ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2025 р. Справа№ 910/2276/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Барсук М.А.

секретар судового засідання Медведєва К.І.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2024

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2024

та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг»

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2024

у справі № 910/2276/23 (суддя Головіна К.І.)

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг»

до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

про стягнення 16 833 558,21 грн

та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг»

про тлумачення умов договору

ВСТАНОВИВ:

10.02.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» звернулось (далі - ТОВ «ГС-Трейдинг») до Господарського суду міста Києва з позовом до до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - ПрАТ НЕК «Укренерго») про стягнення заборгованості в сумі 21 948 298, 56 грн за договором про врегулювання небалансів електричної енергії № 1850-01073 від 16.09.2022.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням ПрАТ НЕК «Укренерго» свого грошового зобов`язання за договором про врегулювання небалансів електричної енергії в сумі 142 114 881, 41 грн, внаслідок чого відповідачу було нараховано пені в сумі 1 454 974,06 грн, інфляційні втрати в сумі 18 132 511,06 грн та 3% річних у сумі 2 360 813,44 грн, що разом склало 21 948 298, 56 грн, які позивач просив стягнути в судовому порядку.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, ПрАТ НЕК «Укренерго» вказувало, що на щоденній основі здійснює розрахунки з позивачем за договором в межах доступної суми на рахунку із спеціальним режимом використання. Так, в період з 25.05.2022 по 25.10.2022 відповідач здійснив платежі на загальну суму 133 000 068,69 грн, проте їх позивач не врахував при поданні позову.

Також відповідач зазначав, що ТОВ «ГС-Трейдинг» неправильно здійснило нарахування штрафних санкцій, з дати крайнього терміну оплати виставленого рахунку в системі управління ринком, а не після підписання сторонами акту купівлі-продажу, як це передбачено в п. 4.1 договору. У той же час ні договором, ні Правилами ринку не передбачено відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за неоплачений рахунок-фактуру, а на період дії воєнного стану нарахування штрафних санкцій взагалі неможливе. Крім того відповідач заперечив проти нарахування інфляційних втрат та 3% річних, оскільки відсутні вимоги про стягнення основного боргу.

До початку розгляду справи по суті ТОВ «ГС-Трейдинг» подало заяву про зменшення розміру позовних вимог, у зв`язку зі здійсненням ПрАТ НЕК «Укренерго» оплати частини платежів за договором. У вказаній заяві позивач просив стягнути з відповідача 647 785,11 грн - пені, 14 452 796,82 грн - інфляційних втрат та 1 732 976,28 грн - 3 % річних, що разом становить 16 833 558,21 грн.

У підготовчому засіданні ПрАТ НЕК «Укренерго» подало зустрічну позовну заяву до ТОВ «ГС-Трейдинг», в якій просило суд розтлумачити п. 4.2 договору про врегулювання небалансів електричної енергії № 1850-01073 від 16.09.2022 в частині визначення дня початку розрахунку штрафних санкцій за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань.

Згідно з п. 4.2 договору у разі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань після підписання сторонами акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів винна сторона сплачує іншій стороні пеню у розмірі 0,01% за кожний день прострочення від суми простроченого платежу, але не більше розміру облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивач за зустрічним позовом зазначав, що з указаного пункту договору не зрозуміло, яким вважати день «після підписання сторонами акту купівлі-продажу», з якого розпочинається нарахування штрафних санкцій, при тому, що сторони мають право на власний розсуд визначати у договорі не тільки строк нарахування штрафних санкцій, а й період, з якого такі штрафні санкції нараховуються.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2024 зустрічний позов ПрАТ НЕК «Укренерго» до ТОВ «ГС-Трейдинг» про надання тлумачення умов договору було прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом, призначено підготовче засідання, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Заперечуючи проти вимог зустрічного позову, ТОВ «ГС-Трейдинг» вказувало, що правові підстави для тлумачення п. 4.2 договору відсутні, оскільки даний пункт не містить суперечливих формулювань, а запропонований ПрАТ НЕК «Укренерго» спосіб тлумачення вносить зміни в існуючу редакцію укладеного сторонами договору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.11.2024 у справі № 910/2276/23 позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» 3% річних у сумі 1 732 976,28 грн, інфляційні втрати у сумі 14 452 796,82 грн, пеню у сумі 1 380,00 грн та судовий збір у сумі 242 807,29 грн. У іншій частині позову відмовлено. У зустрічному позові Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» про тлумачення умов договору відмовлено. Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» з Державного бюджету України судовий збір у сумі 76 721,11 грн, сплачений відповідно до платіжного доручення № 2871 від 30.01.2023.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції встановив, що НЕК «Укренерго» в порушення умов договору та положень Правил ринку розраховувалася з ТОВ «ГС-Трейдинг» не повному обсязі та з порушенням установлених строків.

