ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2025 р. Справа №910/5715/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

секретар судового засідання - Ярітенко О.В.

представники учасників справи:

ОСОБА_1 (особисто)

від відповідача-1: Бруль А.С.

від відповідача-2: Рєпкін М.І.

від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 (повний текст складено 12.11.2024)

у справі №910/5715/24 (суддя Удалова О.Г.)

за позовом ОСОБА_1

до 1) Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк"

2) Міністерства юстиції України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2

про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора від 06.08.2014 №14965353

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рух справи в суді першої інстанції

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк" (далі - ПАТ "МТБ Банк") та Міністерства юстиції України (далі - Мін`юст) про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Сидорчука Андрія Вікторовича від 06.08.2014 №14965353 про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а саме: чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 , виданого головним управлінням житлового забезпечення, Виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 11.12.20229 №1843-С/КІ, зареєстрованого у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 18.12.2009, записаний в реєстрову книгу №616-178 за реєстровим номером 459449, зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно Комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 01.02.2011, реєстраційний номер 32786280.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення державного реєстратора Державної реєстраційної служби України від 06.08.2014 №14965353 про реєстрацію за ПАТ "КБ "Центр" (правонаступником якого, за твердженням позивача, є ПАТ "МТБ Банк") квартири за адресою: АДРЕСА_1 , вчинено реєстратором з порушенням вимог законодавства України, у зв`язку з чим таке рішення реєстратора, на переконання позивача, підлягає визнанню незаконним і скасуванню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2024 відкрито провадження у справі №910/5715/24 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 у справі №910/5715/24 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд дійшов висновку, що 06.08.2014 державним реєстратором Сидорчуком А.В. прийнято рішення №14965353 про проведення державної реєстрації права приватної власності на предмет іпотеки за ПАТ КБ "Центр", яке повністю відповідало чинному на час проведення такої реєстрації законодавству України. Таким чином, на переконання суду першої інстанції, відсутні підстави для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 у справі №910/5715/24 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального права, без дотримання норм процесуального права, без врахування висновків Верховного Суду щодо спірних правовідносин та підлягає скасуванню.

Так, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , зокрема, посилається на те, що суд першої інстанції:

- не з`ясував обставин на які посилався позивач, що мають значення для справи;

- визнав доведеними обставини щодо законності дій іпотекодержателя ПАТ "КБ "Центр" та державного реєстратора Сидорчука А.В., які не доведені відповідачем-1 та спростовуються доказами, які наявні в матеріалах справи;

- виклав у рішенні власні висновки, які не відповідають встановленим судом обставинам.

Також позивач зазначає, що він звернувся до суду у спосіб передбачений законодавством України, який є належним та ефективним відповідно до мети позову.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі №910/5715/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Буравльов С.І., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 у справі №910/5715/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на 22.01.2025. Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/5715/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2025 розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 відкладено до 19.03.2025, у зв`язку з тим, що станом на 22.01.2025 до Північного апеляційного господарського суду не надійшли матеріали справи №910/5715/24 з Господарського суду міста Києва. Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/5715/24.

30.01.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/5715/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2025 розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 у справі №910/5715/24 відкладено до 09.04.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 задоволено заяву представника ПАТ "МТБ Банк" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У судовому засіданні 09.04.2025 протокольною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 від 05.03.2025 про долучення до матеріалів апеляційного провадження документів та оголошено перерву до 22.04.2025.

Узагальнені доводи відзивів на апеляційну скаргу

27.12.2024, через систему "Електронний суд", ПАТ "МТБ Банк" подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останнє просить суд у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, а рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 у справі №910/5715/24 залишити без змін.

Так, у відзиві відповідач-1 зазначає, що позивачем за час розгляду справи №910/5715/24 не подано суду жодного належного, достовірного, допустимого та вірогідного доказу, який би підтверджував будь-який факт чи обставину на які посилається позивач.

Крім того, на переконання відповідача-1, обставини, на які посилається позивач, не відповідають дійсності та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а апеляційна скарга подана за відсутності порушеного права позивача. Таким чином, позивач намагається перекрутити фактичні обставини справи, а тому доводи наведені в апеляційній скарзі є безпідставними та неспроможними, а рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим відповідно до норм матеріального та процесуального права, з урахуванням усіх суттєвих обставин судової справи.

31.12.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив Мін`юсту, у якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог до Мін`юсту, оскільки є неналежним відповідачем у даній справі.

Узагальнені доводи, заперечення та пояснення учасників справи

13.01.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 на відзив ПАТ "МТБ Банк".

