ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2025 р. м. Київ Справа № 911/2870/24

Господарський суд Київської області в складі

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Марценюк О.М.

розглянувши справу № 911/2870/24

за позовом Адвокатського бюро «Мамаєва Дмитра Юрійовича», м. Київ

до Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської

селищної ради, смт Глеваха Фастівського району Київської області

про стягнення 330 105,34 грн.

за участю представників:

від позивача: Мамаєв Д.Ю, рішення засновників № 1 від 16.01.2019

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Адвокатське бюро Мамаєва Дмитра Юрійовича (далі-позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом (вх. № 1495/24 від 23.10.2024) до Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради (далі-відповідач) про стягнення 330 105,34 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору про надання правової допомоги № 19/11/21-1 від 19.11.2021 в частині своєчасної оплати відповідачем отриманих послуг.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.11.2024 відкрито провадження у справі № 911/2870/24, розгляд справи в порядку загального позовного провадження призначений у підготовчому засіданні на 27.11.2024.

22.11.2024 через систему «Електронний суд» від Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 13228/24), в якому відповідач заперечує проти позову та просить суд відмовити в його задоволенні. Так, заперечуючи проти позову відповідач зазначає, зокрема, про те, що укладений між позивачем та відповідачем договір по своїй сутті спрямований на проведення аудиту, оскільки стосується перевірки ведення податкового обліку, однак як юридичні або фізичні особи, які займаються аудиторською діяльністю мають отримати відповідну ліцензію. Однак, за твердженням відповідача, позивач у питаннях проведення аудиту є некомпетентним за відсутності у нього відповідного дозволу, а отже й повноваження на укладення відповідного роду договорів у позивача відсутні.

Відповідач зазначає про те, що наданий за наслідками проведення позивачем робіт звіт містить лише посилання на норми Податкового кодексу України, одна сторінка містить розрахунок без буд-яких вихідних даних, а в самому звіті не має жодних фактичних даних з проведених позивачем робіт.

Відповідач вказує про те, що жодних доказів відновлення податкового обліку, як і досягнення позитивного результату для КЖЕП відповідачем отримано не було.

26.11.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь (вх. № 13422/24) на відзив на позовну заяву, в якій позивач, відхиляючи доводи відповідача, стверджує про невірне тлумачення відповідачем умов укладеного між позивачем та відповідачем Договору про надання правової допомоги № 19/11/21-1 від 19.11.2021.

Так, позивач стверджує, що укладений між позивачем та відповідачем Договір № 19/11/21-1 від 19.11.2021 спрямований на представництво та захист інтересів відповідача, та фактично предметом договору є надання позивачем послуг по перевірці ведення податкового обліку з податку на додану вартість та податку на прибуток, перевірці реєстрації податкового кредиту та податкових зобов`язань.

Позивачем, відповідно до покладеного на нього обов`язку, було проведено перевірку та складений відповідний звіт № 11/12/23-01 від 11.12.2023, який наданий для ознайомлення директору КЖЕП. Звіт підписаний з боку директора КЖЕП Нагній О.Г. без зауважень.

Позивач стверджує про те, що ним були надані послуги з перевірки ведення податкового обліку з податку на додану вартість та податку на прибуток, а також перевірки реєстрації податкового кредиту та податкових зобов`язань, що не є аудиторською перевіркою, а отже й не вимагає від позивача наявність відповідного дозволу.

Ухвалою суду від 27.11.2024 підготовче засідання у справі № 911/2870/24 було відкладено на 10.01.2025.

10.01.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли пояснення у справі (вх. № 292/25), в яких відповідач фактично стверджує про неправомірні дії колишнього керівника КЖЕП Нагнія О.Г. при підписанні актів виконаних робіт.

Ухвалою суду від 10.01.2025 закрито підготовче провадження у справі № 911/2870/24 та призначено її до розгляду по суті на 05.02.2025.

