УХВАЛА

м. Київ

28.04.2025Справа № 910/931/25

За позовом: ОСОБА_1 ;

до відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАФІТІНВЕСТ»;

до відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВАЛЛІВСЬКИЙ ГРАФІТ»;

до відповідача-3: товариства з обмеженою відповідальністю «СТОУН ФАУНД»;

до відповідача-4: компанії «ВОЛЬТ РІСОРСЕС ЛІМІТЕД»;

про: стягнення (витребування з володіння) часток у статутному капіталі, визначення розміру статутного капіталу та розірвання договору.

Суддя Сергій Балац

Секретар судового засідання Катерина Вознюк

Представники:

позивача: не з`явилися;

відповідача-1: не з`явилися;

відповідача-2: не з`явилися;

відповідача-3: не з`явилися;

відповідача-4: Мисенко К.В.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАФІТІНВЕСТ», товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВАЛЛІВСЬКИЙ ГРАФІТ», товариства з обмеженою відповідальністю «СТОУН ФАУНД» та компанії «ВОЛЬТ РІСОРСЕС ЛІМІТЕД» про стягнення (витребування з володіння) часток у статутному капіталі, визначення розміру статутного капіталу та розірвання договору.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 03.02.2025 №910/931/25 вказану позовну заяву залишено без руху на підставі п. 9 ч. 3 ст. 162 ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та встановлено заявнику строк на усунення недоліків позовної заяви - 7 (сім) днів з дня вручення даної ухвали.

До господарського суду, в межах строку, надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, вказані в ухвалі господарського суду від 03.02.2025 № 910/931/25.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/931/25 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 07.04.2025.

04.04.2025 представник позивача подав до господарського суду м. Києва заяву, якою зокрема, просив суд відкласти підготовче засідання по справі для належного ознайомлення та опрацювання матеріалів справи новим представником.

07.04.2025 до господарського суду від відповідача - 4 надійшов відзив на позовну заяву та заява про залишення позовної заяви без розгляду, яка мотивована наявністю третейського застереження в договорі купівлі-продажу (в Особливій формі) часток в ТОВ «Графітінвест», ТОВ «Заваллівський Графіт» та ТОВ «Стоун Фаунд» від 23.04.2021.

В підготовчому засіданні 07.04.2025 оголошено перерву до 28.04.2025.

Ухвалою-повідомленням від 07.04.2025 позивача та відповідачів 1-3 було повідомлено, зокрема, про наступну дату підготовчого засідання.

22.04.2025 від відповідача - 4 надійшли письмові пояснення згідно яких, відповідач просив суд залишити позовну заяву без розгляду.

В підготовчому засіданні 28.04.2025 оголошено перерву для постановлення ухвали, після закінчення якої суд проголосив вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши клопотання компанії «ВОЛЬТ РІСОРСЕС ЛІМІТЕД» про залишення позову без розгляду, суд зазначає наступне.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

При вирішенні питання залишення позову без розгляду з підстав, передбачених пунктом 7 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має встановити наявність сукупності таких умов:

- існування арбітражної (третейської) угоди, за якою позов у питанні, що порушено у державному суді, належить до компетенції арбітражного (третейського) суду;

- від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді;

- встановлення судом prima facie дійсності, чинності та виконуваності арбітражної (третейської) угоди;

- спір не відноситься до категорії спорів щодо яких передбачена заборона на передачу спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу (ч. 1 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України).

Звертаючись до суду з даним позовом позивач просив суд стягнути (витребувати з володіння) з компанії «ВОЛЬТ РІСОРСЕС ЛІМІТЕД» на користь позивача частки у статутних капіталах товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАФІТІНВЕСТ», товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВАЛЛІВСЬКИЙ ГРАФІТ та товариства з обмеженою відповідальністю «СТОУН ФАУНД» та з урахуванням вказаної вимоги визначити розмір часток позивача, як учасника у статутному капіталі вказаних Товариств, а також розірвати договір купівлі-продажу (в Особливій формі) часток в ТОВ «Графітінвест», ТОВ «Заваллівський Графіт» та ТОВ «Стоун Фаунд» від 23.04.2021.

Тобто, предметом позову є визнання частки позивача в статутних капіталах товариств та стягнення (витребування з володіння) з відповідача - 4 часток в статутному капіталі відповідачів 1-3 на користь позивача, визнання та розірвання договору купівлі - продажу часток в товариствах від 23.04.2021.

Підставами позову є неналежне виконанням відповідачем 4 - компанією «ВОЛЬТ РІСОРСЕС ЛІМІТЕД», як покупцем умов укладеного між позивачами та компанією договору купівлі - продажу часток в ТОВ «Графітінвест», ТОВ «Заваллівський Графіт» та ТОВ «Стоун Фаунд» від 23.04.2021 року в частині своєчасної та повної сплати на користь позивача купівельної ціни часток (відкладеного платежу), внаслідок чого позивач зазначає про наявність підстав для повернення частини неоплачених покупцем часток, що сукупно складає 10% статутного капіталу товариств - 3 150 200,00 грн.

Крім того, у позовній заяві позивач зазначив про необхідність захисту своїх прав шляхом відновлення попереднього складу учасників товариств, але з іншим розподілом часток в статутному капіталі.

Отже, спір виник з правочину щодо часток в юридичній особі і регламентується п. 4 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України та стосується саме правочину щодо корпоративного права, відповідно вказаний спір не підпадає під визначення спорів, котрі не можуть бути передані сторонами на вирішення міжнародного комерційного арбітражу, що визначені у частині 1 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, а тому може бути переданий на розгляд міжнародного комерційного арбітражу.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.04.2021 між ОСОБА_1 (продавець), та компанією «ВОЛЬТ РІСОРСЕС ЛІМІТЕД» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу часток в ТОВ «Графітінвест», ТОВ «Заваллівський Графіт» та ТОВ «Стоун Фаунд».

В пункті 27.2. «Вирішення спорів» вказаного договору купівлі-продажу часток договору визначено наступне:

(а) Будь-які спори, розбіжності або претензії, що виникають між Сторонами із цього Договору або у зв?язку із ним, включно з будь-якими питаннями стосовно його існування, дійсності або припинення, повинні передаватися до та повинні бути остаточно вирішені обов`язковим та фінальним арбітражем за правилами Лондонського Міжнародного Арбітражного Суду (Правила ЛМАС), чинними на дату набрання чинності цього Договору («Арбітражні Правила»), які вважаються включеними шляхом посилання в цій статті".

(в) Арбітражний трибунал повинен складатись із трьох арбітрів ("Арбітражний Трибунал"), де один з арбітрів призначатиметься заявником (заявниками), один - відповідачем (відповідачами), і третій, який має виступати в якості головуючого Арбітражного Трибуналу, призначатиметься Лондонським Міжнародним Арбітражним Судом відповідно до Арбітражних Правил. Якщо відповідач (відповідачі) не зможе (зможуть) призначити другого арбітра протягом 15 календарних днів після призначення першого арбітра заявником (заявниками), тоді другого арбітра призначить Лондонський Міжнародний Арбітражний Суд відповідно до Арбітражних Правил.

(с) Мовою, яка використовуватиметься в арбітражному провадженні, є англійська, а арбітражне рішення також буде винесене англійською мовою ("Рішення").

(d) Фактичним місцем здійснення арбітражу або юридичним місцем арбітражу повинен бути Лондон, Англія. "

Суд зазначає, що договір купівлі-продажу від 23.04.2021 підписаний позивачем та компанією «ВОЛЬТ РІСОРСЕС ЛІМІТЕД» без зауважень та заперечень.

При цьому, у пункті 27.1 «Право, що застосовується» договору купівлі-продажу часток сторони визначили, що тлумачення, дійсність та виконання цього договору, а також всі позадоговірні зобов`язання, що виникають з цього Договору або у зв`язку з ним, регулюються правом Англії.

Тобто, у вказаному договорі міститься арбітражна угода, укладена у вигляді арбітражного застереження.

Згідно з частиною 1 статтею 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, враховуючи що у договорі купівлі-продажу від 23.04.2021 міститься арбітражна угода, у вигляді арбітражного застереження відповідно до якої будь-які спори, розбіжності або претензії, що виникають між сторонами із цього договору або у зв`язку із ним, включно з будь-якими питаннями стосовно його існування, дійсності або припинення, повинні передаватися до та повинні бути остаточно вирішені обов`язковим та фінальним арбітражем за правилами Лондонського Міжнародного Арбітражного Суду (Правила ЛМАС), суд зазначає, що будь-яка суперечка/спір, що виникає по договору купівлі-продажу часток від 23.04.2021 або у зв`язку з ним, охоплює також і спори стосовно виконання/невиконання такого договору та повинен вирішуватися за правилами Лондонського Міжнародного Арбітражного Суду.

При цьому, як свідчать матеріали справи, відповідач - 4 заперечує проти вирішення даного спору в господарському суді, підтверджує що арбітражна угода є дійсною та може бути виконана, відповідач подав свої заперечення до початку розгляду справи по суті, як того вимагають наведені положення процесуального законодавства; в свою чергу, судом не встановлено обставин щодо недійсності, втрати чинності, неможливості виконання арбітражної угоди.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини у справі, суд зазначає що підписавши угоду, в якій міститься арбітражне застереження, її сторони фактично погодилися з передбаченим у ній порядком вирішення спорів, що свідчить про вільне волевиявлення сторін щодо передачі спорів на вирішення за правилами Лондонського Міжнародного Арбітражного Суду.

