ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

29.04.2025р. Справа № 5/33б

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.,

при секретарі Кравець А.Є., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за клопотанням Черкасова Станіслава Андрійовича

про стягнення грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора

у справі про банкрутство МПП "Азовметалообмін" (, адреса: 87516, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Азовстальська, 13-А), -

кредитори банкрута:

- Державна податкова інспекція в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя (правонаступник - Головне управління ДПС у Донецькій області, код ЄДРПОУ ВП 44070187, адреса: 87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська (Центральний район), 59),

- Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя Донецької області (правонаступник - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , адреса: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, площа Соборна, 3),

- Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі Донецької області (правонаступник - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , адреса: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, площа Соборна, 3),

- Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" в особі Приазовського відділення Донецької обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступник - Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», , адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100),

- Маріупольський міський центр зайнятості (, адреса: 87500, Донецька обл., м. Маріуполь, просп. Металургів, 84Б), -

представники сторін не з"явились, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Донецької області на стадії ліквідаційної процедури знаходиться справа № 5/33б про банкрутство Малого приватного підприємства "Азовметалообмін".

Ухвалою суду від 30.10.2019 призначено ліквідатором Малого приватного підприємства "Азовметалообмін" арбітражного керуючого Черкасова Станіслава Андрійовича (свідоцтво №979 від 25.03.2013р.).

Ухвалою від 10.12.2024 господарським судом відмовлено у затвердженні звіту ліквідатора Черкасова С.А. та ліквідаційного балансу банкрута у справі про банкрутство Малого приватного підприємства "Азовметалообмін"; клопотання ліквідатора-арбітражного керуючого Черкасова Станіслава Андрійовича про затвердження звіту ліквідатора про нарахування основної винагороди за виконання повноважень ліквідатора у справі №5/33б про банкрутство МПП "Азовметалообмін" за період з 01.11.2019 по 31.05.2020 та з 01.05.2024 по 31.07.2024 у розмірі 167883,00 грн. - відхилено; відсторонено арбітражного керуючого Черкасова Станіслава Андрійовича від виконання повноважень ліквідатора у справі № 5/33б про банкрутство Малого приватного підприємства "Азовметалообмін"; застосовано автоматизований відбір арбітражного керуючого для виконання повноважень ліквідатора Малого приватного підприємства "Азовметалообмін" з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України за принципом випадкового відбору.

Згідно отриманої довідки щодо кандидатур арбітражних керуючих визначено для участі у справі 5/33б про банкрутство Малого приватного підприємства "Азовметалообмін" арбітражного керуючого Дашко Ігора Валерійовича (свідоцтво арбітражного керуючого № 1878 від 26.12.2018).

Господарський суд ухвалою від 13.12.2024 запропонував визначеному автоматизованою системою арбітражному керуючому Дашко Ігору Валерійовичу (свідоцтво № 1878 від 26.12.2018) подати суду у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали заяву про згоду на участь у справі № 5/33б про банкрутство Малого приватного підприємства "Азовметалообмін" для виконання повноважень ліквідатора банкрута, включаючи відповідні документи на підтвердження відповідності кандидата вимогам ст. 28 КУзПБ або мотивовану відмову від участі у справі № 5/33б.

За відомостями комп`ютерної бази даних «ДІЛОВОДСТВО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ» вказана ухвала доставлена арбітражному керуючому Дашко І.В. на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 (вх.№ 01-36/1635 від 16.12.24) та рекомендованою поштою на адресу місцезнаходження 26.12.2024 (вх.№ 01-24/7970 від 30.12.24).

У встановлений строк арбітражним керуючим Дашко Ігорем Валерійовичем не подано суду заяву про згоду на участь у справі № 5/33б про банкрутство Малого приватного підприємства "Азовметалообмін" для виконання повноважень ліквідатора банкрута або мотивовану відмову від участі у справі № 5/33б, про причини та/або намір вчинити відповідні дії суд не повідомлено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.02.2025 апеляційну скаргу Черкасова Станіслава Андрійовича задоволено частково. Ухвалу Господарського суду Донецької області від 10.12.2024 у справі №5/33б скасовано в частині відмови у затвердженні звіту ліквідатора про нарахування винагороди за виконання повноважень ліквідатора на суму 33819грн. Прийнято в цій частині нове рішення, яким затверджено звіт арбітражного керуючого Черкасова С.А. про нарахування винагороди за виконання повноважень ліквідатора у справі №5/33б на суму 33819грн. В іншій частині ухвалу Господарського суду Донецької області від 10.12.2024 у справі №5/33б залишено без змін.

09.04.2025 через систему «Електронний суд» від Черкасова Станіслава Андрійовича надійшло клопотання про стягнення грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство МПП "Азовметалообмін", з додатками за переліком (вх.№01-41/3400/25). У цьому клопотанні заявник просить стягнути на його користь основну грошову винагороду ліквідатора у розмірі 33819,00 грн., що затверджена постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.02.2025 по справі No 5/336 про банкрутство Малого приватного підприємства «Азовметалообмін», з кредиторів у справі, виходячи із принципу пропорційності їхніх грошових вимог, а саме:

- стягнути з АТ «СЕНС БАНК» на користь Черкасова Станіслава Андрійовича грошову винагороду в розмірі 30748,23 грн. та видати відповідний наказ,

- стягнути із ГУ ДПС у Донецькій області на користь Черкасова Станіслава Андрійовича грошову винагороду в розмірі 2708,90 грн. та видати відповідний наказ,

- стягнути із Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь Черкасова Станіслава Андрійовича грошову винагороду в розмірі 358,48 грн. та видати відповідний наказ,

- стягнути із Маріупольського міського центру зайнятості на користь Черкасова Станіслава Андрійовича грошову винагороду в розмірі 3,38 грн. та видати відповідний наказ.

Ухвалою господарського суду від 14.04.2025 призначено судове засідання у справі № 5/33б з розгляду клопотання Черкасова С.А. про стягнення грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство МПП "Азовметалообмін" та вирішення питання з обрання нового ліквідатора у справі на 29.04.2025; визнано явку представників сторін не обов`язковою; встановлено кредиторам (комітету кредиторів) строк до 24.04.2025 включно для подання суду: відзиву на клопотання Черкасова Станіслава Андрійовича про стягнення грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство МПП "Азовметалообмін", пропозиції щодо кандидатури арбітражного керуючого для заміни ліквідатора та відповідне клопотання разом із заявою обраної кандидатури арбітражного керуючого про згоду на участь у справі.

Вказана ухвала доставлена всім учасникам справи у їх зареєстровані електронні кабінети в системі "Електронний суд" ЄСІТС, що підтверджується відомостями комп`ютерної бази даних "Діловодство спеціалізованого суду". Також всі процесуальні рішення суду у цій справі оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень веб-портала Судова влада України, відомості якого є офіційними та загальнодоступними для цілодобового безкоштовного перегляду відповідно до Закону України "Про доступ до судових рішень", що свідчить про додаткову можливість учасників справи довідатись про її хід та необхідність вчинення ними дій процесуального характеру.

Станом на 29.04.2025 до суду надійшли наступні документи:

від Головного управління ДПС у Донецькій області - клопотання з додатками за переліком (вх.№ 01-41/4110/25 від 25.04.25), за змістом якого повідомляє, що наразі у податкового органу відсутня кандидатура арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у даній справі, у зв`язку з чим просить суд здійснити новий запит на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у справі № 5/33б шляхом автоматичного відбору з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України. Також цей кредитор вважає, що наразі клопотання арбітражного керуючого Черкасова С.А. про стягнення винагороди за виконання повноважень ліквідатора у цій справі за рахунок коштів кредиторів, виходячи з принципу пропорційності їх грошовим вимогам, є передчасним, оскільки ліквідатором не вчинено всіх належних дій, спрямованих на ефективне формування ліквідаційної маси боржника, майно боржника не реалізовано, а тому задоволенню не підлягає.