20.01.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення позивача по суті спору.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 22.04.2025 з`явились позивач та представники відповідачів.

Третя особа свого представника у судове засідання не направила, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому чинним законодавством порядку.

Згідно з частинами 3, 6, 8 статті 120 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Таким чином, третя особа повідомлена судом апеляційної інстанції про дату, час та місце проведення судового засідання апеляційним господарським судом. При цьому, явка обов`язковою не визнавалась, а тому справа №910/5715/24 розглядається за відсутності її представника.

Позивач у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, з викладених у ній підстав та просив її задовольнити. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 у справі №910/5715/24 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Представники відповідачів у судовому засіданні заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просили суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 у справі №910/5715/24 залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

23.02.2011 між ПАТ "КБ "Центр" та ФОП Плєсковим В.І. укладено договір про відновлювальну кредитну лінію №230211/6-КЮ, з лімітом 2 000 000,00 грн (далі - кредитний договір), до якого вносилися зміни договорами про внесення змін та доповнень від 22.02.2012 №1, від 12.03.2012 №2 та від 31.07.2013 №3, щодо умов, прав та обов`язків сторін.

У пункті 1.1 договору про внесення змін та доповнень від 31.07.2013 №3 сторони підтвердили строк повернення кредитних коштів - до 28.08.2014, а в додатку №1 до нього затвердили графік зменшення ліміту кредитної лінії, а саме: до 01.09.2013 - 5 000,00 грн; до 01.10.2013 - 10 000,00 грн; до 01.11.2013 - 10 000,00 грн; до 01.12.2013 - 20 000,00 грн; до 01.01.2014 - 20 000,00 грн; до 01.05.2014 - 15 000,00 грн; до 01.06.2014 -15 000,00 грн; до 01.07.2014 - 20 000,00 грн; до 01.08.2014 - 25 000,00 грн; до 28.08.2014 - 1 860 000,00 грн.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором, між ПАТ "КБ "Центр" (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) укладено договір іпотеки від 23.02.2011 №98 (далі - договір іпотеки), відповідно до умов якого іпотекодавець передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 (далі - предмет іпотеки, квартира АДРЕСА_1 ), яка належала іпотекодавцю ОСОБА_1 на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право власності від 11.12.2009, серія НОМЕР_1 .

Як зазначає позивач, у зв`язку з подіями у грудні 2013 року ПАТ "КБ "Центр" та позивач прийняли спільне рішення закрити торгівельні бази у сілі Проців та сілі Вороньків Бориспільського району в цілях безпеки, що призвело до порушення графіку платежів станом на 01.04.2014 в сумі 40 000,00 грн.

Позивач стверджує, що з 08.04.2014 до 10.04.2014, за рахунок відчуження об`єкту нерухомості в місті Житомир та продажу товарів, він сплатив банку понад 1 500 000,00 грн, які були скеровані на виконання графіку платежів та сплату процентів до кінця травня 2014 року включно.

Водночас, за твердженнями позивача, він позбавлений можливості документально підтвердити ці обставини у зв`язку з тим, що докази знищені озброєними посадовими та довіреними особами ПАТ "КБ "Центр" під час рейдерського захоплення складських та офісних приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_5 , яке здійснене 20.07.2016, що розслідується у кримінальному провадженні від 29.07.2016 №0001543.

Також, позивач вказує, що незважаючи на відсутність законних підстав (відсутність "іпотечного випадку"), на засіданні правління ПАТ "КБ "Центр", протокол від 19.05.2014 №27, затверджено рішення кредитного комітету, протокол від 19.05.2014 №53/190514, про прийняття у власність банка нерухомого майна, а саме: чотирикімнатної квартири АДРЕСА_1 , у позасудовому порядку.

30.05.2014 іпотекодержатель (ПАТ "КБ "Центр") звернувся до органу державної реєстрації з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №6820190.

16.06.2014 державним реєстратором Сидорчуком А.В. прийнято рішення №13797365 про зупинення розгляду заяви №6820190 за відсутності необхідних документів. Зобов`язано заявника надати документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем ОСОБА_1 письмової вимоги іпотекодержателя, як того вимагає пункт 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868 (далі - Порядок №868).

Позивач вказує, що протягом двох місяців заявник не усунув обставин, що стали підставою для зупинення розгляду заяви, а саме не надав документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя, чим порушив вимоги частини 4 пункту 16 Порядку №868.

На переконання позивача, незважаючи на ці обставини, за відсутності законних підстав та необхідних документів для здійснення державної реєстрації, державний реєстратор Сидорчук А.В., у порушення вимог законодавства щодо порядку державної реєстрації нерухомого майна, прийняв протиправне рішення від 06.08.2014 №14965353 про державну реєстрацію квартири АДРЕСА_1 на користь іпотекодержателя ІІАТ "КБ "Центр", чим порушив вимоги частини 2 статті 9, частин 1 та 4 статті 15, частини 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у редакції, чинній на 01.01.2014, частини 1 пункту 6, підпункту 5, частини 1 пункту 15, частини 8 пункту 16, частини 1 пункту 28, підпункту 16, частини 1 пункту 37, частини 1 пункту 39, частин 1, 2 пункту 46 Порядку №868.

Крім того, ПАТ "КБ "Центр", за твердженнями позивача, не повідомив іпотекодавця ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку на підставі Договору іпотеки, не надіслав письмову вимогу про виселення, як того вимагає частина 2 статті 40 Закону №898-ІV та стаття 109 ЖК України, не надав можливості забрати меблі та особисті речі, про що стало відомо лише 16.09.2014.

Також, іпотекодержатель не повідомив, за якою вартістю задоволено вимоги іпотекодержателя. На письмовий запит не надано інформацію, який залишок кредиту було погашено за рахунок предмета іпотеки, не відшкодовано іпотекодавцю перевищення 90% вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, як того вимагає абзац 2 частини 3 статті 37 Закону України "Про іпотеку".

12.12.2014 позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою, в якій просив визнати противоправним та скасувати рішення державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Сидорчука В.А. від 06.08.2014 №14965353 про державну реєстрацію речових прав на квартиру №102, зобов`язати Міністерство виключити запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 30.05.2014 №6684545 (справа №826/19487/14).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.03.2015 у справі №826/19487/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2015, у задоволенні позову відмовлено.

15.03.2016 ухвалою Вищого адміністративного суду України рішення попередніх інстанцій скасовано, а справу №826/19487/14 направлено на новий розгляд.

15.02.2017 Окружний адміністративний суд міста Києва задовольнив позовну заяву ОСОБА_1 .

13.07.2017 Київський апеляційний адміністративний суд рішення суду першої інстанції у вказаній справі залишив в силі.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, 28.07.2017 ПАТ "КБ "Центр" звернулося до Верховного Суду України з касаційною скаргою на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.02.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2017.

06.09.2017 ОСОБА_1 , з метою виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.02.2017, звернувся до органу державної реєстрації з заявою про виключення запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 30.05.2014 №6684545 про право власності ПАТ "КБ "Центр" на квартиру АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що 19.09.2017 ПАТ "КБ "Центр" звернулося до органу реєстрації з листом від 14.09.2017 №20-148-1/Ю щодо виключення з державного реєстру прав записи про іпотеку та обтяження на квартиру АДРЕСА_1 , внесені 23.02.2011 на підставі Договору іпотеки.

20.09.2017 право власності на квартиру АДРЕСА_1 передано від ОСОБА_1 до ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 20.09.2017 №3186.

12.12.2017 право власності на квартиру АДРЕСА_1 передано від ОСОБА_4 до ОСОБА_2 на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, про що до реєстру внесено запис про право власності 23884671 за ОСОБА_2

12.12.2017, на підставі Витягу з реєстру речових прав на нерухоме майна від 29.11.2017, на засіданні правління ПАТ "КБ "Центр", протокол №50, прийнято рішення про списання з балансу банка квартири АДРЕСА_1 , яке було виконано, що підтверджується відповідним меморіальним ордером від 15.12.2017 №7387.

Позивач вказує, що у період з 23.02.2011 до 17.12.2023, ні ПАТ "КБ "Центр", ні ПАТ "МТБ Банк" не зверталися до суду з позовом до позичальника ФОП Плєскова В.І. щодо неналежного виконання умов Кредитного договору та не зверталися до суду з позовом до іпотекодавця ОСОБА_1 щодо неналежного виконання умов Договору іпотеки, з огляду на те, що заборгованість за Кредитним договором була погашена.

29.05.2018 Велика Палата Верховного Суду у справі №826/19487/14 скасувала рішення судів попередніх інстанцій, закрила провадження в адміністративній справі та роз`яснила позивачу ОСОБА_1 право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Втім, позивач вказує, що у зв`язку з тим, що станом на 29.05.2018 він вже не був власником квартири АДРЕСА_1 , оскільки 20.09.2017 продав її третій особі, у нього було відсутнє порушене право, а відповідно були відсутні підстави для звернення до суду за захистом порушених прав, як то передбачено статями 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України.