Як вбачається з матеріалів справи, заперечення компанії «ВОЛЬТ РІСОРСЕС ЛІМІТЕД» проти вирішення спору у господарському суді були подані відповідачем-4 у порядку та строк, передбачений пунктом 7 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, тобто до початку розгляду судом справи по суті та до подання відповідачем-4 першої заяви щодо суті спору.

При цьому, матеріали справи не містять доказів недійсності, втрати чинності або обставин неможливості виконання договору купівлі-продажу часток в ТОВ «Графітінвест», ТОВ «Заваллівський Графіт» та ТОВ «Стоун Фаунд» від 23.04.2021, яким передбачені умови про вирішення спорів у міжнародному комерційному арбітражу.

Судом також враховано висновок Великої Палати Верховного Суду (постанова від 01.11.2023 у справі № 910/3208/22): "...за усталеною практикою Європейського суду з прав людини добровільна відмова від судового порядку вирішення спору на користь арбітражу є загалом прийнятною в аспекті дотримання статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. зокрема рішення у справі Suovaniemi and others v. Finland, заява № 31737/96, 23.02.1999), тому залишення судом без розгляду позову через наявність арбітражної угоди саме по собі не становить неприйнятного обмеження доступу до суду."

Враховуючи наведене, суд зазначає, що клопотання відповідача - 4 про залишення позову без розгляду є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки наявні обставини для застосування приписів п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Окремою підставою залишення позову без розгляду є наступне.

Про дату та час підготовчого засідання, яке призначено на 07.04.2025, позивач був повідомлений судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами направлення судом ухвали господарського суду м. Києва №910/931/25 від 06.03.2025 позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення №700 на адресу місцезнаходження позивача, за адресою: 18002, місто Черкаси, вулиця Благовісна. будинок 174, квартира 12.

В підготовче засідання, яке відбулися 07.04.2025 позивач не з`явився, попередньо подавши заяву про відкладення підготовчого засідання.

Про дату та час підготовчого засідання, яке призначено на 28.04.2025, позивач повідомлений належним чином шляхом направлення ОСОБА_2 (представнику позивача) ухвали-повідомлення №910/931/25 від 07.04.2025 в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету 10.04.2025.

Проте, в підготовче засідання 28.04.2025 позивач (представник позивача) не з`явився, про причини нез`явлення та про поважність таких причин суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 22.01.2019 у справі № 922/2584/18 здійснивши аналіз положень статей 202, 226 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про можливість розгляду позовних вимог у разі неявки в судове засідання належним чином повідомленого про час та місце проведення судового засідання позивача (його представника), неповідомлення позивача про причини такої неявки лише за наявності двох умов - якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та, одночасно, якщо його неявка не перешкоджає вирішенню спору. Враховуючи наведене, Касаційний господарський суд дійшов висновку про те, що неподання відсутнім позивачем в підготовчому засіданні до суду заяви про розгляд справи за його відсутності та неповідомлення про неявку і поважність її причини зумовлює залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи правову позицію Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, яка викладена в постанові від 13.09.2019 у справі № 916/3616/15, відповідно до частин першої - четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами пункту 2 частини 1 та пункту 3 частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

Положеннями частини 1 статті 120 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Відповідно до статті 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі. Колегія суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду наголошує на тому, що вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 зі справи "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 05.06.2020 справа № 910/16978/19 проаналізувавши зміст вищенаведених норм процесуального закону, дійшов висновку, що обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною 4 статті 202, пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зауважує, що в даному випадку у разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 202, 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

При цьому, у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до вимог статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Отже, у випадку якщо позивач має намір взяти участь у судовому засіданні, однак не має можливості взяти участь у першому засіданні, він має повідомити суд про причини неявки і у випадку визнання таких причин поважними, суд може відкласти розгляд справи.

Частиною 4 статті 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Слід зазначити, що на відміну від пункту 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, в редакції, чинній до 15.12.2017, яка як підставу залишення позовної заяви без розгляду передбачала неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, або неявку представника позивача на виклик у засідання господарського суду, якщо його нез`явлення перешкоджає вирішенню спору, наведені положення статей 202, 226 Господарського процесуального кодексу України в чинній редакції не пов`язують можливість залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Проте, наведене не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами в разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, однак звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.

Таким чином, якщо належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання позивач, не з`явився в судове засідання, не подав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності, не повідомив про неявку та про поважність причини такої неявки, суд не має передбаченої процесуальним законом можливості для розгляду позовних вимог (частина 4 статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

В такому випадку суд залишає позов без розгляду також на підставі пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене вище та керуючись п. 4, 7 ч. 1 ст. 226, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

У Х В А Л И В:

Позов залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 02 травня 2025 року.

Cуддя Сергій Балац