рішення господарського суду у даній справі від 17.12.2024 - скасуванню.

Натомість додаткове рішення Господарського суду Київської області від 14.01.2025 у справі № 911/1538/24 підлягає зміні, зі здійсненням нового розподілу судових витрат.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України, який передбачає, що якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В силу статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційних скарг покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених вимог за результатами апеляційного перегляду.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Автотранспортне підприємство» на рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2024 у справі № 911/1538/24 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2024 у справі № 911/1538/24 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС ПРОМ ГРУП» (07403, Україна, Київська обл., місто Бровари, вулиця Олега Оникієнка, будинок, 2/1, )

на користь Комунального підприємства «Автотранспортне підприємство» (84333, Донецька область, місто Краматорськ, вул. Академічна, будинок 11, )

180 264,29 грн (сто вісімдесят тисяч двісті шістдесят чотири гривні двадцять дев`ять копійок) заборгованості,

25 928,00 грн (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот двадцять вісім гривень нуль копійок) 3% річних,

128 206,12 грн (сто двадцять вісім гривень двісті шість гривень дванадцять копійок) інфляційних втрат,

5015,97 грн (п`ять тисяч п`ятнадцять гривень дев`яносто вісім копійок) судового збору за подання позовної заяви.

5. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС ПРОМ ГРУП» (07403, Україна, Київська обл., місто Бровари, вулиця Олега Оникієнка, будинок, 2/1, )

на користь Комунального підприємства «Автотранспортне підприємство» (84333, Донецька область, місто Краматорськ, вул. Академічна, будинок 11, )

7 523,96 грн (сім тисяч п`ятсот двадцять три гривні дев`яносто шість копійок) судового збору за подання апеляційної скарги.

7. Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Автотранспортне підприємство» на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 14.01.2025 у справі № 911/1538/24 залишити без задоволення.

8. Додаткове рішення Господарського суду Київської області від 14.01.2025 у справі № 911/1538/24 змінити, виклавши п. 2 його резолютивної частини в такій редакції:

« 2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС ПРОМ ГРУП» (07403, Україна, Київська обл., місто Бровари, вулиця Олега Оникієнка, будинок, 2/1, )

на користь Комунального підприємства «Автотранспортне підприємство» (84333, Донецька область, місто Краматорськ, вул. Академічна, будинок 11, )

3 813,81 грн (три тисячі вісімсот тринадцять гривень вісімдесят одну копійку) витрат на професійну правничу допомогу.

В задоволенні решти вимог заяви Комунального підприємства «Автотранспортне підприємство» відмовити. ».

9. Доручити місцевому господарському суду видати накази.

10. Матеріали справи № 911/1538/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 01.05.2025.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко