ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2025 Справа № 914/457/25

За позовом: Дочірнього підприємства «Нафтогаз-Енергосервіс» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ПАРТНЕР», с.Красне, Золочівського р-ну,

про: стягнення 21667,00 грн, що складають суму збитків.

Суддя І. КОЗАК

При секретарі Г.ГЕЛЕШ

Представники сторін не викликалися.

На адресу Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Дочірнього підприємства «Нафтогаз-Енергосервіс» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ПАРТНЕР» про стягнення 21667,00 грн, що складають суму збитків.

Ухвалою суду від 24.02.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач у порушення умов договору про закупівлю послуг від 03.01.2023 №03/01-23 не зареєстрував податкові накладні на суму 21667,00 грн. Позивач зазначає, що порушення відповідачем норм Податкового кодексу України позбавили позивача права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання всього на суму 21667,00 грн, тобто позивач поніс збитки. Оскільки відповідач добровільно не усунув зазначене порушення, позивач просить стягнути з товариства 21667,00 грн збитків.

Попередній розрахунок судових витрат позивача:

· 3028,00 грн сплачений судовий збір.

Правова позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позов не подавав.

Обставини справи.

Між позивачем та відповідачем було укладено Договір про закупівлю послуг №03/01-23 від 03.01.2023, предметом якого було надання послуг із заміни опорно-поворотного пристрою крану автомобільного КС-55727-С-12.

Відповідно до п.1.7. Договору строк надання послуг за цим Договором становить 5 (п`ять) робочих днів з дати здійснення Замовником 100 % передплати по Договору.

Відповідно до п.4.1. Договору вартість надання Послуг за цим Договором становить 130 002,00 грн (сто тридцять тисяч дві гривень 00 копійок), у тому числі ПДВ 20 % - 21 667,00 грн (двадцять одна тисяча шістсот шістдесят сім гривень 00 копійок).

Пунктом 4.2. Договором передбачено, що Замовник здійснює передплату безготівкових грошових коштів на поточний рахунок Виконавця на підставі виставленого рахунку в розмірі 100 % від загальної вартості Договору, протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати виставлення рахунку.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що відповідно до умов цього Договору Виконавець приймає на себе зобов`язання щодо надання послуг із заміни опорно-поворотного пристрою автокрану. Виконавець приступає до надання послуг не пізніше наступного робочого дня з дати зарахування на його поточний рахунок передплати у відповідності до п.4.2. Договору.

Згідно з п.3.6. Договору датою закінчення виконання Послуг вважається дата їх прийняття Замовником за актом приймання-передачі наданих послуг.

Згідно з п.7.1. Договору останній вважається укладеним з моменту його підписання обома Сторонами, скріплення печатками Сторін (у разі використання) та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань, але не довше ніж до 28.02.2023 року, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором.

Відповідно до п.8.6. Договору Замовник є платником податку на прибуток та платником ПДВ на загальних підставах, згідно Податкового кодексу України. Відповідно до п.8.7. Договору Виконавець є платником податку на прибуток та платником ПДВ на загальних підставах, згідно Податкового кодексу України.

09.01.2023 листом за вих. № 09/01 Замовник надав Виконавцю заявку на надання послуг за Договором. 09.01.2023 року між представниками Сторін підписано Акт приймання- передачі крану автомобільного КС-55727-С-12 на базі шасі МАЗ-6312.

11.01.2023 Замовником було перераховано на рахунок Виконавця вартість послуг у розмірі 130 002,00 грн (сто тридцять тисяч дві гривень 00 копійок), у тому числі ПДВ 20 % - 21 667,00 грн (двадцять одна тисяча шістсот шістдесят сім гривень 00 копійок), що підтверджується платіжною інструкцією від 11.01.2023 року № 19.

18.01.2023 між Сторонами був підписаний Акт прийому-передачі наданих послуг, який засвідчує, що Виконавцем надані послуги із заміни опорно-поворотного пристрою крану автомобільного КС-55727-С-12, а Замовником прийняті вказані послуги.

Листом від 14.08.2023 за вих. № 161-2 ДП «Нафтогаз-Енергосервіс» звернулось до ТОВ фірма «ПАРТНЕР» із вимогою про реєстрацію вище вказаної податкової накладної, що підтверджується інформацією про відправлення АТ «Укрпошта» накладна № 795 та фіскальним чеком від 17.08.2023 року. Проте реєстрація податкової накладної щодо грошових коштів, що надійшли на поточний рахунок Виконавця як попередня оплата за надання послуг по Договору, Відповідачем станом на дату звернення із цим позовом здійснена не була. Жодної відповіді на вказаний лист Відповідачем також надано не було.

