ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2025 р. Справа№ 910/8174/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Барсук М.А.

Руденко М.А.

при секретарі судового засідання Муковоз В.І.,

за участю представників:

від позивача - Гарагуля В.А.,

від відповідача - Ліневич Л.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Енергетична компанія України" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2025 у справі №910/8174/24 (суддя - Головіна К.І., повне рішення складено - 20.01.2025) за позовом Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" до Акціонерного товариства "Енергетична компанія України" про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ наступне.

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулося Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" (далі - АТ "УЕМ", позивач) до Акціонерного товариства "Енергетична компанія України" (далі - АТ "ЕКМ"), якому просило суд (з урахуванням заяви про зміну предмету позову):

визнати незаконними дії Акціонерного товариства "Енергетична компанія України" (01001, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ідентифікаційний код 32984271) щодо зарахування оплати Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (61037, м. Харків, просп. Героїв Харкова, буд. 199, ідентифікаційний код 05762269) в сумі 1 507 126,38 грн, здійсненої платіжною інструкцією № 2103 від 05.04.2024, в рахунок погашення штрафних санкцій (штрафу) за договором №070623-1 від 07.06.2023;

зобов`язати Акціонерне товариство "Енергетична компанія України" (01001, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ідентифікаційний код 32984271) зарахувати платіж в сумі 2 500 000,00 грн, здійснений Акціонерним товариством "Українські енергетичні машини" (61037, м. Харків, просп. Героїв Харкова, буд. 199, ідентифікаційний код 05762269) на користь Акціонерного товариства "Енергетична компанія України" платіжною інструкцією № 2103 від 05.04.2024 за його призначенням, зазначеним у платіжному документі, а саме: "Оплата за електроенергію у лютому 2024 року по рахунку № 027240211 від 01.02.2024, згідно договору № 070623-1 від 07.06.2023, у т.ч ПДВ 20% - 416 666,67 грн".

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що зарахування відповідачем суми боргу за спожиту електричну енергію в рахунок погашення сум штрафних санкцій є порушенням п. 15 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану", яким зупинено нарахування та стягнення штрафних санкцій за договорами, укладеними відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.01.2025 у справі №910/8174/24 позов задоволено повністю;

визнано незаконними дії Акціонерного товариства "Енергетична компанія України" (01001, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ідентифікаційний код 32984271) щодо зарахування оплати Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (61037, м. Харків, просп. Героїв Харкова, буд. 199, ідентифікаційний код 05762269) в сумі 1 507 126,38 грн, здійсненої платіжною інструкцією № 2103 від 05.04.2024, в рахунок погашення штрафних санкцій (штрафу) за договором №070623-1 від 07.06.2023;

зобов`язано Акціонерне товариство "Енергетична компанія України" (01001, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ідентифікаційний код 32984271) зарахувати платіж в сумі 2 500 000,00 грн, здійснений Акціонерним товариством "Українські енергетичні машини" (61037, м. Харків, просп. Героїв Харкова, буд. 199, ідентифікаційний код 05762269) на користь Акціонерного товариства "Енергетична компанія України" платіжною інструкцією № 2103 від 05.04.2024 за його призначенням, зазначеним у платіжному документі, а саме: "Оплата за електроенергію у лютому 2024 року по рахунку № 027240211 від 01.02.2024, згідно договору № 070623-1 від 07.06.2023, у т.ч ПДВ 20% - 416 666,67 грн".

При прийнятті вказаного рішення суд першої інстанції виходив того, що з дії відповідача зі зміни призначення платежу, здійсненого позивачем на погашення заборгованості за спожиту електричну енергію за лютий 2024, в рахунок погашення безпідставно нарахованих штрафних санкцій в період воєнного стану (якими відповідач фактично стягнув такі санкції з позивача) є неправомірними та такими, що здійснені з порушенням постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану".

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована посиланням на те, що відповідач, зараховуючи платіж позивача в сплату штрафних санкцій, діяв відповідно до умов договору та не порушуючи прав споживача.

В судовому засіданні представник апелянта - відповідача у справі підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

07.06.2023 між АТ "Українські енергетичні машини" (споживач) та АТ "Енергетична компанія України" (постачальник) був укладений договір про постачання електричної енергії споживачу № 070623-1 від 07.06.2023 (далі - договір), за умовами якого постачальник постачає (продає) електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач приймає (споживає) електричну енергію та оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього договору (п. 2.1 договору).

У зв`язку з неналежним виконанням умов договору з оплати наданої електроенергії споживачем АТ "Енергетична компанія України" листом №365/2024 від 20.03.2024 звернулось до АТ "Українські енергетичні машини" з вимогою про сплату штрафних санкцій, в якій зазначало про те, що: на виконання умов договору та комерційної пропозиції постачальник виконав в повному обсязі свої зобов`язання щодо поставки споживачу електричної енергії та направив споживачу рахунок на оплату № 027240211 від 02.02.2024 (перший платіж лютого 2024 - 33.0% вартості заявленого обсягу на суму 6 383 361,44 грн, який необхідно було сплатити до 08.02.2024); рахунок на оплату № 027240212 від 02.02.2024 (другий платіж лютого 2024 - 33.0% вартості заявленого обсягу на суму 6 383 361,44 грн, який необхідно було сплатити до 14.02.2024); рахунок на оплату № 027240213 від 01.02.2024 (третій платіж лютого 2024 - 34.0% вартості заявленого обсягу на суму 6 576 796,63 грн, який необхідно було сплатити до 23.02.2024); рахунок на оплату №027240119 від 15.02.2024 (підсумковий платіж січня 2024 - на суму 7 186 856,87 грн, який необхідно було сплатити до 22.02.2024). В свою чергу споживач здійснив часткову оплату за даним рахунком, однак, станом на дату направлення даної вимоги заборгованість склала 2 186 856,86 грн.

Також з матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору позивач здійснив черговий платіж як оплату спожитої електричної енергії за договором на загальну суму 2 500 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2103 від 05.04.2023 з призначенням платежу: "оплата за електроенергію у лютому 2024 року по рахунку № 027240211 від 01.02.2024, згідно договору № 070623-1 від 07.06.2023, у т.ч ПДВ 20% - 416 666,67 грн".

Листом № 560/2024 від 19.04.2024 відповідач повідомив позивача про утримання штрафних санкцій через те, що АТ "Українські енергетичні машини" порушило свої зобов`язання щодо своєчасного та повного розрахунку за спожиту електричну енергію та на підставі п. 5.6, 9.7, 9.8 договору АТ "Енергетична компанія України" з оплати, здійсненої позивачем 05.04.2024 в сумі 2 500 000,00 грн, зарахувало суму 1 507 126,38 грн в рахунок погашення штрафних санкцій нарахованих відповідно до вимоги від 20.03.2024. Решту суми в розмірі 992 873,62 грн відповідач зарахував в рахунок погашення поточної заборгованості за договором.

Також листом № 802/2024 від 16.05.2024 відповідач повідомив позивача про необхідність відшкодування вартості рахунків за відключення та підключення електроустановок позивача.

У відповідь на вказані повідомлення відповідача АТ "Українські енергетичні машини" надіслало лист № 01/03-346 від 22.05.2024 про незгоду з діями АТ "Енергетична компанія України" щодо перерахунку в односторонньому порядку здійсненого платежу та просило підтвердити платіж в сумі 2 500 000,00 грн за його цільовим призначенням.

Відповіді на вказаний лист позивача матеріали справи не містять.

Отже, не погодившись з наведеними діями відповідача щодо зміни призначення платежу за спожиту електричну енергію в односторонньому порядку, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до частин 1, 2 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії". Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Відповідно до п. 9.7 договору якщо тривалість порушення зобов`язань зі сплати платежів, що передбачені цим договором, перевищує 30 днів від дати виникнення зобов`язання, споживач, додатково до інших видів відповідальності, передбачених цим договором, за письмовою вимогою постачальника сплачує постачальнику штраф у розмірі 7% від несплаченої на рахунок постачальника суми (у тому числі, але не виключно: не перерахування повної суми платежів за електричну енергію, що постачається постачальником) за кожен такий випадок порушення з боку споживача.

Як вже було вказано вище, відповідач повідомив позивача про утримання штрафних санкцій через те, що АТ "Українські енергетичні машини" порушило свої зобов`язання щодо своєчасного та повного розрахунку за спожиту електричну енергію та на підставі п. 5.6, 9.7, 9.8 договору АТ "Енергетична компанія України" з оплати, здійсненої позивачем 05.04.2024 в сумі 2 500 000,00 грн, зарахувало суму 1 507 126,38 грн в рахунок погашення штрафних санкцій нарахованих відповідно до вимоги від 20.03.2024.

Разом з тим, підпунктом 16 пунктом 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" (в редакції постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 413) визначено, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупинено нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії".

Стосовно можливості застосування підпункту 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 до правовідносин у даній справі, колегія суддів зазначає наступне.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.04.2024 у справі № 911/1359/22 зробив наступні висновки:

«Національна комісія, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в преамбулі Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 зазначила мету та підстави її прийняття.

Зокрема, Регулятор зазначив, що такою метою є забезпечення операційної безпеки функціонування основної частини ОЕС України, ураховуючи Протокол наради щодо обговорення заходів стабілізації учасників ринку електричної енергії під час особливого періоду та діє відповідно до законів України «Про ринок електричної енергії», «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».

Згідно з пунктом 5 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії».

Відповідно до підпункту 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надати такі настанови: зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені між учасниками ринку електричної енергії відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії».

Отже, з урахування дії на території України воєнного стану, для учасників ринку електричної енергії, якими укладено типові договори відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та постанов НКРЕКП, пункт 5 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 27.02.2022 №333) - це бажана з точки зору держави модель поведінки, яка має обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії.

Підпункт 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 413) - це імперативна норма, якою держава вказала учасниками ринку електричної енергії, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії».

У зв`язку з цим об`єднана палата Касаційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Регулятора щодо порядку застосування норм про відповідальність учасників на ринку електроенергії не суперечить нормам Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ГК України про відповідальність у договірних відносинах з огляду на те, що Регулятор в силу Закону наділений повноваженнями унормовувати договірні відносини суб`єктів господарювання, що проводять свою діяльність у сфері енергетики, у тому числі в частині відповідальності за невиконання (неналежне виконання) договірних зобов`язань на ринку електричної енергії.

Такі рішення Регулятора не скасовують встановлену нормами ЦК України та ГК України відповідальність за порушення договірних зобов`язань для учасників ринку електроенергії та не встановлюють мораторію для застосування цієї відповідальності, позаяк Регулятор, який наділений повноваженнями нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, з метою забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду, в межах наданих йому Законом повноважень тимчасово зупинив нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені учасниками ринку електричної енергії відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії».

Постанова НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 прийнята Регулятором в межах своїх повноважень.

Регулятор визначив модель поведінки як зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» між учасниками ринку електричної енергії, та вказав чітко визначений період, - а саме на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування, а не скасував нарахування та стягнення штрафних санкцій або увільнив від їх нарахування або стягнення.».

У даному випадку укладений позивачем та відповідачем договір № 070623-1 від 07.06.2023 регулює відносини сторін, як учасників ринку електричної енергії, та строк дії воєнного стану в Україні охоплює період, за який відповідачем були нараховані штрафні санкції позивачу, а отже, відповідні дії АТ "ЕКУ" щодо нарахування штрафних санкцій АТ "УЕМ" у вказаний період є неправомірними.

Як наслідок, дії відповідача зі зміни призначення платежу, здійсненого позивачем на погашення заборгованості за спожиту електричну енергію за лютий 2024, в рахунок погашення безпідставно нарахованих штрафних санкцій в період воєнного стану (якими відповідач фактично стягнув такі санкції з позивача) також є неправомірними та такими, що здійснені з порушенням постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану".

З огляду на викладене, доводи скаржника про те, що він, зараховуючи платіж позивача в сплату штрафних санкцій, діяв відповідно до умов договору та не порушуючи прав споживача, спростовуються наведеним вище.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права, колегія суддів зазначає наступне.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб та держави (частина перша статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим.

Тобто застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства. При цьому, завданням господарського судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують господарське судочинство для такого захисту.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.01.2022 у справі № 910/10784/16 виснувала, що спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, відповідно до норм статті 16 Цивільного кодексу України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту.

На переконання колегії суддів, інший спосіб, аніж обраний позивачем, не спроможний захистити споживача від необґрунтованого нарахування постачальником штрафних санкцій за договором, оскільки спірна сума санкцій у зв`язку зі зміною відповідачем призначення платежу вочевидь не буде в подальшому предметом стягнення, в межах якого позивач міг би висловити свої заперечення проти її нарахування.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту найефективніше відновить його порушене право.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Енергетична компанія України" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2025 у справі №910/8174/24 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційних скарг покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена: 01.05.2025 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Барсук

М.А. Руденко