ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в задоволенні скарги

22.04.2025м. ДніпроСправа № 904/4341/23

За скаргою: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на дії (бездіяльність) державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чернишова Артема у справі:

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", м. Дніпро

до Дочірнього підприємства "Північтепломережа" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради, м. Дніпро

про стягнення заборгованості в розмірі 779 522,65 грн. за договором розподілу природного газу

Суддя Назаренко Н.Г.

За участю секретаря судового засідання Кшенська Д.О.

Представники:

Від позивача: Явтух Олена Геннадіївна, посвідчення № 1945 від 26.08.2015, адвокат

Від відповідача: не з`явився

Від ВДВС: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебувала справа за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про стягнення з Дочірнього підприємства "Північтепломережа" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради заборгованості в розмірі 779 522,65 грн. за договором розподілу природного газу.

Рішенням від 09.01.2025 позов задоволено частково, стягнуто з Дочірнього підприємства "Північтепломережа" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради (ідентифікаційний код 40113682) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз (ідентифікаційний код 03340920) основний борг у розмірі 655 530,36 грн., пеню в розмірі 50 272,23 грн., 3% річних у розмірі 6 077,58 грн., інфляційні втрати в розмірі 17 039,64 грн. та судовий збір у розмірі 11 687,89 грн. В решті позову відмовлено.

03.02.2025 на виконання рішення суду видано наказ.

04.04.2025 від Акціонерного товариства "Оператор Газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" надійшла скарга на дії (бездіяльність) державного виконавця, в якій скаржник просить:

1. Визнати постанову про закінчення виконавчого провадження від 25 березня 2025 року у виконавчому провадженні № 77473283 винесену державним виконавцем Соборного ВДВС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чернишовим Артемом визнати протиправною та скасувати.

2. Зобов`язати державного виконавця Соборного ВДВС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чернишова Артема перерахувати стягнуті ним у межах виконавчого провадження № 77473283 на виконання судового рішення винесеного у справі № 904/4341/23 грошові кошти Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз (49044, м. Дніпро, вул.. Шевченка, буд. 2, ідентифікаційний код 03340920) основний борг у розмірі 655 530,36 грн., пеню в розмірі 50 272,23 грн., 3% річних у розмірі 6 077,58 грн., інфляційні втрати в розмірі 17 039,64 грн. та судовий збір у розмірі 11 687,89 грн на реквізити АТ Дніпропетровськгаз: Самарівське управління АТ "Дніпропетровськгаз" п/р НОМЕР_1 у ПАТ "Державний ощадний банк України", м.Дніпро, МФО 305482, .

Скарга обґрунтована таким.

11 березня 2025 року АТ «Дніпропетровськгаз» (далі - стягувач) звернулось із заявою до Соборного ВДВС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження на виконання вищевказаного судового рішення та стягнення з Дочірнього підприємства "Північтепломережа" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз» основний борг у розмірі 655 530,36 грн., пеню в розмірі 50 272,23 грн., 3% річних у розмірі 6 077,58 грн., інфляційні втрати в розмірі 17 039,64 грн. та судовий збір у розмірі 11 687,89 грн на реквізити АТ «Дніпропетровськгаз»: Самарівське управління АТ "Дніпропетровськгаз" п/р НОМЕР_1 у ПАТ "Державний ощадний банк України", м.Дніпро, МФО 305482.

11 березня 2025 року державним виконавцем Соборного ВДВС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Попруженко Максимом винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №77473183 за наказом № 904/4341/23 на виконання судового рішення від 09.01.2024 у справі №904/4341/23.

Цього ж дня державним виконавцем Попруженко Максимом було списано з банківського рахунку Дочірнього підприємства "Північтепломережа" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради грошові кошти на виконання вищевказаного судового рішення та зараховано на рахунки Соборного ВДВС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), однак не було перераховано на рахунок, вказаний стягувачем.

Скаржник зазначає, що державний виконавець оформив вимогу до АТ «Дніпропетровськгаз» про надання реквізитів для перерахунку стягнутої суми.