Суд відхилив твердження відповідача про те, що прострочення виконання грошового зобов`язання виникло не з його вини, вказавши, що дана обставина не впливає на обсяг зобов`язань боржника, що прострочив грошове зобов`язання, а наявність особливого алгоритму розподілу коштів на спеціальних рахунках, впровадженого у зв`язку з особливістю здійснення розрахунків на ринку електричної енергії, не спростовує його обов`язку належним чином виконувати свої господарські зобов`язання за відсутності відповідних умов договору, погоджених сторонами. Схожа за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 910/6635/21, від 15.06.2022 у справі № 910/6639/21, від 08.06.2022 у справі № 910/6636/21, від 18.10.2022 у справі № 910/6578/21, від 21.06.2023 у справі № 910/15787/21.

Перевіряючи здійснене нарахування позивачем відповідачу пені, суд врахував, що таке нарахування здійснено за період, що частково входить до періоду дії воєнного стану, тож врахувавши приписи п. 16 постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022, яка є чинною та обов`язковою для суб`єктів спірних правовідносин, дійшов висновку про те, що з ПрАТ НЕК «Укренерго» підлягають стягненню пені в сумі 1 380,00 грн, тобто в меншій сумі, ніж заявлено позивачем за первісним позовом.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання НЕК «Укренерго» про зменшення розміру штрафних санкцій, оскільки Компанія не довела наявності виняткових обставин, які можуть бути підставою для зменшення штрафних санкцій.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та трьох процентів річних за період з серпня 2021 року по жовтень 2022 року, суд встановив, що він є арифметично вірним та обґрунтованим, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 14 452 796,82 грн інфляційних втрат та 3% річних в сумі 1 732 976,28 грн задовольнив.

Клопотання НЕК «Укренерго» про зменшення розміру нарахованих 3% річних залишено судом без задоволення, з огляду на те, що 3% річних за своєю правовою природою не є штрафними санкціями в розумінні ст. 549 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, отже у суду відсутні підстави для зменшення розміру нарахованих позивачем 3% річних за ст. 233 ГК України.

Суд першої інстанції дійшов до висновку про відсутність правових підстав для тлумачення умов п. 4.2 договору, відтак, зустрічний позов ПрАТ НЕК «Укренерго» залишив без задоволення.

За висновком суду, п. 4.2 договору узгоджується з приписами чинного господарського та цивільного законодавства, і в контексті пункту 7.7.4 гл. 7.7 розділу VII Правил ринку є цілком зрозумілим та таким, що не викликає труднощів у його однозначному тлумаченні, в той час, як позивач за зустрічним позовом недобросовісно користується своїми правами сторони договору та безпідставно заявляє про незрозумілість змісту для Компанії.

Суд виснував, що зі змісту позовних вимог та доводів НЕК «Укренерго» вбачається, що запропонований позивачем за зустрічним позовом спосіб тлумачення договору по суті спрямований на внесення змін до вказаного пункту договору, а саме - встановлення нового порядку визначення дати нарахування штрафних санкцій.

Також суд звернув увагу на те, що при укладенні договору, сторонами не вчинялись дії, передбачені Цивільним та Господарським кодексами України, спрямовані на врегулювання розбіжностей щодо умов договору чи його тлумачення. Більш того, вказаний договір виконувався сторонами з 2020 року, що свідчить про відсутність у сторін неоднозначного тлумачення його умов при його виконанні.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 12.12.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 96 160,02 грн. У решті вимог відмовлено.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат позивача за первісним позовом на правничу допомогу в розмірі 5% від суми задоволених позовних вимог, а саме «гонорару успіху», суд першої інстанції, виходячи з принципу співмірності та розумності у визначенні вартості адвокатських послуг, суд вважав за необхідне зменшити розмір витрат позивача на правничу допомогу з 809 357, 65 грн до 100 000,00 грн та враховуючи часткове задоволення позову такі витрати складають 96 160,02 грн (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог).

Не погодившись з висновками та мотивами, якими керувався суд першої інстанції при прийнятті судових рішень, Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» через підсистему «Електронний суд» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2024 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2024 у справі №910/2276/23 у задоволеній частині позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом ухвалено рішення про задоволення позовних вимог без з`ясування обставин, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають обставинам справи; судом порушено норми процесуального права і неправильно застосовано норми матеріального права.

Скаржник наголошував на тому, що умовою проведення розрахунків з позивачем є наявність коштів на рахунку із спеціальним режимом використання, що надійшли від учасників балансуючого ринку. Разом з тим у зв`язку з систематичним порушенням рядом учасників ринку - сторонами відповідальними за небаланс, своїх фінансових зобов`язань перед ОСП, зазначений вище поточний рахунок відповідача із спеціальним режимом використання не накопичує в достатній мірі коштів для належного проведення ОСП розрахунків на балансуючому ринку.

За доводами скаржника, доказів порушення НЕК «Укренерго» установленого Законом №2019-VIII алгоритму розрахунків за балансуючу електроенергію позивачем не надано, а судом не встановлено.

Також скаржник наголошував на тому, що на спірні правовідносини поширюються приписи Постанови НКРЕКП №332, в яких передбачено, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, укладеними відповідно до Закону №2019-VIII, вимоги позивача до НЕК «Укренерго» щодо стягнення штрафних санкцій у цьому випадку є передчасними.

За доводами скаржника, ТОВ «ГС-Трейдинг» здійснено невірний розрахунок інфляційних втрат, оскільки визначення величини приросту індексу споживчих цін має здійснюватися із заокругленням до десяткового числа після коми.

Не погоджуючись із додатковим рішенням, НЕК «Укренерго» вказувало, що «гонорар успіху» не був необхідним у зв`язку з розглядом даної справи в Господарському суді міста Києва. Крім того скаржник вказував на неможливості покладення на відповідача (не на сторону договору, де передбачено гонорар) «гонорару» в розмірі 100 000,00 грн.

Також скаржник вказував, що Додатковою угодою від 23.12.2022 визначено, що сплата гонорару здійснюється після набрання рішенням суду законної сили. Утім, станом на час розгляду заяви рішення не набрало законної сили, відповідно була відсутня сума для обрахунку 5%, що свідчить про передчасність ухвалення додаткового рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» також звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2024 в частині відмови у розподілі судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 709 357,65 грн та ухвалити нове, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 809 357,65 грн.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що оскаржуване додаткове рішення прийнято судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права.

За доводами ТОВ «ГС-Трейдинг», суд першої інстанції не врахував факт того, що позивач пред`явив до відшкодування лише гонорар успіху, тобто без витрат на правничу допомогу за погодинним базовим ставками, що передбачено також укладеним між АО «Овчаров та партнери» та ТОВ «ГС-ТРЕЙДИНГ» договором про надання правової допомоги від 05.08.2021.

Разом з тим, судом першої інстанції, в оскаржуваному рішенні не обґрунтовано у чому полягає завищення пред`явлених до розподілу судових витрат,тоді як зменшуючи судові витрати, суд першої інстанції не дослідив ціни на ринку адвокатських послуг.

На переконання скаржника, ТОВ «ГС-Трейдинг» заявлені судові витрати на професійну правничу допомогу є розумними, з огляду на те, що відповідач є найбільшим підприємством в Україні у сфері енергетики, має мільярдні прибутки, а тому відшкодування пред`явлених судових витрат не є для нього надмірним та тяжким.

Також, на переконання ТОВ «ГС-Трейдинг», зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу у 8 разів від заявленого є необґрунтованим.

Разом з тим, скаржник просив суд поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» пропущений строк на апеляційне оскарження додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2024 по справі № 910/2276/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2024 у справі № 910/2276/23. Розгляд апеляційної скарги призначено на 26.02.2025.

Іншою ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2024 у справі № 910/2276/23. Об`єднано в одне провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2024 та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2024 у справі № 910/2276/23. Спільний розгляд апеляційних скарг призначено на 26.02.2025.

24.01.2025 до Північного апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач за первісним позовом просив у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» на додаткове рішення у справі № 910/2276/23 відмовити.

