ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" квітня 2025 р. Cправа № 902/1302/24

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Андрущенко Г.В.

за участю

представника позивача Топольницький А.Й., виписка з ЄДРЮОФОП та ГФ,

відповідача Назаренко Т.П., паспорт НОМЕР_1 ,

присутній: Назаренко В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" (вул. Пирогова, буд. 131, м. Вінниця, 21037)

до:Фізичної особи-підприємця Назаренко Тетяни Павлівни ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 2056,31 грн

В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" до Фізичної особи-підприємця Назаренко Тетяни Павлівни про стягнення 2 056,31 грн заборгованості за спожиту електричну енергію у лютому-березні 2022 року.

Ухвалою суду від 10.12.2024 відкрито провадження у справі № 902/1302/24 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами (без проведення судового засідання) та встановлено відповідачу 15-ти денний строк для подання відзиву та клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

17.12.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, з підстав у ньому викладених.

19.12.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній спростовує твердження відповідача про неправомірність позовних вимог.

Ухвалою суду від 11.02.2025 з метою повного та всестороннього з`ясування обставин справи, зібрання та оцінки відповідних доказів постановлено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, залучити до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Акціонерне товариство "Вінницяобленерго" , зобов`язати третю особу надати до суду інформацію щодо обсягів поставленої електричної енергії по споживачу Фізичній особі-підприємця Назаренко Тетяни Павлівни за березень та квітень 2022 року РНОКПП НОМЕР_2 , ТО: ЕІС-код 62Z675, адреса м. Вінниця, вул. Левка Лук`яненка, буд. 18 - по Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №1311333 (зокрема але не виключно: докази контрольного зняття показів засобу комерційного обліку, покази лічильника електричної енергії під час відключення, акти контрольного огляду засобів обліку/заміни/встановлення лічильника, акти про використану електричну енергію, фотофіксацію показників лічильника, тощо) та призначено підготовче засідання у справі на 10.03.2025.

07.03.2025 до суду від представника третьої особи надійшла заява, де зазначено про про можливість надання запитуваних судом доказів після отримання від служби програмного супроводу АТ «Вінницяобленерго» можливості доступу до відповідних серверів та особистого кабінету ФОП Назаренко Т.П.

На визначену судом дату в судове засідання з`явились представники сторін.

За наслідками судового засідання суд протокольною ухвалою відклав підготовче засідання до 19.03.2025.

У зв`язку з неявкою третьої особи, останнього було повідомлено телефонограмою від 12.03.2025 про дату, час та місце наступного засідання.

На визначену судом дату в судове зсідання з`явились представники сторін та представник третьої особи.

За наслідками судового засідання суд протокольною ухвалою оголосив про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті на 16.04.2025.

24.03.2025 до суду надійшли додаткові матеріали у справі від відповідача.

16.04.2025 до суду від представника третьої особи надійшла заява про проведення судового засідання без участі останнього.

На визначену судом дату в судове засідання з`явились представник позивача та відповідач.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову заперечив та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні.

В судовому засіданні 16.04.2025 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

У позовній заяві позивач зазначає, що він здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії юридичним та фізичним (побутовим) споживачам, відповідно до отриманої ліцензії (Постанова НКРЕКП від 14.06.2018р. № 429 знаходиться у вільному доступі), починаючи з 01.01.2019 року.

На виконання вимог Закону, Позивачем розміщено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті за посиланням: http://vin.enera.ua/el/contracts. Здійснивши фактичне споживання електричної енергії та оплату виставлених рахунків, Відповідач приєднався до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за особовим рахунком № НОМЕР_3 (договір ВІ-434500). Об`єкт споживача до якого здійснюється постачання електричної енергії, знаходиться за адресою: 21000, м. ВІННИЦЯ, вул. ЛЕВКА ЛУК`ЯНЕНКА, буд. 18. ЕІС-код точки обліку 62Z675.

Так, відповідно до умов Договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до Договору. Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції Постачальника. (пп. 5.1., 5.2. Договору).

Розрахунковим періодом за Договором є календарний місяць (п. 5.8. Договору). Згідно п. 5.10. Договору, оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем. Спосіб оплати визначається умовами комерційної пропозиції, яка є додатком другим Договору. Відповідно до пп. 1 пункту 6.2. Договору, Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору. В свою чергу, Постачальник має право отримувати від Споживача оплату за поставлену електричну енергію та інші послуги згідно з умовами цього Договору (пп. 1 п. 7.1. Договору). Таким чином, Позивач здійснює постачання електричної енергії Відповідачу, відповідно до умов укладеного Договору, однак останній не здійснив повної оплати електричної енергії, спожитої у березні та квітні 2022 року, в наслідок чого, утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію за вказаний період у розмірі 2056,31 грн. (дві тисячі п`ятдесят шість гривень, 31 коп.). Факт постачання електричної енергії Відповідачу та її обсяг, підтверджується наданими до заяви актами прийняття передавання товарної продукції активної електричної енергії та рахунками на оплату активної електричної енергії (додаються), які надсилались Боржнику цінними листами з описом вкладення та Сальдовими оборотами по споживачу за календарний період.