від Черкасова Станіслава Андрійовича - заява про долучення відповіді АТ "СЕНС БАНК" від 25.04.2025 вих.№ 20102-56/2025 до матеріалів справи (вх.№ 01-41/4128/25 від 25.04.2025), у якій АТ "СЕНС БАНК" відмовив у задоволенні запиту арбітражного керуючого № 01-31 від 27.03.2025, посилаючись на відсутність судового рішення про стягнення з цього кредитора грошової винагороди арбітражного керуючого.

від Черкасова Станіслава Андрійовича - заява про долучення відповіді ГУ ДПС у Донецькій області від 02.04.2025 № 6791/6/05-99-10-01-22 до матеріалів справи (вх.№ 01-41/4122/25 від 25.04.2025), у якій відмовлено у задоволенні запиту арбітражного керуючого № 01-31 від 28.03.2025, посилаючись на відсутність судового рішення про стягнення з цього кредитора грошової винагороди арбітражного керуючого.

У судовому засіданні 29.04.2025 сторони та їх представники участі не приймали, вважаються обізнаними про дату, час та місце засідання суду належним чином.

Суд бере до уваги положення ст.ст. 7, 13, 14, 42-46 ГПК України, зокрема, щодо того, що учасники справи мають рівні права, якими вони повинні користуватися добросовісно, та несуть ризик настання тих чи інших наслідків, зумовлених невчиненням ними процесуальних дій, та необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи, що явка учасників справи обов`язковою не визнана, сторони вважаються повідомленими належним чином про дату та час розгляду справи, обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання від сторін не надходило, тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.12 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право, зокрема, отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Порядок визначення та сплати грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень у справі про банкрутство врегульовано ст. 30 КУзПБ.

Відповідно до ст. 30 КУзПБ, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Приписами частини четвертої статті 30 КУзПБ визначено, що витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на cтрахування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Відповідно до частини 5 статті 30 КУзПБ кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Частиною 6 статті 30 КУзПБ встановлено, що арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітету кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором.

Таким чином, КУзПБ визначено, що сплата грошової винагороди арбітражного керуючого в справі про банкрутство можлива за рахунок: 1) авансування коштів заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду; 2) коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності; 3) коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі; 4) коштів створеного комітетом кредиторів фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно.

У період виконання повноважень ліквідатора у цій справі (з 30.10.2019 по 10.12.2024) винагорода арбітражному керуючому Черкасову С.А. не виплачувалась та витрати не відшкодовувались.

Як відомо, постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.02.2025 по справі No 5/33б, що набрала законної сили, затверджено звіт арбітражного керуючого Черкасова С.А. про нарахування винагороди за виконання повноважень ліквідатора у справі No 5/33б про банкрутство Малого приватного підприємства «Азовметалообмін» на суму 33819,00 грн.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що в ході проведення ліквідаційної процедури кредиторами банкрута не було прийнято рішення про авансування витрат та винагороди арбітражного керуючого - ліквідатора Малого приватного підприємства «Азовметалообмін», не було створено фонду для фінансування витрат ліквідатора.

Під час ліквідаційної процедури не було виявлено майна та грошових коштів банкрута, за рахунок яких можна було б провести оплату основної грошової винагороди арбітражному керуючому Черкасову С.А. за виконання повноважень ліквідатора МПП «Азовметалообмін» в розмірі 33819,00грн., затвердженому постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.02.2025.

Суд бере до уваги, що у постанові Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 910/32824/15 визначено, що ініціюючи провадження у справі про банкрутство кредитори, як споживачі послуг арбітражного керуючого, котрі очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що надавши на свій ризик згоду на участь у справі про банкрутство, однак не знайшовши майна, як джерела своїх доходів і покриття видатків, арбітражний керуючий правомірно очікує покриття забезпечення процедури, яке у такому випадку лягає тягарем на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

Верховний Суд у постанові від 23.09.2021 у справі №5002-17/1718-2011, під час вирішення питання про застосування норм КУзПБ про пропорційне стягнення коштів винагороди ліквідатора із кредиторів банкрута, зробив висновок, що за відсутності у боржника будь-яких майнових активів, покладення оплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого та його витрат у справі на кредиторів боржника є правильним, як у разі створення ними фонду для авансування таких витрат відповідно до частини п`ятої статті 30 КУзПБ, так і за ухвалою суду пропорційно сумам визнаних вимог, адже залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого у відповідності до приписів статті 43 Конституції України та статті 30 КУзПБ.