Ухвалою суду від 05.02.2025 розгляд справи по суті був відкладений на 05.03.2025.

Присутнім в судовому засіданні 05.03.2025 представником позивача були підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судове засідання 05.03.2025 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Поруч з цим, суд відзначає, що матеріали справи містять відзив на позовну заяву (вх. № 13228/24 від 22.11.2024) та письмові пояснення (вх. № 292/25 від 10.01.2025) подані відповідачем, а присутнім в судовому засіданні 05.02.2025 представником відповідача надані суду заперечення були підтримані.

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач обізнаний про розгляд справи в господарському суді за його участі, а отже матеріали справи свідчать, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

19.11.2021 між Адвокатським бюро Мамаєва Дмитра Юрійовича (далі-бюро) та Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством Глевахівської селищної ради (далі-замовник) укладений Договір про надання правової допомоги № 19/11/21-1, за умовами п. 1.1 якого бюро здійснює представництво та захист інтересів замовника в цивільній, господарській, адміністративній юрисдикції, а саме в судах загальної юрисдикції, адміністративних відповідно до КАС України, господарських судах відповідно до вимог ГПК України, апеляційному суді, Верховному Суді, прокуратурі, органах Національної поліції, та інших правоохоронних органах та органах державної влади та місцевого самоврядування, господарськими суб`єктами, підприємствами, організаціями, установами з приводу проведення робіт по перевірці ведення податкового обліку з податку на додану вартість та податку на прибуток, реєстрації податкового кредиту та податкових зобов`язань за 5 років.

За умовами п. 2.1 договору замовник взяв на себе обов`язок оплатити бюро вартість послуг за надання правової допомоги з підготовки та представництва інтересів в усіх судових засіданнях в усіх судах України за одну подану позовну заяву 40 000,00 грн.; оплатити бюро вартість винагороди від отримання на користь замовника відновленого обліку та внесення податкових накладних до обліку, що складатиме 4 %.

Умовами п. 3.1 договору визначено, що договір вступає в силу з моменту підписання та діє до повного виконання сторонами зобов`язань, визначених у п.п. 1.1.

Так, звертаючись до суду, позивач зазначає, що фактично за вказаним договором відбулось надання послуг з дослідження та надання рекомендацій, які застосовані в податковому обліку саме податку на прибуток підприємства та податку на додану вартість.

Між Адвокатським бюро Мамаєва Дмитра Юрійовича та Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством Глевахівської селищної ради був підписаний Звіт № 11/12/23-01 від 11.12.2023 по перевірці ведення податкового обліку з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства при виконанні умов Договору про надання правової допомоги № 19/11/21-1.

Так, у звіті зазначено про те, що відповідно до покладеного замовником послуг обов`язку АБ «Мамаєва Дмитра Юрійовича» проводило роботи з перевірки включення відповідно до норм Податкового кодексу України до податкового обліку КЖЕП Глевахівської селищної ради податкового кредиту, який обліковується в Електронному кабінеті платника.

Фактично за наслідками роботи було виявлено допущені порушення з обліку ПДВ на суму 6 902 372,06 грн.

Порушення податку на прибуток підприємств саме не включення витрат на суму 14 963 197,50 грн.

Також, у звіті зазначено, що відповідно до умов договору винагорода за проведену роботу становить 4 % та складає до сплати 874 622,78 грн., але враховуючи фінансовий стан підприємства та бажання зменшити борги питання по оплаті за виявлені недоліки обліку податку на прибуток будуть враховані у 2024 році.

Отже, як стверджує позивач, в рамках укладеного договору ним були надані відповідачу послуги, обумовлені умовами договору, про що були складені Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 14/12/23-1 від 14.12.2023 на суму 276 096,90 грн та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000098 від 07.09.2024 на суму 40 000,00 грн.