У травні 2020 року ПАТ "МТБ Банк", як правонаступник ПАТ "КБ "Центр", звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про витребування з його незаконного володіння квартири АДРЕСА_1 , на підставі якої відкрито провадження у справі №753/8006/20.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 25.11.2020 у справі №753/8006/20 ОСОБА_1 залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, про що ОСОБА_1 , за його твердженнями, достеменно стало відомо лише після отримання вказаної ухвали у лютому 2021 року.

14.04.2021 до суду від Департаменту з питань реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Київської міської ради, листом від 09.04.2021 №074/07/1-1035 надійшли матеріали реєстраційної справи №000 щодо об`єкту: АДРЕСА_1 , але під час розгляду справи та прийняття рішення суддя Лужецька О.Р. не взяла ці матеріали до уваги.

30.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про зміну статусу у даній справі на третю особу, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, разом з якою подано зустрічний позов. Обґрунтовуючи це тим, що встановлення у даній страві протиправності набуття права власності на квартиру АДРЕСА_1 іпотекодержателем ПАТ "КБ "Центр" 06.08.2014 виключить можливість задоволення позову ПАТ "МТБ Банк" щодо витребування квартири АДРЕСА_1 від добросовісного набувача ОСОБА_2 .

18.11.2021 суд повернув позовну заяву ОСОБА_1 заявнику та відмовив у зміні статусу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04.07.2022 відмовлено у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на наведене вище судове рішення, а також роз`яснено про право на звернення до суду з окремим позовом.

Постановою Верховного Суду від 07.12.2022 у задоволенні касаційної скарги щодо розгляду зустрічного позову ОСОБА_1 в межах справи №753/8006/20 відмовлено.

23.02.2023 Дарницький районний суд міста Києва ухвалив рішення у справі №753/8006/20, яким задовольнив позовні вимоги ПАТ "МТБ Банк" щодо витребування квартири АДРЕСА_1 з незаконного володіння ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою у справі №753/8006/20.

Постановою Київського апеляційного суду від 18.07.2023 рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23.02.2023 у справі №753/8006/20 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ "МТБ Банк" відмовлено.

02.08.2023 ПАТ "МТБ Банк" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 18.07.2023, яка обґрунтована тим, що встановлені апеляційним судом обставини щодо протиправності набуття права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ "КБ "Центр", відповідно до рішення державного реєстратора від 06.08.2014 №14965353, не є предметом доказування у справі №753/8006/20, оскільки не стосуються вимог позивача, а стосуються дій з іпотечним майном між ПАТ "КБ "Центр" та іпотекодавцем ОСОБА_1 , а, відповідно, мають окремий спосіб захисту порушених або невизнаних прав ОСОБА_1 . Також, Банк вказав, що на сьогоднішній день не існує спору чи рішення, яке б набрало законної сили, яким би було скасовано реєстраційну дію щодо державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Зі змісту касаційної скарги від 02.08.2023, на переконання ОСОБА_1 , йому стало відомо, що позивач у справі №753/8006/20 ПАТ "МТБ Банк" не визнає протиправність набуття права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ "КБ "Центр" у 2014 році і, як наслідок, не визнає право ОСОБА_1 відчужувати квартиру АДРЕСА_1 третій особі 20.09.2017, тобто стало відомо про невизнане право, яке підлягає судовому захисту.

З огляду на наведене, ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з даним позовом про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Сидорчука А.В. від 06.08.2014 №14965353 про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а саме: чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 .

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, Мін`юст, зокрема вказав, що не є належним відповідачем у справі, оскільки, у разі скасування за рішенням суду державної реєстрації прав на нерухоме майно, така реєстрація проводиться державним реєстратором, а не Мін`юстом. У свою чергу, ПАТ "МТБ Банк", зокрема, вказало на відсутність порушеного права та заявило про пропуск позовної давності.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзивів на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, заслухавши пояснення позивача та представників відповідачів, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Як слушно зауважив місцевий господарський суд, в першу чергу, необхідно з`ясувати наявність чи відсутність порушення права.

Так, узагальнені доводи позовної заяви зводяться до того, що була відсутня прострочена заборгованість за Кредитним договором і протягом двох місяців заявником (ПАТ "КБ "Центр") не усунуто обставин, що стали підставою для зупинення розгляду заяви, а саме не надано документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя, а тому у державного реєстратора були відсутні підстави для вчинення реєстраційної дії.