25 березня 2025 року державним виконавцем Соборного ВДВС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чернишовим Артемом винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із фактичним виконанням, при цьому не перераховано стягнуті ним грошові кошти на рахунок, визначений стягувачем.

Скаржник вважає, що постанову про закінчення виконавчого провадження від 25 березня 2025 року у виконавчому провадженні № 77473283 було винесено державним виконавцем Соборного ВДВС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чернишовим Артемом передчасно, без жодних законних підстав, оскільки грошові кошти стягнуті державним виконавцем досі не перераховано на рахунок визначений стягувачем, а відтак фактично судове рішення досі залишається не виконаним.

Ухвалою від 07.04.2025 прийнято скаргу до розгляду та призначено її розгляд у засідання на 15.04.2025.

В судовому засіданні 15.04.2025 Позивач надав усні пояснення.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, пояснень щодо неможливості бути присутнім в судовому засіданні суду не надав, про дату та час повідомлений належним чином.

Державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чернишов Артем в судове засідання не з`явився, пояснень щодо неможливості бути присутнім в судовому засіданні суду не надав, про дату та час повідомлений належним чином.

Ухвалою від 15.04.2025 відкладено судове засідання з розгляду скарги в межах розумних строків на 22.04.2025.

21.04.2025 від скаржника через систему "Електронний суд" надійшла заява про долучення до матеріалів справи документів.

21.04.2025 від Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшли заперечення на скаргу, в яких зазначається, що в заяві про відкриття стягувач просить перерахувати стягнуті з боржника кошти на рахунок іншої юридичної особи, а саме: Самарівське управління АТ «Дніпропетровськгаз», , що суперечить п.5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

13.03.2025 у зв`язку з відсутністю в матеріалах виконавчого провадження рахунків які належать стягувачу, державним виконавцем направлено вимогу до АТ « Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про надання актуальних реквізитів банківського рахунку для перерахування стягнутих коштів.

У зв`язку з надходженням на рахунок органу державної виконавчої служби, стягнутих з боржника, достатніх для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника, державним виконавцем Чернишовим Артемом Олексійовичем 25.03.2025 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону відповідно до абзацу другого пункту 21 розділу ІII Наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень.

01.04.2025 до Відділу надійшла відповідь від стягувача на вимогу державного виконавця від 13.03.2025, в якій стягувач повторно надає реквізити банківського рахунку, який належить іншій юридичній особі, що, на думку Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), суперечить п.5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні 22.04.2025 Позивач надав усні пояснення.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, пояснень щодо неможливості бути присутнім в судовому засіданні суду не надав, про дату та час повідомлений належним чином.

Державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чернишов Артем в судове засідання не з`явився, пояснень щодо неможливості бути присутнім в судовому засіданні суду не надав, про дату та час повідомлений належним чином.

Суд бере до уваги, що за змістом ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, розумні строки розгляду справи судом.

Наведені конституційні засади означають серед іншого неприпустимість таких дій суду щодо строку розгляду справи, що не мають об`єктивного та розумного обґрунтування.

Згідно ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі; розумність строків розгляду справи судом є одним з основних засад (принципів) господарського судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

При цьому, розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

Слід також відзначити, що з практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті статті 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення скаржника, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні скарги з наступних підстав.

Стадія виконання рішення господарського суду є завершальною стадією господарського процесу, тому питання оскарження дій державного або приватного виконавця (якщо такі дії були вчинені ними під час виконання рішення господарського суду) вирішується в порядку господарського судочинства відповідно до Розділу VI ГПК України і таке оскарження реалізується шляхом звернення до господарського суду із скаргою на дії останніх.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статями 124, 125 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, положень частини 1 статті 18, частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентує порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців, є Закон України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" встановлено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

У статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

За умовами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.1 ст.339 Господарського процесуального кодексу України, судовий контроль за виконанням судових рішень у господарських справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно зі ст. 3391 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ст..340 ГПК України).