Як вбачається з наведених доказів, Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 14/12/23-1 від 14.12.2023 на суму 276 096,90 грн підписаний в двосторонньому порядку зі сторони позивача та відповідача та скріплений печатками сторін. Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000098 від 07.09.2024 на суму 40 000,00 грн підписаний та скріплений печаткою лише з боку позивача.

Однак, як стверджує позивач надані позивачем послуги, надані відповідачу за умовами договору в сумі 316 096,90 грн лишаються не оплаченими відповідачем.

Позивач зазначає, що відповідач є таким, що прострочив зобов`язання з оплати наданих послуг відповідно до Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 14/12/23-1 від 14.12.2023 на суму 276 096,90 грн та № ОУ-0000098 від 07.09.2024 на суму 40 000,00 грн.

Позивач звертався до відповідача з вимогою від 03.09.2024 р. вих. № 03/09/24-06 про сплату заборгованості, в якій вимагав від відповідача погасити заборгованість в сумі 276 096,90 грн.

Проте, вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

За твердженнями позивача, станом на день підготовки даної позовної заяви, відповідач не виконав умови договору в частині повної оплати отриманих ним послуг, у зв`язку з чим Адвокатське бюро Мамаєва Дмитра Юрійовича змушене було звернутись до суду за захистом свого порушеного права шляхом стягнення з Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради вартості наданих послуг.

Відповідач в свою чергу заперечує проти позову, зокрема, зазначаючи про те, що укладений між позивачем та відповідачем договір по своїй сутті спрямований на проведення аудиту, оскільки стосується перевірки ведення податкового обліку, однак як позивач у питаннях проведення аудиту є некомпетентним за відсутності у нього відповідного дозволу, а отже й повноваження на укладення відповідного роду договорів у відповідача відсутні. Відповідач зазначає про те, що наданий за наслідками проведення позивачем робіт звіт не містить жодних доказів відновлення податкового обліку, як і досягнення від цього позитивних результатів для КЖЕП.

Згідно з ч. 1 ст. 13, ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до ст. ст. 11, 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку), зокрема, є договори та інші правочини.

Укладений між сторонами договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Договором передбачено щомісячну сплату наданих послуг, тому до спірних правовідносин застосовуються також приписи статті 903 ЦК України, яка передбачає оплату наданих послуг, в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Сторони досягли всіх суттєвих умов договору, встановили його предмет, ціну, строк дії, а тому в розумінні вимог ст. ст. 638, 639 ЦК України договір вважається укладеним. Укладений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно зі статтями 173, 174, 175 ГК України (статтями 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Так, зазначаючи про належне виконання відповідачем своїх обов`язків за договором з надання послуг позивачем до матеріалів справи були додані копії Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 14/12/23-1 від 14.12.2023 на суму 276 096,90 грн та Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000098 від 07.09.2024 на суму 40 000,00 грн.

Отже, судом встановлено, що в рамках виконання умов договору між позивачем та відповідачем підписаний Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 14/12/23-1 від 14.12.2023, за яким позивачем були надані, а відповідачем прийняті послуги, обумовлені умовами договору всього на суму 276 096,90 грн.

Суд відзначає, що в преамбулі Договору № 19/11/21-1 від 19.11.2021 зазначено про те, що від імені Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради діяв директор Нагній Олександр Григорович на підставі статуту. Договір підписаний зі сторони замовника та скріплений печаткою Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради.

Акт № 14/12/23-1 від 14.12.2023 здачі-приймання робіт (надання послуг) підписаний з боку Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради, скріплений печаткою підприємства та має застереження про те, що такий підписаний між сторонами без претензій.

Отже оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги на підставі Договору № 19/11/21-1 від 19.11.2021 та Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 14/12/23-1 від 14.12.2023 підтверджена фактичними матеріалами справи та станом на час прийняття рішення лишаються не оплаченими відповідачем, позовні вимоги в сумі 276 096,90 є обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Разом з цим, під час дослідження матеріалів справи судом встановлено, що Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000098 від 07.09.2024 на суму 40 000,00 грн. не є належним та допустимим доказом в розумінні статей 76, 77 ГПК України надання позивачем послуг за договором.