Листом від 19.01.2024 за вих. № 26-2 ДП «Нафтогаз-Енергосервіс» звернулось до ТОВ фірма «ПАРТНЕР» із вимогою про сплату штрафу у розмірі 21 667,00 грн на підставі п.5.7. Договору, що підтверджується Списком АТ «Укрпошта» № ПАРТНЕР 963 № відправлення -564, фіскальним чеком від 22.01.2024 року. Проте, вказаний лист також залишився без виконання та відповіді зі сторони Відповідача.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник ПДВ - продавець/постачальник зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, зареєстрована у ЄРПН, є підставою для формування податкового кредиту покупцем. Водночас відсутність податкової накладної у ЄРПН позбавляє покупця права на віднесення до податкового кредиту сум податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг (п. 198.6 ПКУ).

У порушення вимог ст. 201 Податкового кодексу України, на суму коштів, що надійшла на поточний рахунок Виконавця як попередня оплата за вище вказаним Договором, відповідна податкова накладна Виконавцем не зареєстрована на суму 21 667,00 грн.

Відсутність факту реєстрації платником податку - Виконавцем послуг податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права Замовнику на включення суми податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє Виконавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Станом на дату винесення рішення відповідачем не подано доказів оплати заборгованості.

Оцінка суду.

Згідно з приписами ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Між сторонами у справі виникли права і обов`язки на підставі укладеного договору надання послуг.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України; тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

За приписами пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 14.1.181 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За змістом абзацу 2 пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з п. 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Позивач не може скористатись підставами для нарахування сум, що відноситься до податкового кредиту, які визначені пунктом 201.11 ст. 201 Податкового Кодексу України, без отримання податкових накладних.

Умовами абзацу 1 пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України зазначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відтак, за загальним правилом, приписи пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України не передбачають можливості включення покупцем товарів/послуг суми ПДВ до податкового кредиту у разі невиконання продавцем обов`язку зі складення та реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі №917/877/17.

З системного аналізу вище викладеного вбачається, що згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

Згідно з правовою позицією, викладеною в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №908/1568/18 та Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі №917/877/17, при порушенні контрагентом (продавцем) за договором обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних належним способом захисту для заявника (покупця) може бути звернення до суду з позовом про відшкодування завданих збитків.

Так, за приписами статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі статтею 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником (п. 6.14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі №925/1196/18).

Отже, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); шкідливого результату такої поведінки - збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. За відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність не настає.

Необхідним елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що порушення боржником зобов`язання є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такого порушення.

Так, відшкодуванню підлягають збитки, які стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотнім наслідком порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, тобто мають бути прямими.

Таким чином, при пред`явленні вимог про стягнення збитків позивачем повинно бути доведено факт порушення відповідачем зобов`язань перед позивачем, наявність та розмір збитків, а також наявність причинного зв`язку між ними. У свою чергу, відповідач має довести відсутність його вини у заподіянні збитків позивачу.

Доказів щодо вчинення відповідачем дій у визначені законом порядку та строки щодо належної реєстрації податкових накладних суду не подано. Порушення відповідачем норм Податкового кодексу України позбавили позивача права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на загальну суму 20304,20 грн, тобто позивач поніс збитки.

При цьому, хоча обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, невиконання такого обов`язку фактично завдало позивачу збитків (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №908/1568/18).

Тому має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні у встановлені законом порядку та строки і неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Отже, наявні усі елементи складу правопорушення.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку про наявність у позивача права на стягнення збитків у зв`язку з порушенням відповідачем обов`язку щодо реєстрації податкових накладних.

Відповідач доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надав.

Враховуючи вищезазначені обставини справи та положення законодавства, суд доходить висновку про доведеність, обґрунтованість позовних вимог, а тому позов є таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати.

Сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача.

Доказів понесення витрат на правову допомогу позивач не подавав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Партнер» (адреса: вул.Залізнична, буд.6, селище Красне, Золочівський р-н, Львівська обл, 80560, ідентифікаційний код 22341701) на користь Дочірнього підприємства «Нафтогаз-Енергосервіс» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (адреса: вул.І.Гонти, буд.3-А, корпус 2, м.Київ, 04112, ідентифікаційний код 30167066) 21667,00 грн збитків, 3028,008 грн судового збору.

3. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

5. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 28.04.2025.

Суддя Козак І.Б.