На переконання НЕК «Укренерго», така додаткова винагорода адвокату за досягнення позитивного рішення у справі як «гонорар успіху», за своїм змістом і правовою природою не є ціною договору (платою за надані послуги) у розумінні статей 632, 903 Цивільного кодексу України та статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а є платою за сам результат - позитивне рішення, досягнення якого відповідно до умов договору не ставиться у залежність від фактично наданих послуг, так як і не є професійною правничою допомогою в розумінні пункту 1 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не є послугою адвоката та не відноситься до судових витрат. «Гонорар успіху» у зв`язку з цим не був необхідним.

НЕК «Укренерго» вказувало, що враховуючи необґрунтованість доводів позивача щодо порушення прав ТОВ «ГС-Трейдинг», а також враховуючи предмет та підстави позовних вимог у справі, виходячи з характеру спірних правовідносин та обсягів поданих позивачем документів, розмір заявлених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 809 357,65 грн є явно завищеними, порівняно зі часом, витраченим адвокатом на надання послуг, як наслідок просимо суд у задоволенні апеляційної скарги позивача відмовити.

25.02.2025 до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» надійшла заява щодо розподілу судових витрат, в якій позивач за первісним позовом просив ухвалити рішення, яким стягнути з НЕК «Укренерго» на користь ТОВ «ГС-Трейдинг» витрати на професійну правничу допомогу адвоката у вигляді «гонорару успіху» у розмірі 809 357,65 грн.

ТОВ «ГС-Трейдинг» вказувало, що звертається до суду апеляційної інстанції з даною заявою, з огляду на те, що ухвалою від 12.12.2024 Господарським судом міста Києва було лише частково заяву про розподіл судових витрат.

26.02.2025 до Північного апеляційного господарського суду, через підсистему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» надійшла заява про відкладення розгляду справи, мотивоване зайнятістю уповноваженого представника в іншому судовому розгляді.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 розгляд справи № 910/2276/23 відкладено на 16.04.2025.

15.04.2025 до Північного апеляційного господарського суду, через підсистему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» надійшла заява про надання доступу, в якій викладено прохання щодо відкладення розгляду справи на іншу дату та надання можливості представнику ТОВ «ГС-Трейдинг» ознайомитись з матеріалами справи, шляхом надання доступу до них у системі «Електронний суд».

У судове засідання 16.04.2025 з`явився представник відповідача за первісним позовом. Позивач за первісним позовом у судове засідання 16.04.2025 уповноважених представників не направив.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з частинами 1, 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі зокрема повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) звертав увагу, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 04.10.2001 у справі «Тойшлер проти Німеччини»).

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (див. mutatis mutandis ухвалу ЄСПЛ від 01.04.2008 щодо прийнятності у справі «Гуржий проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), рішення ЄСПЛ від 17.07.2012 у справі «Мускат проти Мальти» (Muscat v. Malta)).

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні.

Розглянувши доводи апелянтів, заслухавши позицію представника НЕК «Укренерго», перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційних скарг, з огляду на таке.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.09.2020 ТОВ «ГС-Трейдинг» (СВБ) приєднався до умов договору (ідентифікатор договору № 1850-01072, дата акцептування 16.09.2020) про врегулювання небалансів електричної енергії (далі - договір) та був долучений до реєстру учасників ринку, що підтверджується повідомленням від відповідача (ОСП) від 16.09.2020 за № 01/33562.

Відповідно до пункту 1.1 договору, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ, у тому числі її балансуючої групи. Договір є договором приєднання, в розумінні якого мають бути прийняті іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому.

Надалі договірні відносини сторін змінювались в редакції договорів відповідно до наказів Голови правління НЕК «Укренерго» № 85 від 06.03.2020, № 634 від 26.11.2020, № 709 від 21.12.2020, № 6 від 05.01.2021, № 111 від 25.02.2021, № 141 від 16.03.2021, № 303 від 01.06.2021, № 58 від 31.01.2022, № 161 від 21.04.2022, № 176 від 16.05.2022, № 236 від 09.06.2022.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено місцевим господарським судом, на виконання умов договору позивачем у період з серпня 2021 року по жовтень 2022 року було поставлено, а відповідачем - отримано балансуючу енергію на загальну суму 142 114 881,41 грн

На виконання умов договору позивачем та відповідачем були підписані акти купівлі-продажу з актами коригування, чим підтверджується факт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів в узгоджених обсягах і вартості.

