ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

29 квітня 2025 року Справа № 5016/1956/2012(5/74)

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Давченко Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Дюльгер І.М.

представники учасників справи відсутні

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс (; просп. Академіка Глушкова, 40, оф. 315, м. Київ, 03187)

до відповідача-1) ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 );

відповідача-2) ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 )

про покладення на органи управління боржника солідарної відповідальності за зобов`язаннями боржника

у справі № 5016/1956/2012(5/74) про банкрутство Приватної виробничо-торгівельної фірми АГРОДІЛО ()

встановив:

У провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа № 5016/1956/2012(5/74) про банкрутство Приватної виробничо-торгівельної фірми АГРОДІЛО ().

Постановою від 31.10.2012 визнано ПВТФ АГРОДІЛО банкрутом, відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Сашина О.А.

Наразі провадження у справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури та здійснюється відповідно до норм Кодексу України з процедур банкрутства.

В межах справи про банкрутство 09.10.2024 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс (кредитор) про покладення на органи управління боржника солідарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі (вих. № 01-1/10 від 10.10.2024). Кредитор просить суд:

1. Прийняти до розгляду заяву ТОВ Компанія Ніко-Тайс про покладення солідарної відповідальності (притягнення до солідарної відповідальності) на органи управління Боржника в межах справи справа № 5016/1956/2012(5/74) про банкрутство Приватної виробничо-торгівельної фірми АГРОДІЛО (54055, місто Миколаїв, вулиця Чкалова, будинок 58 квартира 43; ).

2. Задовольнити заяву ТОВ Компанія Ніко-Тайс про покладення солідарної відповідальності (притягнення до солідарної відповідальності) на органи управління Боржника в межах справи справа № 5016/1956/2012(5/74) про банкрутство Приватної виробничо-торгівельної фірми АГРОДІЛО (54055, місто Миколаїв, вулиця Чкалова, будинок 58 квартира 43; ).

3. Притягнути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; адреса: АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; адреса: АДРЕСА_4 ; ідентифікаційний номер) до солідарної відповідальності у справі № 5016/1956/2012(5/74) про банкрутство Приватної виробничо-торгівельної фірми АГРОДІЛО (54055, місто Миколаїв, вулиця Чкалова, будинок 58 квартира 43; ) в порядку та з підстав, передбачених частиною 6 статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2024 заяву ТОВ Компанія Ніко-Тайс про покладення солідарної відповідальності залишено без руху та запропоновано заявнику усунути недоліки заяви шляхом надання доказів надсилання копії заяви з додатками на адресу відповідача-1.

Ухвалою від 29.10.2024 суд прийняв до розгляду заяву ТОВ Компанія Ніко-Тайс, призначив розгляд на 25.11.2024 та залучив до участі у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яким запропонував подати письмові пояснення на заяву ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" про покладення на них солідарної відповідальності.

Ухвалою суду від 25.11.2024 занесеною до протоколу судового засідання, судове засідання у зв`язку з відсутністю сторін відкладено на 09.12.2024, повідомлено учасників справи про можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Судове засідання 09.12.2024 не відбулося, оскільки протягом часу, визначеного судом для проведення засідання по даній справі, у Миколаївській області тривала повітряна тривога, ухвалою від 09.12.2024 учасників справи повідомлено про призначення судового засідання на 21.01.2025, повідомлено учасників справи про можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

23.01.2025 ТОВ Компанія Ніко-Тайс звернулася до суду із заявою про проведення засідання за відсутності представника та просило задовольнити заяву щодо солідарної відповідальності.

Ухвалою від 21.01.2025, занесеною до протоколу судового засідання, судове засідання відкладено на 25.02.2025, повідомлено учасників справи про можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою від 25.02.2025, занесеною до протоколу судового засідання, судове засідання відкладено на 02.04.2025, визнана обов`язковою участь представника заявника (ТОВ Компанія Ніко-Тайс) у судовому засіданні, зобов`язано заявника надати докази на обґрунтування заяви про покладення на органи управління боржника солідарної відповідальності за зобов`язаннями боржника. Також суд зобов`язав ліквідатора ПВТП АГРОДІЛО надати суду письмові пояснення стосовно заяви ТОВ Компанія Ніко-Тайс щодо покладення на органи управління боржника солідарної відповідальності. Суд знову наголосив на можливості учасників справи брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

01.04.2025 ліквідатор ТОВ Компанія Ніко-Тайс подав суду пояснення на заяву про покладення солідарної відповідальності (притягнення до солідарної відповідальності) на органи управління Боржника, за змістом яких вважає можливим задоволення указаної заяви щодо солідарної відповідальності.

07.04.2025 ТОВ Компанія Ніко-Тайс подало суду заяву, у якій просить суд в порядку положень ГПК України розглянути справу по суті за відсутності представника ТОВ Компанія Ніко-Тайс та зазначає про те, що повністю підтримує заяву про покладення солідарної відповідальності (притягнення до солідарної відповідальності) на органи управління Боржника та просить її задовольнити.

Ухвалою від 02.04.2025, занесеною до протоколу судового засідання, судове засідання відкладено на 29.04.2025, визнана обов`язковою участь представника заявника (ТОВ Компанія Ніко-Тайс) у судовому засіданні, вдруге зобов`язано заявника надати докази на обґрунтування заяви про покладення на органи управління боржника солідарної відповідальності за зобов`язаннями боржника, повідомлено учасників справи про можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Заявник, належно повідомлений про час та місце розгляду поданої ним заяви (шляхом доставлення ухвал до Електронного кабінету ЄСІТС) до суду 29.04.2025 представника не скерував, заяв про участь у судовому засіданні в режимі ВКЗ не надав та попри вимогу суду щодо обов`язкової участі представника у судовому засіданні у т.ч. в режимі ВКЗ, подав заяву про розгляд справи без участі представника та просив задовольнити заяву щодо покладення солідарної відповідальності на органи управління боржника.

Відповідачі повідомлялися про розгляд справи шляхом надсилання судових документів на адреси реєстрації, однак поштова кореспонденція повернута суду з підстав закінчення терміну зберігання та у зв`язку з відсутністю адресата за місцем реєстрації. Згодом, починаючи з 09.12.2024 відповідачі повідомлялися судом про час та місце розгляд справи за їх участю шляхом оприлюднення оголошення про їх виклик на офіційному вебсайті судової влади України. Однак жодного разу правом участі у судовому засіданні не скористалися, відзиву чи будь-яких заяв суду не подали.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

В судовому засіданні 29.04.2025 судом відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України судом постановлено вступну та резолютивну частини ухвали.

Дослідивши матеріали заяви щодо солідарної відповідальності суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд вважає за необхідне також зазначити, що позивач самостійно на власний розсуд розпоряджається наданими йому процесуальним законом правами. Приписами ГПК України на учасників процесу покладено обов`язок добросовісного виконання учасниками справи своїх обов`язків, в тому числі покладених судом. Позивачу було забезпечено можливість реалізувати права та обов`язки без будь-яких перепон чи ускладнень. Вказана норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності або подати заяву, клопотання про відкладення розгляду справи, повідомивши суд про наявність поважних причин неможливості забезпечення явки представника в судове засідання.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом. Однак, це право не є абсолютним, оскільки учасники зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою (п. 3 ч. 2 ст. 42 ГПК України); а також подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Статтею 202 ГПК України визначено наслідки неявки в судове засідання учасника справи.

В силу ч. 4 ст. 202 ГПК України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Здійснюючи тлумачення вказаних норм процесуального права, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 17.03.2023 у справі № 910/17906/21 сформулював висновок, що залишення позову без розгляду це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин, так звані умови для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання: 1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання; 2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання; 3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності (такі ж висновки містяться у постанові Верховного Суду від 07.03.2024 у справі № 904/11028/15 (904/6582/21).

При цьому зміст ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України свідчить про те, що передбачена цими нормами процесуального права така процесуальна дія суду як залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання або неповідомлення про причини своєї неявки не залежить від того, чи була визнана судом явка позивача в судове засідання обов`язковою (див. постанову Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.03.2023 у справі № 910/17906/21).

У постанові від 13.03.2019 у справі № 916/3616/15 Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду також зауважив, що наведені положення ст. ст. 202, 226 ГПК України не пов`язують можливість залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами в разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, однак звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.

Також, здійснюючи тлумачення п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, Верховний Суд (постанови від 18.03.2021 у справі № 911/802/20, від 12.09.2019 у справі № 910/498/18, від 23.06.2021 у справі № 917/531/19, від 17.05.2023 у справі № 910/23821/15) зазначав, що залишення позову без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України можливе за умови, якщо суд позбавлений можливості вирішити спір по суті з вини позивача, який не подав без поважних причин витребувані згідно з ухвалами суду докази, необхідні для вирішення спору, або його представник не з`явився на виклик у засідання господарського суду чи не повідомив про причини неявки і його нез`явлення перешкоджає вирішенню спору.