З метою підтвердження обсягів спожитої електричної енергії Відповідачем, Товариством направлено запит до АТ «ВІННИЦЯОБЛЕНЕРГО» за вих. №1.2.13-4977 від 18.09.2024, на який Позивач отримав відповідь за вих. №13.5/3643 від 03.10.2024.

З метою належного виконання зобов`язання стороною Відповідача, останньому цінним листом з описом вкладення направлено Лист щодо виконання умов договору за вих. №50-1.2-1952 від 18.06.2024 (далі - Лист), з пропозицією оплати заборгованості за Договором.

Одночасно з вказаним Листом Боржнику надіслано рахунки для оплати спожитої електричної енергії за лютий-березень 2022 у розмірі 2056,31 грн, по два примірника Актів прийняття-передавання товарної продукції активної за вказаний період, а також Акт звірки взаєморозрахунків №124.

Також, 02.07.2024 повторно Боржнику цінним листом з описом вкладення направлено Лист щодо виконання умов договору за вих. №50-1.2-2014 від 01.07.2024, з пропозицією оплати заборгованості за Договором.

Одночасно з вказаним Листом Боржнику повторно надіслано рахунки для оплати спожитої електричної енергії за лютий-березень 2022, по два примірника Актів прийняття-передавання товарної продукції активної за вказаний період, а також Акт звірки взаєморозрахунків №124. Як визначено у Комерційній пропозиції, сума недоплати Споживача підлягає безумовній оплаті Споживачем не пізніше 5 робочих днів з дня отримання рахунку.

З огляду на викладене вище, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» звернувся до суду за захистом свого порушеного права, що виникло на підставі Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за особовим рахунком № ВІ-434500, до умов якого приєдналася ФОП Назаренко Т.П. - в порядку та у спосіб визначений законом, шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі (виконання Відповідачем грошового зобов`язання).

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує на те, що позивач у позовній заяві посилається на договір №Ві/434500 від 01.01.2011, який відповідач дійсно уклав з Вінницькими електричними мережами. ТОВ «Енера Вінниця» була заснована 17.12.2017. З 01.05.2022 відповідач орендував та орендує по цей час приміщення для виробництва металовиробів за адресою вул. Левка Лук`яненка, 18. У квітні 2022 року змінився власник виробничих приміщень, розташованих за цією адресою та зобов`язав всіх орендаторів розірвати договірні зобов`язання з Вінницькими міськими електромережами Вінницяобленерго. Тому відповідач звернувся до ВМЕМ з проханням скласти акт про фактичне споживання електроенергії та розірвання договору №Ві-434500 (4828). Представник ВМЕМ визнав невідповідність показника лічильника на той момент з нарахування склав акт у двох примірниках, які відповідачем були підписані, та заніс на підпис керівництву ВМЕМ. Екземпляр відповідачу не повернули.

05.05.2022 на підставі заяви та акту обстеження договір ВІ-434500 від 01.01.2011 був розірваний, за підписом ВМЕМ та відповідачем.

Позивач не є постачальником електроенергії, а є отримувачем плати за спожиту електричну енергію. Тому позивач не має права використовувати договір №Ві-434500 від 01.01.2011 для пред`явлення вимог по сплаті неіснуючого боргу.

Нарахування за спожиту електричну енергію проводилось на підставі щомісячних даних відповідача в особистому електронному кабінеті. Останні покази відповідача були передані 23.12.2021. У зв`язку з відсутністю роботи і фактично повного зупинення виробництва показники за січень-лютий відповідачем не передавались. У лютому працівниками позивача був поставлений показник 120600 кВт/ч, в квітні 121061 кВт/год., в травні 121178 кВт/год., що є невірними показниками.

Фактична фотофіксація лічильника на 11.05.2024 складає 120826 кВт. З 01.05.2022 відповідач вже здійснює оплату за спожиту електричну енергію ТОВ «Віннафтотрейд».