Відповідно до п. 7.7.4 гл. 7.7 розділу VII Правил ринку оплата платіжного документа з банківського рахунку АР на банківський рахунок учасника ринку здійснюється протягом чотирьох робочих днів з дати направлення рахунку.

За таких обставин, враховуючи приписи п. 7.7.4 Правил ринку, кінцевим строком оплати вартості небалансів є:

- за рахунками-фактури №№ 241, 722, 962 - 13.09.2021;

- за рахунком-фактури № 483 - 17.09.2021;

- за рахунками-фактури №№ 262, 905 - 23.09.2021;

- за рахунком-фактури № 456 - 25.07.2022;

- за рахунками-фактури №№ 272, 513 - 25.10.2021;

- за рахунком-фактури № 934 - 03.11.2021;

- за рахунками-фактури №№ 070, 615 - 03.11.2021;

- за рахунками-фактури №№ 237, 45, 693, 51, 060, 518 - 12.11.2021;

- за рахунком-фактури № 451 - 19.09.2022;

- за рахунками-фактури №№ 710, 948, 179, 640, 873, 107 - 24.11.2021;

- за рахунком-фактури № 2611202(100722 - 02.12.2021;

- за рахунками-фактури №№ 483, 257, 856, 088, 320 - 13.12.2021;

- за рахунком-фактури № 62 - 20.09.2022;

- за рахунками-фактури №№ 252, 483, 711, 939, 620, 850, 081, 309 - 23.12.2021;

- за рахунками-фактури №№ 485,718,950 - 06.01.2022;

- за рахунками-фактури №№ 172, 56 - 17.01.2022;

- за рахунками-фактури №№ 955, 186, 417 - 24.01.2022;

- за рахунками-фактури №№ 952, 183 - 03.02.2022;

- за рахунками-фактури №№ 414, 646, 882, 120 - 03.02.2022;

- за рахунками-фактури №№ 680, 143, 376, 607 - 11.02.2022;

- за рахунками-фактури №№ 0260, 933, 605, 1830, 053, 278 - 24.02.2022;

- за рахунками-фактури №№ 171, 281, 838, 615 - 04.03.2022;

- за рахунком-фактури № 186 - 16.03.2022;

- за рахунком-фактури № 0116 - 26.10.2022.

Як встановлено судом першої інстанції, із 142 114 881,41 грн загальної вартості електричної електроенергії для врегулювання небалансів по виставлених позивачем рахунках за заявлений період, строк оплати яких настав, відповідачем було сплачено лише 133 000 068,69 грн.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його в строк, встановлений договором або законом.

Відхиляючи доводи НЕК «Укренерго» про відсутність коштів на рахунку із спеціальним режимом використання як на підставу, що звільняє відповідача від відповідальності за неналежне виконання грошових зобов`язань, суд звертає увагу скаржника на те, що не вважаються форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) фінансова та економічна криза, дефолт, зростання офіційного та комерційного курсів іноземної валюти до національної валюти, недодержання/порушення своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів тощо (Торгово-промислова палата України, Рішення «Регламент засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили)» від 18.12.2014 № 44(5)).

Перевіряючи доводи НЕК «Укренерго» щодо невірного розрахунку судом першої інстанції інфляційних втрат та 3% річних, а також не врахування висновків Верховного Суду щодо необхідності заокруглення до десятих під ас здійснення розрахунку інфляційних втрат, колегія суддів встановила таке.

Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено індексацію грошових доходів населення як встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (ст. 1 Закону).

Статтею 2 цього Закону віднесено до об`єкту індексації грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, що не мають разового характеру, перелік яких визначено у частині першій цієї статті. Водночас ч. 2 ст. 2 цього Закону законодавець передбачив право Кабінету Міністрів України встановлювати інші об`єкти індексації, поряд з тими, що зазначені у частині першій цієї статті.

З метою реалізації Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» Кабінет Міністрів України постановою № 1078 від 17.07.2003 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (п. п. 1-1, 4 Порядку).

Отже, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України № 265 від 27.07.2007. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування ст. 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абз. 5 п. 4 постанови КМУ № 1078).

Статтею 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення, і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - «дефляція», то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.