Як вбачається з матеріалів справи та укладеного між сторонами договору між позивачем та відповідачем не було досягнуто згоди, який первинний документ є підставою для розрахунків між сторонами.

Поруч з цим, з умов укладеного Договору № 19/11/21-1 від 19.11.2021 слідує, що він за своє природою є договором про надання послуг.

Акт приймання виконаних робіт (послуг) - це первинний бухгалтерський документ, який підтверджує факт виконання робіт або надання послуг. Акт приймання-виконання робіт (послуг) - первинний документ в договірних зобов`язаннях із надання послуг, який є підставою для бухгалтерського обліку.

Тобто акт дає можливість встановити обсяг господарської операції.

Однак, при дослідженні наданих доказів слідує, що Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000098 від 07.09.2024 на суму 40 000,00 грн. не підписаний зі сторони відповідача, доказів письмового обґрунтування відмови від підписання - матеріали справи також не містять.

Акт № ОУ-0000098 датований 07.09.2024. В ньому визначено, що позивачем надано адвокатські послуги на суму 40 000,00 грн.

Однак, позивачем не наведено які саме послуги за Договором № 19/11/21-1 від 19.11.2021 було надано.

Умовами договору на замовника покладено обов`язок оплатити бюро вартість послуг за надання правової допомоги з підготовки та представництва інтересів в усіх судових засіданнях в усіх судах України за одну подану позовну заяву 40 000,00 грн. Доказів підготовки позовних заяв та представництво інтересів в судах в межах виконання Договору № 19/11/21-1 від 19.11.2021 до суду не надано.

З огляду на викладене неможливо дійти правомірного висновку про належне оформлення, передачу та прийняття послуг замовником за відповідним актом. У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про те, що в частині вимог про стягнення 40 000,00 грн заборгованості слід відмовити.

Щодо заперечень відповідача, суд знаходить їх неспроможними, оскільки як вбачається з відзиву на позов, заперечення відповідача фактичного зводяться до надання оцінки укладеного між позивачем та відповідачем Договору № 19/11/21-1 від 19.11.2021 та компетенції позивача щодо надання перелічених адвокатським бюро послуг.

Суд повторно відзначає, що Договір № 19/11/21-1 від 19.11.2021 підписаний з боку замовника - Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради директором Нагній Олександр Григорович, який на час його підписання діяв на підставі статуту. Договір підписаний зі сторони замовника та скріплений печаткою Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради.

Суд зазначає, що з матеріалів справи не вбачається, а доказів протилежного відповідачем не надано, що Договір № 19/11/21-1 від 19.11.2021, на підставі якого підписаний Акт № 14/12/23-1 від 14.12.2023, був визнаний недійсним в судовому порядку, так само як і його окремі пункти.

Суд звертає увагу, що Договір № 19/11/21-1 був укладений між позивачем та відповідачем ще у 2021, на підставі якого 14.12.2023, без зауважень, був підписаний Акт № 14/12/23-1, однак лише при зверненні самого позивача до суду із відповідним позовом у відповідача виникли сумніви щодо належності наданих позивачем послуг та їх підстав.

При цьому, суд відзначає, що за своєю правовою природою укладений між Адвокатським бюро Мамаєва Дмитра Юрійовича та Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством Глевахівської селищної ради Договір № 19/11/21-1 від 19.11.2021 є договором про надання послуг, зміст яких викладений у п. 1.1 договору, які і були надані позивачем та прийняті відповідачем.

Що стосується Звіту № 11/12/23-01 від 11.12.2023 по перевірці ведення податкового обліку з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств при виконанні умов Договору про надання правової допомоги № 19/11/21-1, такий також підписаний представником відповідача без зауважень, що також спростовує думку відповідача, викладену у відзиві з приводу Звіту.

При цьому, самим відповідачем не спростований сам факт складення або не складення такого звіту, відповідач лише ставить під сумнів його зміст.

Інші доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву не спростовують доказів позивача.

Окрім того, звертаючись із позовом, у зв`язку з порушенням строків розрахунків за договором, позивач також просить суд стягнути з відповідача 958,65 грн 3 % річних, нарахованих за період з 10.09.2024 по 16.10.2024, 4 741,45 грн інфляційних нарахувань, нарахованих за період з 10.09.2024 по 30.09.2024 та 8 308,34 грн пені, нарахованих за період з 10.09.2024 по 16.10.2024.

Згідно зі ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, перевіривши наданий позивачем розрахунки сум 3% річних, суд здійснивши власний розрахунок, враховуючи вірну суму заборгованості та період нарахування встановив, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3 % річних в сумі 656,30 грн, за період з 18.09.2024 по 16.10.2024, які і підлягають до задоволення.

Що стосується вимоги про стягнення 4 741,45 грн інфляційних нарахувань, нарахованих за період з 10.09.2024 по 30.09.2024

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Показники індексу споживчих цін (індексу інфляції за окремі місяці та сукупного індексу інфляції за певний період часу) обчислюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, та публікується в офіційних періодичних виданнях десятковим дробом, з одним числовим знаком після коми (тобто округленими до десятих).

Зазначені положення позивачем під час обчислення втрат від інфляції не враховані. Оскільки вірним періодом нарахування інфляційних нарахувань є: з 18.09.2024 по 30.09.2024, що є меншим за 15 днів місяці тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується, а отже суд дійшов висновку щодо відмови в задоволені зазначеної вимоги позивача.

Що стосується вимоги про стягнення 8 308,34 грн пені, суд відзначає наступне.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 ГК України встановлюється законом, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Законодавець пов`язує можливість застосування штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань саме з умовами їх встановлення за договором за відсутності законодавчого врегулювання розміру таких санкцій.

Разом з тим, частиною 6 статті 231 ГК України визначено можливість встановлення у відсотках до облікової ставки НБУ як одиниці вимірювання такої санкції. Однак, саме зобов`язання зі сплати пені має визначатися згідно з укладеним сторонами договором, інакше буде порушуватися принцип свободи договору, оскільки сторони вправі і не передбачати будь-яких санкцій за порушення строків розрахунку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі № 908/1501/18.

Згідно з ч. 1 ст. 546, ч. 1 ст. 547, ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватись пенею (неустойка), що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Однак, як досліджено судом, при укладені Договору № 19/11/21-1 від 19.11.2021 сторонами не погоджені його умови щодо відповідальності замовника у вигляді сплати пені.

Таким чином, оскільки при вчинені правочину сторонами не встановлено в письмовій формі відповідальність відповідача за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань у вигляді пені з погодженням її розміру, позовні вимоги про стягнення з відповідача 8 308,34 грн. пені задоволенню не підлягають.

За змістом частини 3 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Положеннями ст. 86 ГПК України унормовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору при частковому задоволенні позову покладаються на сторін пропорційно задоволенимя вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Главахівської селищної ради (08631, Київська область, Фастівський район, смт. Глеваха, вул. Вокзальна, 18-а, ) на користь Адвокатського бюро Мамаєва Дмитра Юрійовича (02055, м. Київ, проспект Григоренка, 15, офіс 218, ) 276 096 (двісті сімдесят шість тисяч дев`яносто шість) грн. 90 коп заборгованості, 656 (шістсот п`ятдесят шість) грн 30 коп 3% річних та 4 151 (чотири тисячі сто п`ятдесят одну) грн. 30 коп судового збору.

3. В іншій частині відмовити в задоволенні позовних вимог.

Видати наказ.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 28.04.2025.

Суддя О.О. Христенко