ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

29.04.2025 Справа № 917/315/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні справу

за позовною заявою Комунального некомерційного підприємства "Карлівська центральна районна лікарня ім. Л.В.Радевича", вул. Радевича, 2, м. Карлівка, Полтавський район, Полтавська область, 39500

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут", вул. Панянки, 65Б, м. Полтава, Полтавська область, 36022

про :

1) стягнення 13 751,05 грн;

2) визнання недійсною Додаткової угоди від 21.11.2022 № 4 до Договору від 11.01.2022 № 20910132/22 про постачання електричної енергії споживачу, укладеної між Комунальним некомерційним підприємством "Карлівська центральна районна лікарня ім. Л.В.Радевича" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут",

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Представники учасників процесу: відповідно протоколу судового засідання,

установив:

17.02.2025 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Комунального некомерційного підприємства "Карлівська центральна районна лікарня ім. Л.В.Радевича" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" про :

1) стягнення 13 751,05 грн;

2) визнання недійсною Додаткової угоди від 21.11.2022 № 4 до Договору від 11.01.2022 № 20910132/22 про постачання електричної енергії споживачу, укладеної між Комунальним некомерційним підприємством "Карлівська центральна районна лікарня ім. Л.В.Радевича" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут".

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2025 року справу № 917/315/25 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 24.02.2025 року позовну заяву Комунального некомерційного підприємства "Карлівська центральна районна лікарня ім. Л.В.Радевича" залишив без руху, встановив спосіб усунення недоліків та надав позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.

27.02.2025 року до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання вимог ухвали суду від 24.02.2025 року про залишення позовної заяви без руху (вх. № 2662), недоліки усунено в строк та спосіб, встановлений судом.

Суд ухвалою від 05.03.2025 прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання у справі на 03.04.2025 року на 10:00 год., залучив Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області (36011, м. Полтава, вул. Шевченка, 1) до участі у справі третьою особою без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, встановив учасникам процесу строки для подання заяв по суті спору.

Відповідач 20.03.2025 за вх № 3778 надав суду відзив на позовну заяву, за мотивами якого проти позову заперечує.

Третя особа 02.04.2025 за вх № 4426 надала суду пояснення щодо позову, за мотивами яких позовні вимоги підтримує.

У судовому засіданні 03.04.2025 року оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 29.04.2025 на 09:30 год.

Відповідач 28.04.2025 за вх № 5580 надав суду клопотання, у якому просить суд зупинити провадження у справі №917/315/25 до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №920/19/24 щодо застосування п.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Учасники процесу представництво у судове засідання не забезпечили, відповідач та третя особа надали суду заяву вх № 5647 від 29.04.2025 про розгляд справи за відсутності їх представників.

При вирішення заявленого відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі суд виходить з наступного.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що додаткова угода до Договору про публічні закупівлі укладена з порушенням п.2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та з перевищення максимального ліміту щодо збільшення ціна на 10 %. З огляду вказане, позивач вбачає неефективне використання бюджетних коштів, а тому вважає, що ТОВ "Полтаваенергозбут" по договору було надмірно сплачено кошти, які підлягають стягненню з останнього на користь позивача.

До початку розгляду справи про суті суд встановив, що Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 09.04.2025 прийняла до розгляду справу №920/19/24 за позовом керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичне партнерство" про визнання недійсними додаткових угод до договору публічної закупівлі та стягнення коштів у сумі 692 623,48 грн за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичне партнерство" на рішення Господарського суду Сумської області від 26.06.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2024.

При передачі справи № 920/19/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду в ухвалі від 29.01.2025 року Касаційний господарський суд у складі Верховного суду зазначив про таке:

- учасники публічних закупівель фактично мають два варіанта поведінки:

1) запропонований Мінекономіки - під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку за наявності умов, встановлених п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі";

2) висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 - у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі,

- такі підходи до тлумачення п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" не забезпечують дотримання принципу належного урядування з огляду на їх непослідовність,

- неможливість підняття ціни за одиницю товару більше ніж на 10% від тієї, що встановлена у договорі, створює ризики як для постачальників, які нестимуть матеріальні втрати від реалізації товарів за нижчими цінами, ніж встановлені на ринку, так і для покупців (зокрема, суб`єктів владних повноважень), які у випадку розірвання таких договорів не зможуть забезпечити належну та безперебійну роботу державних та комунальних підприємств,

- на думку колегії суддів, з урахуванням відсутності стабільної ситуації на енергетичному ринку, сторони договору можуть неодноразово збільшувати ціну за одиницю товару не більше ніж на 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку. При цьому, не має змінюватися саме загальна ціна договору, а факт коливання цін має бути належним чином доведений,

- з огляду на це, Верховний Суд вважає, що необхідно відступити (шляхом уточнення) від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" (у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору),

- підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду є:

а) зміна законодавства: Велика Палата Верховного Суду хоч і зробила висновок щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" в редакції Закону №114-ІХ, втім не робила висновок щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" в редакції із змінами, внесеними Законом №1530-IX від 03.06.2021;

б) порушення принципу належного урядування з огляду на неоднакове праворозуміння п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі": Мінекономіки вважає, що сторони договору про закупівлю можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку за наявності відповідних умов, в той час як Велика Палата Верховного Суду вважає, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі.

Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного суду вважає за необхідне відступити від вказаних висновків.

На вказану постанову Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2021 у справі №922/2321/22 також посилається позивач при обґрунтуванні позовних вимог у справі №917/315/25.

Отже рішення Великої Палати Верховного Суду у справі № 920/19/24 безпосередньо вплине на подальше застосування судами приписів ст. 41 ЗУ "Про публічні закупівлі".

Станом на 29.04.2025 справа №920/19/24 перебуває на розгляді Великої Палати Верховного Суду, ухвалою від 09.04.2025 року судове засідання призначено на 12:00 год 21.05.2025 року у приміщенні Верховного Суду.

Суд враховує те, що елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема єдністю судової практики. Статтею 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" також передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

За частиною 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та частиною 4 статті 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з пунктом 11 частини 1 статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З огляду на те, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №920/19/24 може мати суттєве значення для вирішення питання у цій справі, суд визнає клопотання відповідача обґрунтованим та вважає за необхідне зупинити провадження у справі №917/315/25 відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 ГПК України до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24.

Керуючись статтями 228, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі № 917/315/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24 та оприлюднення відповідної постанови.

2. Зобов`язати учасників справи повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі.

3. Копії ухвали направити учасникам справи.

Ухвала підписана 01.05.2025 року.

Ухвала набирає законної сили 01.05.2025 та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту підписання (ст. 235, 255 ГПК України). Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В.Ківшик