Встановлення компетентним органом (Кабінетом Міністрів України) механізму перемножування індексів інфляції за певний період для обрахування інфляційних збитків означає, що «вартість грошей з індексом інфляції за попередній період» є визначальною при індексації грошової суми за кожний наступний період. У математиці це називається послідовність, утворена за певною закономірністю.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду в постанові від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 роз`яснила, що при зменшенні суми боргу у конкретному місяці «А» на певну суму (до прикладу 100 грн), до уваги приймається сума боргу на початок розрахункового періоду «Х», помножена на індекс інфляції у цьому місяці (до прикладу «і-1»), і від зазначеного добутку необхідно віднімати суму погашення (100 грн.) Отже, у математичному викладі це можна відобразити такою формулою:

«Х» * «і-1» - 100 грн = «ЗБ»,

де «Х» - залишок боргу на початок розрахункового періоду, «і-1» - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а «ЗБ» - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці).

А за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць («ЗБ» відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду («ЗБ») перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу та ділиться на 100%.

Для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості, від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду.

У постанові від 23.09.2021 у справі № 924/2/21 Верховний Суд, перевіряючи правильність нарахування сукупного індексу інфляції відповідно до ст. 625 ЦК України, не погодився з правильністю визначення судами попередніх інстанцій величини приросту індексу споживчих цін (сукупного індексу інфляції) та зазначив, що такий індекс має заокруглюватися до десяткового числа після коми. Так, Верховний Суд, зокрема, зауважив, що за період з червня по жовтень 2019 року сукупний індекс інфляції складає 100%, а не 99,99% (як визначено в мотивувальній частині рішення суду першої інстанції), а за період із травня по жовтень 2020 року при заокруглюванні до десяткового числа після коми сукупний індекс інфляції має визначатись як 101,2%, а не 101,19%, оскільки саме так визначаються місячні та річні індекси споживчих цін Державним комітетом статистики України.

Аналогічний висновок щодо правильності визначення величини приросту індексу споживчих цін, який має заокруглюватися до десяткового числа після коми, викладено у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19, постановах Верховного Суду від 03.04.2024 у справі № 910/4170/23, від 17.012024 у справі № 910/18308/21.

Дослідивши долучений до позовної заяви ТОВ «ГС-Трейдинг» розрахунок інфляційних втрат за період з серпня 2021 року по жовтень 2022 року, суд апеляційної інстанції, здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат, встановив, що він відповідає розрахунку суду першої інстанції та здійснений із заокругленням до десяткового числа після коми.

Перевіряючи доводи НЕК «Укренерго» щодо передчасності стягнення штрафних санкцій з посиланням на Постанову НКРЕКП №332, колегія суддів встановила таке.

Національна комісія, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, як Регулятор, прийняла у межах своїх повноважень постанову від 25.02.2022 № 332 з метою забезпечення операційної безпеки функціонування основної частини ОЕС України від 25 лютого 2022 року, ураховуючи Протокол наради щодо обговорення заходів стабілізації учасників ринку електричної енергії під час особливого періоду та діє відповідно до законів України «Про ринок електричної енергії», «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».

Згідно з пунктом 5 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 27.02.2022 № 333) рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії».

Згідно з підпунктом 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 413) на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.04.2024 у справі № 911/1359/22 констатував, що постанова № 332 від 25.02.2022 (у редакції від 26.04.2022) прийнята НКРЕКП (Регулятором) в межах своїх повноважень, а тому її положення, у тому числі, підпункт 16 пункту 1, відповідно до якого на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії, є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись ними у своїй господарській діяльності.

Враховуючи, що Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому Законами України було неодноразово продовжено і на час вирішення спору, з 24.02.2022 зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії».

Отже зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій кредитором, відповідно до постанови НКРЕКП (Регулятора) № 332 від 25.02.2022 (у редакції від 26.04.2022) стосується періоду, моментом якого є 24.02.2022, незалежно від того, з якого моменту виникло прострочення - до початку введення в Україні воєнного стану, чи під час дії такого.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.04.2024 у справі № 911/1359/22 підтвердив правомірність застосування судами пп. 16 п. 1 постанови НКРЕКП № 332 та відмови у стягненні пені, нарахованої з 02.03.2022 по 23.08.2022, тобто в період дії воєнного стану.