При цьому поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об`єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов`язків, покладених на нього судом (висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23.08.2023 у справі № 910/13094/17).

У даному випадку, суд неодноразово визнавав обов`язковою участь представника заявника - ТОВ Компанія Ніко-Тайс у судовому засіданні для з`ясування обставин справи, оскільки жодного доказу на підтвердження обставин, викладених у заяві про покладення солідарної відповідальності на органи управління боржника в частині порушення органами управління вимог ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства, до цієї заяви не долучено, натомість заявник долучив до заяви лише витяги з ЄДРЮОФОП та витяги з реєстру речових прав, з яких неможливо встановити ані наявності обов`язку боржника звернутися до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, ані моменту виникнення такого обов`язку, встановлення якого є визначальним у даному випадку.

У своїй заяві щодо солідарної відповідальності заявник посилається на ухвалу суду у даній справі, датовану 11.02.2014, та інші ухвали, якими «досліджено та надано оцінку діям/бездіяльності органів управління боржника на предмет виконання існуючих зобов`язань як перед заявником, так і перед іншими кредиторами». Встановити, які саме процесуальні документи заявник мав на увазі неможливо, до того ж ухвала від 11.02.2014, на яку посилається заявник, взагалі не стосується діяльності боржника чи органів управління (в ухвалі розглянуто лише питання правонаступництва).

У заяві ТОВ Компанія Ніко-Тайс повсякчас посилається на матеріали справи, які нібито свідчать про самоусунення органів управління від участі у господарській діяльності боржника, невжиття заходів на недопущення банкрутства та наявність дій, спрямованих на приховування фінансово-майнового стану боржника та ін., при цьому не вказує жодного конкретного доказу на підтвердження зазначеного.

У зв`язку з зазначеним суд неодноразово зобов`язував заявника надати суду докази на обґрунтування заяви про покладення на органи управління боржника солідарної відповідальності за зобов`язаннями боржника.

Заявник був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання 29.04.2025, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку документа в кабінет електронного суду заявника - ТОВ Компанія Ніко-Тайс ще 03.04.2025, однак для участі в судовому засіданні представника не направив, подавши заяву про розгляд справи без участі представника не зазначивши поважності причини неявки у т.ч. й в режимі ВКЗ (про що суд неодноразово сповіщав заявника). Крім того, заявник на неодноразову вимогу суду не надав витребувані судом докази на обґрунтування своєї позиції, не пояснив причин неподання таких доказів.

Указане є підставою для залишення без розгляду заяви ТОВ Компанія Ніко-Тайс щодо покладення солідарної відповідальності на органи управління боржника на підставі ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Слід враховувати, що у разі неможливості взяти участь у судовому засіданні одного представника позивач може вжити інших заходів щодо забезпечення свого правового захисту в судовому засіданні, а саме, направити у судове засідання керівника підприємства, установи, організації чи у будь-який спосіб повідомити суд про поважність причин неявки.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення позову без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, оскільки невиконання позивачем своїх процесуальних обов`язків унеможливлює виконання судом вимог ГПК України щодо виконання завдань господарського судочинства.

Суд вважає за необхідне зазначити, що заявник самостійно на власний розсуд розпоряджається наданими йому процесуальним законом правами. Приписами ГПК України на учасників процесу покладено обов`язок добросовісного виконання учасниками справи своїх обов`язків, в тому числі покладених судом. Заявнику було забезпечено можливість реалізувати права та обов`язки без будь-яких перепон чи ускладнень. Процесуальне законодавство дисциплінує заявника, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Залишення заяви ТОВ Компанія Ніко-Тайс без розгляду не позбавляє заявника можливості реалізувати право на отримання судового захисту шляхом повторного звернення до суду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007).

Керуючись ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 202, 226, 233-235, 254-257 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс вих. № 01-1/10 від 10.10.2024 про покладення на органи управління боржника солідарної відповідальності за зобов`язаннями боржника залишити без розгляду.

2. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс, що залишення заяви без розгляду не позбавляє йогог можливості реалізувати право на отримання судового захисту шляхом повторного звернення до суду після усунення обставин, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку і строки, встановлені ст. 254-259 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 29.04.2025

Суддя Т.М.Давченко