Таким чином, предметом доказування у цій справі є з`ясування наявності/відсутності у державного реєстратора підстав для прийняття оскаржуваного рішення.

Водночас, як вірно зауважив суд першої інстанції, решта обставин, на які вказують учасники справи, не входять до предмета доказування у цій справі.

На виконання вимог ухвал суду у даній справі Департаментом з питань реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надано копії реєстраційної справи №00.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, у зв`язку з неналежним виконанням позичальником кредитних зобов`язань перед банком (в частині повернення кредитних коштів), банк використав свої права, надані Законом України "Про іпотеку" та Договором іпотеки, і звернувся до державної реєстраційної служби із заявою про реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ПАТ "КБ "Центр".

Разом із тим, позивачем не подано суду жодного належного, достовірного, допустимого та вірогідного доказу, який би підтверджував факт погашення заборгованості за Кредитним договором і відсутність простроченої заборгованості, станом на момент звернення ПАТ "КБ "Центр" до державного реєстратора з відповідною заявою.

Посилання позивача на рейдерське захоплення та вилучення документів не підтверджено документально та засновано виключно на твердженнях позивача.

Як вбачається з матеріалів реєстраційної справи №00, до заяви про державну реєстрацію права власності від 30.05.2014 ПАТ "КБ "Центр" додані такі документи: договір іпотеки (та нотаріальна копія), серія та номер: 98, виданий 23.02.2011, видавник: посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А.; договір про внесення змін №1 (та нотаріальна копія), серія та номер: 1234, виданий 22.02.2012, видавник: посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В.; договір про внесення змін №2 (та нотаріальна копія), серія та номер: 346, виданий 22.03.2012, видавник: посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А.; договір про внесення змін №3 (та нотаріальна копія), серія та номер: 784, виданий 31.07.2013, видавник: посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А.; копія вимоги про усунення порушень видавник: ПАТ "КБ "Центр"; копія рекомендованих повідомлень (№637; №629); копія розрахунку заборгованості; копія статуту, серія та номер: протокол №1, виданий 22.04.2010, видавник: установчі збори засновників; копія протоколу, серія та номер: 27, виданий 19.05.2014, видавник: засідання правління ПАТ "КБ "Центр"; копія довіреності, серія та номер: 89, виданий 29.05.2014, видавник: ПАТ "КБ "Центр".

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон №1952-IV).

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 1 частини 1 статті 2 Закону №1952-IV).

Згідно з частиною 2 статті 2 Закону №1952-IV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Порядок проведення самої державної реєстрації регулюється Порядком №868, відповідно до пункту 46 якого, для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає:

1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов`язання, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, у разі невиконання такої вимоги;

2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

3) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої заборони відчуження нерухомого майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого відбувається перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно не є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Таким чином, пунктом 46 Порядку визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя і, з огляду на закріплені у Законі №1952-IV порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення, останній приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Отже, у державного реєстратора під час ухвалення оскаржуваного рішення були наявні документи, необхідні для розгляду поданої заяви. Доказів протилежного суду не подано.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивачем не спростовано, що наявні в матеріалах реєстраційної справи №00 рекомендовані повідомлення є підтвердженням направлення на його адресу банком відповідної вимоги.

Так, з рекомендованих повідомлень (№637; №629) вбачається, що ПАТ "КБ "Центр" надіслано, а позивачем 31.03.2014 отримано вимогу.

Отже, судова колегія вважає вірними висновки місцевого господарського суду, що 06.08.2014 державним реєстратором Сидорчуком А.В. прийнято рішення №14965353 про проведення державної реєстрації права приватної власності на предмет іпотеки за ПАТ КБ "Центр", яке повністю відповідало чинному, на час проведення такої реєстрації, законодавству України.

Стосовно посилань позивача на ухвалення державним реєстратором рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень суд першої інстанції слушно зазначив, що таке рішення не свідчить про неправомірність оскаржуваного рішення та наявність підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

За таких обставин, на переконання судової колегії, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки, місцевий господарський суд на всі процесуальні питання відреагував та виконав вимоги ГПК України, тоді як незгода сторони з процесуальними рішеннями суду - не є підставою для скасування такого рішення.

Інші доводи апеляційної скарги взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи апелянта, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи із фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 статті 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 у справі №910/5715/24 ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 у справі №910/5715/24, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 у справі №910/5715/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 у справі №910/5715/24 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .

4. Матеріали справи №910/5715/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано - 29.04.2025.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов