ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"24" квітня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/2498/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Сулімовської М.Б., за участю секретаря судового засідання Толкунової М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області (, 67654, Одеська обл., Одеський р-н, с. Маяки, вул. Богачова, буд. 99)

до відповідача-1: Громадської організації "Товариство мисливців та рибалок ХХІ століття" (, 67700, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Ушакова, будинок 5-А)

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕЛЬНИЧЕНКО" (, 67700, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Перемоги, буд. 2-М)

за участю Одеської обласної прокуратури (, 65026, Одеська обл., м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 3)

про скасування державного акту на право постійного користування та усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою

за участю представників учасників справи:

від позивача: Валерій Гончаров

від відповідача-1: Григорій Мельниченко

від відповідача-2: Юрій Розенбойм

прокурор: Максим Капустін

в с т а н о в и в:

Позивач Маяківська сільська рада Одеського району Одеської області звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до відповідача-1 Громадської організації "Товариство мисливців та рибалок ХХІ століття" та відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕЛЬНИЧЕНКО" про скасування державного акту на право постійного користування та усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачами земельного законодавства при використанні наданої на підставі державного акту земельної ділянки.

Ухвалою суду від 18.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання, вирішено інші процесуальні питання.

Ухвалою суду від 15.11.2023, крім іншого, постановлено допустити Одеську обласну прокуратуру до розгляду справи №916/2498/23 та відкладено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 25.01.2024 призначено комплексну земельно-технічну та будівельно-технічну судову експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

13.02.2025 до суду від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшло повідомлення про неможливість надання експертного висновку та матеріали справи №916/2498/23.

Ухвалою від 14.02.2025 провадження по справі №916/2498/23 поновлено та призначено підготовче засідання по справі на 26.02.2025.

У судовому засіданні 26.02.2025 господарський оголосив перерву до 06.03.2025.

Ухвалою суду від 06.03.2025 закрито підготовче провадження у справі №916/2498/23 та призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні на 26.03.2025.

Ухвалою суду від 26.03.2025 розгляд справи відкладено на 16.04.2025.

У судовому засіданні 16.04.2025 господарський суд оголосив перерву до 24.04.2025.

У судове засідання 24.04.2025 з`явились представники сторін та прокурор.

Судом повідомлено учасників провадження про те, що на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа №908/2388/21 у подібних правовідносинах, а також з`ясовано позицію учасників провадження щодо зупинення провадження у цій справі з наведених підстав.

Учасники провадження наголосили на доцільності зупинення провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників провадження, суд дійшов висновку про зупинення провадження у справі, з огляду на наступне.

Пунктом 4 частини четвертої статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що єдність системи судоустрою забезпечується єдністю судової практики.

Згідно статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

В силу частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, що знаходяться в загальному доступі, ухвалою Верховного Суду від 27.11.2024 на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу № 908/2388/21 за позовом заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Комфі", Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт 2005" та Приватного підприємства "Терра Віта V" про скасування рішень державного реєстратора, визнання недійсними договорів, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

Передаючи справу №908/2388/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду виходив з того, що у спірних правовідносинах спосіб захисту прав позивача стосовно останнього набувача нерухомого майна за своїм змістом має кореспондувати конкретному правопорушенню, яке вчиняє саме останній набувач цього майна, - усунення перешкод у користуванні належним позивачу майном, зокрема, шляхом заявлення вимоги про повернення земельної ділянки, привівши її у придатний до використання стан (звільнення земельної ділянки від фізичного перебування на ній, звільнення земельної ділянки від належного такому відповідачу майна). При цьому, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відступу від висновків, викладених у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, згідно яких належним відповідачем за позовом власника землі про знесення об`єкта самочинного будівництва є останній набувач такого об`єкта, а не його забудовник.

Ухвалою від 05.02.2025 Велика Палата Верховного Суду постановила прийняти до розгляду справу №908/2388/21.