Частинами 1 та 2 статті 342 Господарського процесуального кодексу України в становлено, що скарга розглядається у двадцятиденний строк з дня прийняття її до розгляду у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

У виняткових випадках для належної підготовки справи до розгляду цей строк може бути продовжений не більше ніж на двадцять днів за вмотивованим клопотанням однієї зі сторін або за ініціативою суду.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника)

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч.ч. 1-3 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, 11.03.205 державним виконавцем Соборного ВДВС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 77473183 з примусового виконання за наказом № 904/4341/23 на виконання судового рішення від 09.01.2024 у справі №904/4341/23.

11.03.2025 року виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

11.03.2025 державним виконавцем направлено до платіжну інструкції на списання грошових коштів за рахунків боржника в межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрати виконавчого провадження до АТ «УкрСиббанк».

12.03.2025 грошові кошти стягнуті з боржника надійшли на депозитний рахунок Відділу.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає закінченню у тому числі, у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Пунктом 21 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, визначено, що закінчення виконавчого провадження здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 39 Закону. У разі надходження на рахунок органу державної виконавчої служби / приватного виконавця коштів, стягнутих з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), достатніх для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору / основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника, виконавче провадження підлягає закінченню на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону.

Таким чином, враховуючи, що грошові кошти, стягнуті з боржника в повному обсязі, надійшли на депозитний рахунок ВДВС, у державного виконавця були всі підстави для закриття виконавчого провадження.

При цьому, судом встановлено, що стягувач в позовній заяві просив стягнути з боржника грошові кошти на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз (ідентифікаційний код 03340920), а в заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач зазначив рахунок, який належить Самарському управлінню АТ «Дніпропетровськгаз» (, р/р НОМЕР_1 у АТ "Ощадбанк", МФО 305482).

Враховуючи це, державний виконавець 13.03.2025 виніс вимогу про надання йому реквізитів для перерахування коштів, які належать стягувачу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз (ідентифікаційний код 03340920).

25.03.2025 у зв`язку з надходженням на рахунок органу державної виконавчої служби грошових коштів, достатніх для задоволення усіх вимог, державним виконавцем на підставі п.9 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" винісено постанову про закінчення виконавчого провадження.

01.04.2025 до ВДВС надійшов супровідний лист стягувача з довідкою, в якій зазначено реквізити, на які слід перерахувати стягнуті кошти: «Самарівське управління АТ «Дніпропетровськгаз», , р/р НОМЕР_1 у АТ "Ощадбанк", МФО 305482).

В судовому засіданні представник стягувача пояснив, що Самарське управління АТ «Дніпропетровськгаз» є філією АТ «Дніпропетровськгаз», тому стягувач надав її реквізити для перерахування коштів.

При цьому, суд звертає увагу на те, що, оскільки в позовній заяві АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" не зазначав про будь-які інші реквізити (в тому числі й своїх філій), на які він просить стягнути кошти, окрім свого коду ЄДРПОУ(03340920), суд в рішенні і наказі у справі зазначив саме код Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", як стягувача (03340920).

Відповідно до п.5 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" не допускається виплата стягувачу стягнутих коштів готівкою або виплата стягнутих коштів іншим особам, які не є стягувачами (крім виплати грошових коштів заставодержателю, який не є стягувачем, згідно із статтею 51 цього Закону). Органам державної виконавчої служби та приватним виконавцям забороняється використовувати стягнуті з боржників грошові кошти, що підлягають виплаті стягувачам, на цілі, не передбачені цією статтею, а також звертати на них стягнення для виплати іншим особам, які не є стягувачами за виконавчими документами, під час примусового виконання яких такі кошти стягнуто (крім випадків, коли стягувач є одночасно боржником в іншому виконавчому провадженні).

Зважаючи на викладене, у державного виконавця були відсутні підстави для перерахування коштів на реквізити, які належать філії АТ «Дніпропетровськгаз» «Самарівському управлінню АТ «Дніпропетровськгаз», з іншим кодом .

Враховуючи зазначене, суд відмовляє в задоволенні скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" в повному обсязі.

Керуючись статтями 231, 234, 235, 339 - 345 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 22.04.2025 року та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.ст.256, 257 Господрського процесуального кодексу України.

Повну ухвалу складено 28.04.2025.

Суддя Н.Г. Назаренко