На підставі вищевикладеного просить відмовити у задоволенні позову.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що здійснював постачання електричної енергії відповідачу у спірний період, що підтверджується матеріалами справи, а відповідач у належний спосіб акцептував пропозицію постачальника приєднатися до публічного договору приєднання Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Позивач переконаний, що відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували дані комерційного обліку щодо обсягів спожитої відповідачем електроенергії, що були надані позивачу оператором систем розподілу - АТ «Вінницяобленерго». Так, відповідачем надано суду копію листа ТОВ «Віннафтотрейд» (код 38445464) від 03.11.2023 за №03/11-23, відповідно до якого вказане товариство повідомляє відповідача, «що згідно договору №50 та додатку №1 від 02.05.2022 року на постачання електричної енергії, показники при перевірці лічильника станом на 01.06.2022 року було зафіксовано 120913 кВ/ч». А тому просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У поясненнях, наданих третьою особою, зазначено, що у зв`язку з тим, що на визначену в договорі дату подачі показів лічильника, від Споживача не було отримано достовірних даних щодо фактичних показів, Оператор системи розподілу згідно умов договору здійснив донарахування по середньодобовому обсягу споживання. Тому станом на 30.04.2022 року в особистому кабінеті споживача станом на 30.04.2022 року зазначені покази лічильника 121178 КкВт/год.

На момент підписання угоди про припинення дії договору № ВІ-434500 від 01.01.2011 року в базі даних значився останній показ лічильника 121178 кВт/год., тому саме з такими показами лічильника було закрито договір № ВІ-434500 від 01.01.2011 року зі споживачем ФО-П Назаренко Т. П. і саме такий останній показник ОСР передав Постачальнику електричної енергії ТОВ «Енера Вінниця» Таким чином, в березні 2022 року за об`єктом по пр-т Юності, 75 у м. Вінниці нараховано 325 кВт*год. та в квітні 2022 року 117 кВт*год.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" є електропостачальником та отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №429 від 14.06.2018, починаючи з 01.01.2019 р.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 (Правила).

Абзацом 4 пункту 13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії, упродовж семи років з 1 січня 2019 року, виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території.

На виконання вимог Закону, Позивачем розміщено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті за посиланням: http://vin.enera.ua/el/contracts.

Здійснивши фактичне споживання електричної енергії та оплату виставлених рахунків, Відповідач приєднався до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за особовим рахунком №1311333 (договір ВІ-434500).

Об`єкт споживача до якого здійснюється постачання електричної енергії, знаходиться за адресою: 21000, м. ВІННИЦЯ, вул. ЛЕВКА ЛУК`ЯНЕНКА, буд. 18. ЕІС-код точки обліку 62Z675.

Таким чином, судом встановлено, що в період з березня по квітень 2022 року позивач був постачальником електроенергії.

Додатковою угодою № 1 до договору № ВІ-434500 від 01.01.2011 року на підставі заяви Споживача, дію договору № ВІ-434500 від 01.01.2011 року було припинено за взаємною згодою сторін з 05.05.2022.

02.05.2022 між відповідачем (орендар) та ТОВ «Віннафтотрейд» (орендодавець) укладено договір оренди №50, згідно п.1 якого предметом договору є приміщення, розташоване за адресою : м. Вінниця, вул. Ватутіна/Чехова, 14/2. Вказане також підтверджується актом-приймання передачі майна до договору оренди №50 від 02.05.2022.

Згідно з п.2.8. вказаного Договору орендар компенсує плату за використану енергію у відповідності до Додатку до договору згідно рахунку, та виконує авансовий платіж в розмірі 100% передплати за використану електричну енергію в попередньому місяці.

Зобов`язання зі сплати електричної енергії перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віннафтотрейд».

Відповідачем було надіслано запит від 27.09.2023 до ТОВ «Віннафтотрейд» з проханням надати показники лічильника станом на момент заключення ними договору №50 від 02.05.2023.

На що відповідач отримав відповідь №03/11-23 від 03.11.2023 у якій вказано, показники при перевірці лічильника станом на 01.06.2022 було зафіксовано 120913 кВт/год.

Суд зазначає, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Проаналізувавши вищевикладені обставини, суд робить висновок про те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження показників лічильника 121178 кВт/год.

Щодо поданих третьою особою документів, суд зауважує, що жоден з них не містить будь-яких актів фіксації показників лічильника, які б підтверджували показник 121178 кВт/год.

Докази, надані відповідачем щодо показників лічильника 120913 кВт/год., спростовують доводи позивача, а тому позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.

За змістом ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

При цьому ч. 1 ст. 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 вказаної статті).

При винесенні даного рішення суд врахував висновки, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Серявін та інші проти України". Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Також Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України"). При цьому суд зазначає, що інші доводи сторін жодним чином не спростовують викладених судом підстав для часткового задоволення позову та зменшення пені за порушення терміну виконання робіт.

Згідно вимог статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з пунктом 2 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Приймаючи до уваги, що у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

1. У задоволенні позову відмовити.

2.Понесені позивачем судові витрати залиши за позивачем.

3. Примірник ухвали надіслати учасникам процесу в зареєстровані електронні кабінети в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд", відповідачу - рекомендованим листом.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 28 квітня 2025 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (вул. Юності, буд. 75, кв. 123, м. Вінниця, 21030)