Таким чином, оскільки в ліквідаційній процедурі боржник не здійснював господарської діяльності, у нього не було виявлено ліквідного майна для розрахунку з кредитором та здійснення оплати послуг арбітражного керуючого за виконання ним обов`язків ліквідатора, оплату грошової винагороди за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника, здійснити неможливо, тому суд погоджується з аргументами Черкасова С.А. про те, що основна грошова винагорода ліквідатора, затверджена постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.02.2025 по справі No 5/336 про банкрутство Малого приватного підприємства «Азовметалообмін», підлягає розподіленню між кредиторами у справі, виходячи із принципу пропорційності їхніх грошових вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та реєстру вимог кредиторів, загальна сума кредиторських вимог складає 874736,53 грн. (100%), з яких:

- ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступник АТ «Сенс Банк», ; адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) - 795316,56 грн., що становить 90,92% від загальної суми грошових вимог;

- ГУ ДПС у Донецькій області (; адреса: 87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) - 70055,45 грн., що становить 8,01% від загальної суми грошових вимог;

- ГУ ПФУ в Донецькій області (; адреса: 84121, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) - 9273,99 грн., що становить 1,06% від загальної суми грошових вимог;

- Маріупольський міський центр зайнятості (; адреса: 87539, Донецька обл., м. Маріуполь, проспект Металургів, 846) - 90,53 грн., що становить 0,01% від загальної суми грошових вимог.

Отже, враховуючи пропорційне співвідношення загальних сум грошових вимог кредиторів до боржника МПП «Азовметалообмін» до суми винагороди за виконання повноважень ліквідатора 33819,00 грн., яка затверджена постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.02.2025 по справі No 5/33б, сума грошової винагороди ліквідатора МПП «Азовметалообмін» - арбітражного керуючого Черкасова С.А., яка підлягає сплаті кредиторами банкрута складає:

АТ «СЕНС БАНК» - 30748,23 грн.

ГУ ДПС у Донецькій області - 2708,90 грн.

ГУ ПФУ в Донецькій області - 358,48 грн.

Маріупольський міський центр зайнятості - 3,38 грн.

Кредиторами банкрута не надано суду обґрунтованих заперечень щодо заявленої основної винагороди арбітражного керуючого, власного розрахунку не надано.

Самі лише посилання кредиторів, зокрема АТ "СЕНС БАНК" та ГУ ДПС у Донецькій області, на відсутність судового рішення у постанові Східного апеляційного господарського суду від 25.02.2025 по справі No 5/33б про стягнення з кредиторів грошової винагороди арбітражного керуючого за час виконання ним повноважень ліквідатора банкрута, а також на те, що ліквідатором не вчинено всіх належних дій, спрямованих на ефективне формування ліквідаційної маси боржника, майно боржника не реалізовано, не можуть бути визнані підставою для відмови від оплати послуг професійного арбітражного керуючого - ліквідатора банкрута, за відсутності в матеріалах справи доказів неефективної та недієвої роботи ліквідатора у відповідний період у розумінні статей 76, 77 ГПК України.

При цьому, згідно положень Кодексу України з процедур банкрутства визначення джерел оплати послуг розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора не ставиться в залежність від майнового стану ініціюючого кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо) та від джерел фінансування того чи іншого кредитора. Встановивши факт невиконання кредитором у добровільному порядку обов`язку щодо оплати послуг арбітражного керуючого, господарський суд приймає рішення про примусове стягнення з таких кредиторів відповідних грошових сум шляхом винесення ухвали та видачі судового наказу. Вказана правова позиція наведена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.01.2019 у справі 910/32824/15.

Суд бере до уваги, що відмова від авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації праці № 105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить ст. 43 Конституції України.

