ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
01.05.2025р. Справа № 904/5719/24
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Адама Україна», м. Київ
До: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФГ ДАР Андріївка», м. Самар
Про: стягнення 2 541 541,03грн. (розгляд заяви про прийняття додаткового рішення)
Суддя Васильєв О.Ю.
секретар судового засідання Буханець І.П.
Від позивача: не з`явився;
Від відповідача: не з`явився
ТОВ «Адама Україна» (позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «ФГ Дар Андріївка» (відповідач) про стягнення 2 541 541,03грн. (в т.ч.: 1 885 960,50грн. - основний борг; 73 832,74грн. - пеня; 73 832,74грн. - проценти (26% річних); 371 192,10грн. - штраф та 136 722,95грн. - різниця в ціні товару).
Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.25р. у справі №904/5719/24 позовні вимоги задоволено; стягнуто з відповідача ТОВ «ФГ ДАР Андріївка» (51200, м. Самар, вул. Бєлої З., буд. 2; ) на користь позивача ТОВ «Адама Україна»: 1 885 960,50грн. - заборгованості, 73 832,74грн. пені, 73 832,74грн. - 26 %, 371 192,10грн. - штрафу, 136 722,95грн. - курсової різниці в ціні товару та 30 498,50грн. - витрат по сплаті судового збору.

10.04.25р. через систему «Електронний суд» від ТОВ «Адама Україна» (позивач) надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 45 000,00грн.

Ухвалою суду від 14.04.25р. запропоновано ТОВ «ФГ Дар Андріївка» ( відповідач ) надати письмові пояснення стосовно заяви ТОВ «Адама Україна» про стягнення з відповідача 45 000,00грн. - витрат на професійну правничу допомогу.

25.04.25р. через систему «Електронний суд» від ТОВ «ФГ Дар Андріївка» (відповідач) надійшли заперечення на заяву щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в яких він зазначає, що докази на підтвердження розміру судових витрат не були подані позивачем у встановлений законом строк, позивач не навів суду жодних поважних причин щодо неможливості подання доказів у встановлені строки, а також те, що докази судових витрат були наявні у позивача на стадії подачі позову та не надані суду до моменту судових дебатів . Вважає , що заява позивача про ухвалення додаткового рішення є такою, що підлягає залишенню судом без розгляду в контексті положень ч. 8 ст. 129 ГПК України. Окрім того, відповідач вказує на те, що наданий позивачем акт приймання передачі наданої правничої допомоги містить орієнтовний (розширений) перелік видів правничої допомоги, який сформований на підставі припущень на етапі складання додатку № 15 від 27.11.24р. та не містить конкретного узгодженого переліку наданої правничої допомоги з зазначенням часових витрат та їх вартості. Також , вказує, що справа не є складною; заявлені позовні вимоги є типовими для цих справ; розрахунок доданий до позову є аналогічним розрахунку, доданої до досудової вимоги; обсяг документів , поданих до суду є незначним; позов поданий через ЄСІТС, що не вимагає витрачання додаткового часу для підготовки та направлення документів в паперовій формі. Таким чином, заявлений розмір часових витрат адвоката на складання позовної заяви є завищеним. Також, відповідач звертає увагу на те, що середню вартість наданих послуг вираховується сукупно по всіх видах правової допомоги (незалежно від виду спору, галузі спірних правовідносин, складності справи, суспільного резонансу, тощо) та не може бути визначальним показником вартості юридичних послуг. У зв`язку з вищевикладеним, просить зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 15 000,00грн.

Ухвалою суду від 28.04.25р. призначено розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення на 01.05.25р.

До судового засідання 01.05.25р. сторони не забезпечили явку своїх представників, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, від них надійшли клопотання про розгляд заяви без участі представників .

Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За викладених обставин, суд розглядає заяву позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, з`ясувавши фактичні обставини, сукупно оцінивши докази, які мають значення для розгляду заяви, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.02.24р. між ТОВ «Адама Україна» (клієнт) та АО «Аверум Лігал» (адвокатське об`єднання) укладено договір про надання правничої допомоги №04-LS/24, відповідно до умов якого, адвокатське об`єднання зобов`язується надавати клієнту правничу допомогу на умовах і в порядку, визначених цим договором, а клієнт зобов`язується сплатити адвокатському об`єднанню винагороду (гонорар) за її надання та компенсувати фактичні витрати, необхідні для виконання доручення. (п. 1.1.)Клієнт зобов`язаний сплатити гонорар в розмірі на умовах, визначених договором. (п. 3.1.1.) Розмір гонорару, який підлягає сплаті клієнтом, визначається за згодою сторін та вказується в акті про надання правничої допомоги, з розрахунку 1 година роботи адвоката становить 5 000,00грн. без ПДВ, 1 година роботи помічника адвоката становить 3 000,00грн. без ПДВ, якщо інший розмір винагороди не визначений в додаткових угодах/додатках до цього договору (п. 4.2.) Попередньо узгоджений сторонами розмір гонорару може зазначатись у додатках до договору. Остаточний розмір гонорару, який підлягає сплаті клієнтом, вказується в актах про надання правничої допомоги, які формуються в міру необхідності та вручаються безпосередньо клієнту (уповноваженій особі клієнта) або направляються засобами поштового чи комунікаційного зв`язку за його місцем знаходженням. (п. 4.3.) Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 7.1.) Загальна вартість правничої допомоги Адвокатського об`єднання за цим додатком складає 45 000,00грн. Вартість правничої допомоги вказана без урахування ПДВ та інших податків, які будуть додатково включені до рахунку в разі необхідності (п. 3 додатку №15).

В обґрунтування понесення витрат на оплату послуг адвоката позивачем подано копії ордеру на надання правничої допомоги серія АІ №11776759 від 27.12.24р., свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС №7316/10 від 01.03.19р., договору про надання правничої допомоги №04-LS/24 від 02.02.24р., додаткової угода №1 від 02.09.24р., додатку №15 від 27.11.24р. до договору про надання правничої допомоги №04-LS/24 від 02.02.24р., акту приймання-передачі наданої правничої допомоги №5 від 08.04.24р., рахунок на оплату №15 від 19.12.24р. на суму 45 000,00грн., платіжної інструкції №5896 від 26.12.24р. на суму 45 000,00грн. Із акту приймання-передачі наданої правничої допомоги №5 від 08.04.25р. вбачається, що виконавцем було надано послуги позивачу, пов`язані з розглядом справи №904/5719/24 у сумі 45 000,00грн. Позивач заявляє до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 45 000,00грн.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, сукупно оцінивши докази, які подані заявником, суд вважає за необхідне частково задовольнити заяву ТОВ «Адама Україна» з наступних підстав.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України).

У позовній заяві позивач у справі попередньо визначив витрати на професійну правничу допомогу у сумі 45 000,00грн.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесення витрат на оплату послуг позивач надав приймання-передачі наданої правничої допомоги №5 від 08.04.25р.

Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

За змістом ч. 5 ст. 129 ГПК України відсутність клопотання учасника справи про зменшення витрат на професійну правничу допомогу не звільняє суд від необхідності при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховувати:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вирішуючи питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу , суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.20р. у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подані позивачем до суду в межах передбаченого законом строку.

Здійснюючи аналіз заявленої позивачем до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу у контексті зазначених правових критеріїв, суд приймає до уваги також положення ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з якою гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З урахуванням наведених вище обставин, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на адвокатську допомогу до суми 35 000,00грн., яка на переконання суду є співмірною із часом, необхідним для виконання відповідних робіт/послуг.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 221, 244 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Заяву про ТОВ «Адама Україна» стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

2.Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФГ ДАР Андріївка» (51200, м. Самар, вул. Бєлої З., буд. 2; ) на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Адама Україна» (04050, м. Київ, вул. Миколи Пимоненка, буд.13, офіс № 4А/41; ): 35 000,00грн. - витрат на професійну правничу допомогу. Видати відповідний наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

3. В решті заяви відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його складання.

Суддя Васильєв О.Ю.