Наразі текст постанови Великою Палатою Верховного Суду у справі №908/2388/21 в Єдиному державному реєстрі судових рішень не оприлюднено.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №910/8358/19 наголосив, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Суд враховує, що предметом даного спору є, в тому числі, вимога позивача про усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою, що вказана в Державному акті на право постійного користування землею серії ОД, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування за №5 від 21.12.2001, шляхом знесення за рахунок ТОВ "МЕЛЬНИЧЕНКО" споруд (будівель), що розташовані на цій земельній ділянці та зазначені у технічному паспорті, виготовленому ТОВ "БТІ-Київ" від 10.04.2023.

Отже, у межах даної справи позивачем заявлено вимогу про усунення перешкод у володінні та користуванні земельною ділянкою шляхом знесення об`єкту нерухомого майна, будівництво якого та первинну реєстрацію права власності на який безпосередньо ТОВ "МЕЛЬНИЧЕНКО" не здійснювало.

Відтак, враховуючи підстави даного позову, суд дійшов висновку, що висновок Великої Палати у справі №908/2388/21 має суттєве значення для вирішення спору в цій справі та для єдності судової практики у спорах з подібними правовідносинами.

Суд зауважує, що зупинення провадження у даній справі є виправданим, так як зможе забезпечити ухвалення законного та справедливого рішення у справі з урахуванням результатів касаційного перегляду судових рішень у подібних правовідносинах у справі №908/2388/21 Великою Палатою Верховного Суду, а також забезпечити захист прав як позивача, так і відповідачів, буде дотримано принцип правової визначеності та справедливості, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №908/2388/21.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 229 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу, до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Суд враховує, що наразі провадження у цій справі перебуває на стадії розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 3 ст. 195 ГПК України, провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3-1 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

Таким чином, у разі виникнення обставин, визначених п. 7 ч. 1 статті 228 ГПК України, зупинення провадження у справі можливо лише на стадії підготовчого провадження.

Отже, оскільки зупинення провадження у справі можливе лише на стадії підготовчого провадження, суд, з урахуванням наведених обставин справи, вважає за доцільне повернутися до стадії підготовчого провадження.

При цьому суд зауважує, що ГПК України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття, зокрема, зі стадії розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, господарський суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 грудня 2021 року у справі № 910/7103/21 зроблено висновок, що: відповідно до практики Верховного Суду, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Разом з тим, такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21) зроблено висновок, що: при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 30 постанови Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 902/271/18 сформульовано такий правовий висновок: "Також Верховний Суд звертається до власної практики, зокрема, постанови від 02.10.2019 у справі № 916/2421/18, у якій Верховний Суд погодився з судами першої та апеляційної інстанцій у питанні можливості повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття у випадку, якщо судом встановлено замовчування відповідачем важливого питання, яке мало б бути вирішено саме на стадії підготовчого провадження. На думку Верховного Суду, стадія підготовчого провадження з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя".

Також, близький за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №204/6085/20 від 05.10.2022.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи. Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

Відтак, з урахуванням вище викладеного, задля справедливого та неупередженого вирішення спору у справі, ефективного захисту порушених прав і законних інтересів, забезпечення додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, що мають значення для розгляду цієї справи, господарський суд вважає за можливе повернутись до стадії підготовчого провадження у справі №916/2498/23.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 13, 177, 181, 195, п.7 ч.1 ст.228, ст.ст.229, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

1. Повернутися до стадії підготовчого провадження у справі № 916/2498/23 та замінити судове засідання щодо розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

2. Зупинити провадження у справі №916/2498/23 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №908/2388/21 та оприлюднення повного тексту постанови.

3. Зобов`язати сторони повідомити Господарський суд Одеської області про усунення обставин, що спричинили зупинення провадження у справі.

Суддя М.Б. Сулімовська

Ухвала господарського суду набрала законної сили 24.04.2025, та може бути оскаржена у строки і порядку, визначені ст.254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повну ухвалу складено та підписано 24.04.2025.