Згідно з ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювати свої офіційні повноваження.

Широке тлумачення Європейським судом з прав людини даної норми покладає на суд обов`язок захистити право особи (по даній справі конституційне право ліквідатора на оплату праці) в такий спосіб, щоб порушене, не визнане або оспорюване право отримало ефективний та справедливий спосіб захисту.

Підхід до інтересу кредитора при вирішенні питання про стягнення оплати послуг ліквідатора має відповідати положенням не лише Кодексу, але й міжнародним правовим актам, забезпечувати в такий спосіб єдиний підхід до застосування положень Кодексу України з процедур банкрутства, а відтак втілювати принципи правової визначеності та верховенства права.

Відсутність чіткого нормативного регулювання у Кодексі України з процедур банкрутства питання оплати праці ліквідатора за рахунок коштів кредиторів не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оплату праці, які також ґрунтуються на положеннях нормативних актів, котрі мають вищу юридичну силу.

З огляду на встановлені обставини, що не спростовані сторонами, суд дійшов висновку про задоволення клопотання Черкасова С.А. про стягнення грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство МПП "Азовметалообмін" (вх.№01-41/3400/25 від 09.04.2025).

Щодо подальшого руху цієї справи, суд зазначає таке.

21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства, відповідно до п. 4 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" якого, установлено що з дня введення в дію цього Кодексу, подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

З дня введення в дію цього КУзПБ визнається таким, що втратив чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (п. 2 Розділу «Перехідні та прикінцеві положення» КУзПБ).

Відповідно до преамбули КУзПБ цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Отже одним з основних завдань провадження у справі про банкрутство є задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника.

Процедура банкрутства за своєю суттю є конкурсним процесом, основною метою якого, зокрема, є рівномірне і справедливе задоволення вимог всієї сукупності кредиторів неплатоспроможного боржника. Отже, одним з основних завдань провадження у справі про банкрутство є максимальне задоволення вимог кредиторів.

Водночас, процедури банкрутства як за приписами Закону про банкрутство так і КУзПБ, мають строковий характер.

У відповідності до частини 1 статті 58 КУзПБ у ліквідаційній процедурі ліквідатор зобов`язаний здійснити ліквідацію боржника у строк, що не перевищує 12 місяців.

Провадження у справі № 5/33б про банкрутство МПП "Азовметалообмін" перебуває на стадії ліквідації з 07.02.2011, тобто ліквідаційна процедура триває більше 14 повних років.

Ліквідація боржника - це припинення існування суб`єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом. Ліквідаційна процедура, як стадія провадження у справі про банкрутство, є однією з найбільш ймовірних та прогнозованих процедур, які застосовуються до неплатоспроможного боржника та є механізмом виведення з ринку нерентабельних та неперспективних підприємств.

КУзПБ передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури. Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення.

Ліквідатор - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури; арбітражний керуючий - фізична особа, яка отримала відповідне свідоцтво та інформація про яку внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

У відповідності до ст. 10 КУзПБ, арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника.

Як відомо, ухвалою від 10.12.2024 господарським судом між іншим відсторонено арбітражного керуючого Черкасова Станіслава Андрійовича від виконання повноважень ліквідатора у справі № 5/33б про банкрутство Малого приватного підприємства "Азовметалообмін"; застосовано автоматизований відбір арбітражного керуючого для виконання повноважень ліквідатора Малого приватного підприємства "Азовметалообмін" з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України за принципом випадкового відбору.

Згідно отриманої довідки щодо кандидатур арбітражних керуючих визначено для участі у справі 5/33б про банкрутство Малого приватного підприємства "Азовметалообмін" арбітражного керуючого Дашко Ігора Валерійовича (свідоцтво арбітражного керуючого № 1878 від 26.12.2018).