Отже суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача за первісним позовом пені за період з 14.09.2021 до 23.02.2022.

Відтак доводи НЕК «Укренерго» щодо неможливості нарахування та стягнення пені підлягають відхиленню.

Викладені в апеляційній скарзі доводи фактично свідчать про незгоду НЕК «Укренерго» з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни рішення не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції неспроможними.

Щодо оскарження сторонами додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2024 у справі № 910/2276/23, колегія суддів встановила таке.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За приписами ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Колегія суддів звертає увагу сторін на те, що відшкодування судових витрат не є додатковим заходом відповідальності чи штрафними санкціями.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Щодо доводів скаржника ТОВ «ГС-Трейдинг», що НЕК «Укренерго» є найбільшим підприємством в Україні у сфері енергетики, має мільярдні прибутки, колегія суддів зазначає, що вказане не є безумовною підставою для стягнення з останнього «гонорару успіху» у заявленому ТОВ «ГС-Трейдинг» розмірі, а саме 809 357,65 грн.

Так, згідно з ч. 5 ст. 126 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд апеляційної інстанції враховує, що у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22.02.2005 у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Крім того, при перегляді питання розподілу витрат ТОВ «ГС-Трейдинг» на правову допомогу суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20, згідно з яким для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат; і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо необхідності зменшення «гонорару успіху» обґрунтованими та такими, що відповідають чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, є розумно необхідними, співмірними та обґрунтованими.

У зв`язку з чим, доводи скаржника ТОВ «ГС-Трейдинг», що заявлені судові витрати на професійну правничу допомогу є розумними, колегіє суддів визнаються необгрунтованими.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» щодо розподілу судових витрат, яка надійшла на адресу апеляційного господарського суду 25.02.2025 та в якій позивач за первісним позовом просив ухвалити рішення про стягнення з НЕК «Укренерго» на користь ТОВ «ГС-Трейдинг» витрати на професійну правничу допомогу адвоката у вигляді «гонорару успіху» у розмірі 809 357,65 грн, колегія суддів встановила таке.

Відповідно до частини третьої статті 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 58 ГПК України). Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Частиною 2 ст. 169 ГПК України передбачено, що заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Приписами ч. 2. ст. 170 ГПК встановлено, що письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника) (ч. 8 статті 42 ГПК України).

Зазначені положення засвідчують обов`язковість та безумовність вимоги господарського процесуального закону стосовно підписання письмових заяв, клопотань чи заперечень власноручним або електронним цифровим підписом заявника (його представника) або особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, як підтвердження справжньої волі учасника справи.

Використання в такому випадку факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису ГПК України не допускається.

За змістом ч. 4 ст. 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Враховуючи наведене суд акцентує, що оскільки процесуальним законодавством за загальним правилом передбачено особисте звернення учасника справи до суду та власноручне підписання ним заяв, то подання процесуальних заяв з використанням факсимільного відтворення підпису заявника, що є штампом із зображенням підпису та може бути виготовлений і використаний будь-ким, не відповідає приписам частини другої статті 4, статей 42, 46, частини другої статті 169, частиною 2 ст. 170 ГПК України та не може бути доказом волевиявлення особи на підписання відповідного документа.

Близьку за змістом правову позицію щодо застосування частини восьмої статті 42 за обставин факсимільного відтворення підпису уповноваженої особи на процесуальних документах викладено у постановах Верховного Суду від 24.05.2018 у справі №5027/805-б/2012, від 26.06.2018 у справі №922/4478/16, від 23.11.2018 у справі №5023/1668/11, від 08.07.2021 у справі №916/3209/20.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції відповідно до частин 2, 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» щодо розподілу судових витрат від 21.02.2025 у справі № 910/2276/23 залишає без розгляду.

Висновок суду

Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд не допустив порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних апелянтами судових рішень.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин справи апеляційні скарги задоволенню не підлягають, а оскаржувані судові рішення - слід залишити без змін.

Розподіл судових витрат

В силу статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на апелянтів.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2024 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2024 у справі № 910/2276/23 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2024 у справі № 910/2276/23 залишити без задоволення.

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2024 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2024 у справі № 910/2276/23 залишити без змін.

4. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» щодо розподілу судових витрат від 21.02.2025 залишити без розгляду.

5. Матеріали справи № 910/2276/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 29.04.2025.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Барсук