Господарський суд ухвалою від 13.12.2024 запропонував визначеному автоматизованою системою арбітражному керуючому Дашко Ігору Валерійовичу (свідоцтво № 1878 від 26.12.2018) подати суду у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали заяву про згоду на участь у справі № 5/33б про банкрутство Малого приватного підприємства "Азовметалообмін" для виконання повноважень ліквідатора банкрута, включаючи відповідні документи на підтвердження відповідності кандидата вимогам ст. 28 КУзПБ або мотивовану відмову від участі у справі № 5/33б.

Арбітражним керуючим Дашко Ігорем Валерійовичем не подано суду заяву про згоду на участь у справі № 5/33б про банкрутство Малого приватного підприємства "Азовметалообмін" для виконання повноважень ліквідатора банкрута або мотивовану відмову від участі у справі № 5/33б, про причини та/або намір вчинити відповідні дії суд не повідомлено.

В ухвалі від 14.04.2025 суд встановив кредиторам (комітету кредиторів) строк до 24.04.2025 включно для подання суду пропозицій щодо кандидатури арбітражного керуючого для заміни ліквідатора та відповідне клопотання разом із заявою обраної кандидатури арбітражного керуючого про згоду на участь у справі.

На дату судового засідання (29.04.2025) кредиторами (комітетом кредиторів) не надано суду своїх пропозицій щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень ліквідатора банкрута та відповідне клопотання разом із заявою обраної кандидатури арбітражного керуючого про згоду на участь у справі, про причини суд не повідомлено.

Суд враховує, що в силу приписів КУзПБ проведення процедури банкрутства - ліквідації боржника - без участі арбітражного керуючого неможливе. Тому, у випадку припинення повноважень ліквідатора у справі про банкрутство належить одночасно призначити нового ліквідатора - арбітражного керуючого.

Статтею 28 КУзПБ встановлено, що арбітражний керуючий для виконання повноважень ліквідатора призначається господарським судом за клопотанням комітету кредиторів.

У разі відсторонення арбітражного керуючого, визначеного Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою, від виконання повноважень до компетенції зборів кредиторів належить прийняття рішення про обрання арбітражного керуючого (п. 5 ч. 5 ст. 48 КУзПБ.).

Також, прийняття рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого, припинення повноважень арбітражного керуючого та про призначення іншого арбітражного керуючого належить до компетенції комітету кредиторів (п. 4 ч. 8 ст. 48 КУзПБ).

Із матеріалів справи вбачається, що кредитори не приймали активної участі у справі про банкрутство МПП "Азовметалообмін", що виразилось у наступному: не прийняття участі у відповідних судових засіданнях; не ініційовано питання щодо скликання зборів кредиторів у відповідному складі для вирішення тих чи інших питань у даній справі (зокрема, щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство та/або прийняття рішення щодо подальшого розгляду справи) тощо.

Як особа зацікавлена у задоволені наявних в нього грошових вимог до боржника у повному обсязі, кредитор має діяти розсудливо та проявляти уважність щодо стану ведення справи про банкрутство, зокрема цікавитися вжитими ліквідатором діями у ліквідаційній процедурі та заходами направленими на виявлення, розшук та повернення майна банкрута, ефективністю таких заходів та вчиняти відповідні дії, передбачені його обсягом прав та повноважень, тощо. Саме від таких дій кредитора залежить досягнення основної мети його участі у справі про банкрутство - задоволення (погашення) його вимог.

Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на те, що кредитори в цілому не зацікавлені у продовженні ліквідаційної процедури Малого приватного підприємства "Азовметалообмін", та як наслідок досягнення її основної мети.

Кредитори беручи участь у справі про банкрутство, мають не тільки певні процесуальні права, зокрема, на задоволення своїх грошових вимог за рахунок активів ліквідаційної маси, а й як учасник провадження (сторона) може нести певні обов`язки, пов`язані з розглядом провадження у справі (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.04.2023 у справі № 5002-17/1718-2011).

Ліквідаційна процедура не завершена, вжиті судом заходи із автоматизованого відбору арбітражного керуючого для виконання повноважень ліквідатора Малого приватного підприємства "Азовметалообмін" з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України за принципом випадкового відбору (ухвала від 10.12.2024 та від 13.12.2024) виявилися безрезультатними, питання призначення нового ліквідатора у справі не вирішено з об`єктивних причин.

Неприйняття внаслідок бездіяльності зборами (комітетом) кредиторів рішення про обрання арбітражного керуючого у разі відсторонення арбітражного керуючого та відсутність звернення комітету кредиторів до господарського суду з клопотанням про призначення іншого арбітражного керуючого, та як наслідок - відсутність арбітражного керуючого-ліквідатора у справі про банкрутство, а також не вирішення кредиторами питання щодо джерел та розміру грошової винагороди (оплати послуг) ліквідатора, унеможливлює подальше провадження у цій справі.

Приймаючи до уваги, що провадження у справі № 5/33б про банкрутство Малого приватного підприємства "Азовметалообмін" на стадії ліквідації триває більше 14 років, проте протягом тривалого часу ліквідаційна процедура об`єктивно не здійснюється у тому числі й у зв`язку з відсутністю ліквідатора, пасивною поведінкою кредиторів у справі щодо погодження кандидатури ліквідатора та визначення джерел оплати послуг ліквідатора, безрезультатністю вжитих судом дій щодо визначення кандидатури арбітражного керуючого для участі у даній справі в якості ліквідатора, суд вважає, що вказані вище обставини в їх сукупності унеможливлюють успішне завершення процедури банкрутства боржника та позбавляють можливості досягнення легітимної мети Закону про банкрутство і Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України одними з основних засад (принципів) господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами, а також розумність строків розгляду справи судом.

На думку суду, у даному випадку подальша процедура ліквідації у цій справі є недоцільною, оскільки призведе до невиправданого затягування судового процесу та витрат, пов`язаних з оплатою винагороди арбітражного керуючого за час виконання повноважень ліквідатора, що є несумісним з принципом розгляду справи впродовж розумного строку судом та правової певності кредиторів, вимоги яких є визнаними, тому слід закрити провадження у справі № 5/33б про банкрутство Малого приватного підприємства "Азовметалообмін".

Порядок та підстави закриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) встановлені ст 90 КУзПБ.

Суд враховує, що КУзПБ не встановлює відповідної підстави для закриття провадження у справі про банкрутство в такому випадку, проте не визначає й вичерпного переліку підстав для закриття провадження, тому суд вбачає наявність правових підстав для закриття провадження у справі № 5/33б про банкрутство Малого приватного підприємства "Азовметалообмін" на підставі приписів пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України - з причин відсутності предмету спору.

При цьому, суд приймає до уваги правові позиції Верховного Суду викладені у постанові від 10.12.2019 у справі № 906/1290/15 та у постанові від 07.10.2020 у справі № 917/1230/15, за змістом яких - "відсутність предмета спору" у розумінні п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України означає припинення існування спірних правовідносин внаслідок певних обставин (оплати боргу, знищення предмета спору, скасування оспорюваного акта).

Аналогічна правова позиція щодо закриття провадження у справі про банкрутство у зв`язку з об`єктивною неможливістю здійснити розгляд справи упродовж розумного строку та неможливістю досягнення легітимної мети Закону про банкрутство викладена в постановах Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 10.12.2019 у справі № 906/1290/15, від 17.04.2024 у справі № 5006/27/116б/2012, від 10.10.2024 у справі № 5/104б.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції, учасником якої є Україна, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сюрмелі проти Німеччини" від 08.06.2006 визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції тривалість судового провадження, яке продовжувалося у судах понад 16 років та відсутність ефективних засобів оскарження затяжного характеру триваючого розгляду цивільної справи в національному законодавстві Німеччини.

Також, у рішенні від 10.10.2024 у справі «Фесенко проти України» (заява № 18693/16) Європейський суд з прав людини визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод тривалість судового провадження у справі про банкрутство, яке продовжувалося у суді в одній інстанції понад 14 років, несумісною з вимогою «розумного строку», та повторив, що саме держава повинна організувати свою правову систему таким чином, щоб дати можливість своїм судам дотримуватися вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції, навіть якщо процесуальна ініціатива покладається на сторони провадження, а той факт, що причина затримки полягає не в поведінці конкретного суду, а у самому національному законодавстві, не змінює цю оцінку.

Отже, у разі тривалого здійснення провадження у справі про банкрутство через неможливість його завершення із застосуванням спеціальних норм законодавства про банкрутство суд має право застосувати загальні процесуальні норми з метою забезпечення права на справедливий суд в розумінні строків розгляду справи і забезпечення балансу інтересів кредиторів та боржника під час судового провадження.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Водночас на державні органи покладено обов`язок щодо дотримання принципу ''належного урядування'' і ті з них, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення ЄСПЛ від 20.11.2011 у справі ''Рисовський проти України'').

Таким чином, для забезпечення принципів розгляду справи впродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, для правової певності кредиторів, вимоги яких є визнаними за судовими рішеннями та не можуть задовольнятися через існуючий мораторій у справі про банкрутство, суд вважає за необхідне прийняти у даній справі рішення про закриття провадження у справі про банкрутство, керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною 17.07.1997, зазначеною судовою практикою Європейського суду з прав людини, яка зобов`язує органи національної юрисдикції вживати належних заходів до бездіяльності та затягування розгляду справ, а також пунктом 2 частини 1 статті 231 ГПК України та ст. 90 КУзПБ.

Також слід зазначити, що вказані вище обставини в їх сукупності, а також відсутність встановлення обставин щодо наявності ліквідного майна боржника, унеможливлюють успішне завершення процедури банкрутства боржника та позбавляють можливості досягнення легітимної мети Кодексу України з процедур банкрутства, що через призму судового контролю у цій категорії справ, не можуть бути залишені поза увагою господарського суду під час вирішення питання закриття провадження у справі про банкрутство боржника.

Також суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів, які свідчать про наявність невирішених судом спорів, які підлягали розгляду в межах справи № 5/33б про банкрутство Малого приватного підприємства "Азовметалообмін" на підставі ст. 7 КУзПБ.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 28, 30, 48, 60, 90 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 231-235, 255-257 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Черкасова Станіслава Андрійовича про стягнення грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство МПП "Азовметалообмін" (вх.№01-41/3400/25 від 09.04.2025) задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, 03150, ) на користь Черкасова Станіслава Андрійовича (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; банк отримувача: АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299, , рахунок НОМЕР_2 ) грошову винагороду в розмірі 30748,23 грн. Видати наказ.

Стягнути із Головного управління ДПС у Донецькій області (; адреса: 87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) на користь Черкасова Станіслава Андрійовича (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; банк отримувача: АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299, , рахунок НОМЕР_2 ) грошову винагороду в розмірі 2708,90 грн. Видати наказ.

Стягнути із Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; адреса: 84121, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) на користь Черкасова Станіслава Андрійовича (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; банк отримувача: АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299, , рахунок НОМЕР_2 ) грошову винагороду в розмірі 358,48 грн. Видати наказ.

Стягнути із Маріупольського міського центру зайнятості (; адреса: 87539, Донецька обл., м. Маріуполь, проспект Металургів, 846) на користь Черкасова Станіслава Андрійовича (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; банк отримувача: АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299, , рахунок НОМЕР_2 ) грошову винагороду в розмірі 3,38 грн. Видати відповідний наказ.

2. Закрити провадження у справі № 5/33б про банкрутство Малого приватного підприємства "Азовметалообмін" (, адреса: 87516, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Азовстальська, буд. 13-А).

3. Скасувати дію мораторію у справі № 5/33б про банкрутство Малого приватного підприємства "Азовметалообмін" () на задоволення вимог кредиторів.

4. Державному реєстратору внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про закриття провадження у справі № 5/33б про банкрутство Малого приватного підприємства "Азовметалообмін" ().

5. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі про банкрутство, державному органу з питань банкрутства, суб`єкту державної реєстрації для внесення відповідної інформації до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

6. Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття (підписання) та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки передбачені ГПК України.

Ухвала підписана 30.04.2025.

Суд вручає будь-які документи особі, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС, у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Суддя Н.В. Величко