ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року Справа № 915/500/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080 ()

до відповідача Закладу професійної (професійно-технічної) освіти "Миколаївський центр професійної освіти", вул. Айвазовського, буд. 15-Б, м. Миколаїв, 54052 ()

про стягнення коштів в сумі 83 068, 53 грн.

без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області звернулось Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача Закладу професійної (професійно-технічної) освіти "Миколаївський центр професійної освіти" заборгованість в розмірі 83 068, 53 грн., з якої: 40 896, 60 грн. - основний борг за поставлену електричну енергію за період січень-лютий 2021 року; 18 247, 41 грн. - 15 % річних; 6 385, 82 грн. - пені; 17 538, 70 грн. - інфляційних втрат.

Стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028, 00 грн.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 08.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами від сторін до суду не надходило.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/23, від 05.02.2024 № 49/2024, від 06.05.2024 №271/2024, від 23.07.2024 №469/2024, від 28.10.2024 №740/2024, № 26/2025 від 14.01.2025 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України продовжувався строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

2.1. Правова позиція позивача.

Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань за укладеним між Державним навчальним закладом "Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв" (споживач) (правонаступником якого є Заклад професійної (професійно-технічної) освіти "Миколаївський центр професійної освіти") та ДПЗД "Укрінтеренерго" (постачальник "останньої надії") договором про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника "останньої надії" та комерційної пропозиції, а саме зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати спожитої (купленої) електричної енергії за розрахунковий період з 01.01.2021 по 28.02.2021, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 40 896, 60 грн.

За порушення виконання грошового зобов`язання позивачем відповідно до умов договору та ст. 625 ЦК України нараховано відповідачу 15 % річних та інфляційні втрати, а також пеню відповідно до умов договору та вимог законодавства.

Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду із даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Позовні вимоги обґрунтовано положеннями ст. 526, 610, 625 ЦК України, Законом України "Про ринок електричної енергії", постановою НКРЕКП від 28.12.2019 № 312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії", умовами договору та судовою практикою.

Позивач у відповіді на відзив (вх. № 6278/24 від 28.05.2024) та поясненнях (вх. № 6919/24 від 11.06.2024) зазначив, що:

- до моменту внесення запису в реєстр про припинення ДНЗ «ВПУ №7» отримувало кореспонденцію та володіло інформацією про перебування на постачанні електричної енергії у постачальника «останньої надії», зокрема на рекомендованому повідомленні АТ «Укрпошти» стоїть підпис одержувача;

- факт споживання електричної енергії споживачем підтверджується даними комерційного обліку (обсяги), що надає постачальнику «останньої надії» оператор системи розподілу/передачі, відповідно до положень пункту 10 постанови НКРЕКП від 28.12.2019 № 312. З 01.01.2021 постачальник «останньої надії» (позивач) почав надавати послуги з постачання електричної енергії відповідачу (ЗП(ПТ)О «Миколаївський ЦПО» як правонаступника ДНЗ «ВПУ №7»), у зв`язку з необранням споживачем іншого електропостачальника (пп. 4 п. 1 ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії»);

- договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» укладається на підставі дій споживача - споживання електричної енергії (акцепт договору) без договору з іншим електропостачальником. Отже, твердження відповідача, що споживач не укладав договору і не може нести відповідальності не відповідає дійсності, а правовідносини з приводу постачання електричної енергії та сплати коштів за постачання електричної енергії та відшкодування 15 % річних, пені та інфляційних втрат (договірних зобов`язань), що виникли між позивачем та відповідачем з підстав, прямо передбачених чинним законодавством, та відповідають йому.

Правова позиція позивача обґрунтована приписами ст. 11, 14, 202, 509, 526, 625, 626, 633, 642, 714 ЦК України, ст. 193, 275 ГК України, ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", п. 10 постанови НКРЕКП від 28.12.2019 № 312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії", Тимчасового порядку визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехідний період, затвердженим постановою НКРЕКП від 28.12.2018 № 2118, судовою практикою та умовами договору.

2.2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх. № 6018/24 від 21.05.2024) та запереченнях (вх. № 6692/24 від 05.06.2024) просить суд відмовити в задоволенні позову з огляду на наступне.

Вимоги позивача стосуються реорганізованої юридичної особи - ДНЗ "Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв". Документи по договору (договір, комерційна пропозиція, акти, рахунки, вимога тощо) направлялись позивачем на адресу Державного навчального закладу "Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв", хоча інформація про припинення вказаної юридичної особи була розміщена на офіційному веб-сайті державного реєстратора ще у 2020. Позивач, пред`являючи вимоги щодо невиконання зобов`язань відповідачем у січні, лютому місяці 2021, не повідомляв належним чином Заклад професійної (професійно-технічної) освіти "Миколаївський центр професійної освіти". Отже, документи, направлені позивачем не за належністю, на адресу іншої юридичної особи (припиненої), не є офіційно отриманими відповідачем.

Крім того, за період з 17.06.2020, починаючи з процедури реорганізації ДНЗ "ВПУ № 7 м. Миколаїв", та по 20.12.2022, внесення запису до ЄДРЮОФОПГФ про припинення юридичної особи, електрична енергія не використовувалася. В акті ліквідаційної комісії про приймання - передачу балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів по міському бюджету ДНЗ "ВПУ № 7 м. Миколаїв" не міститься інформації щодо боргу за постачання електричної енергії, а також не містяться дані про невиконання зобов`язань з боку споживача.

В Балансі ДНЗ "ВПУ № 7 м. Миколаїв" за 2021 станом на 01.02.2021 та Примітках до річної фінансової звітності за 2021 зазначено про відсутність боргових зобов`язань ДНЗ "ВПУ № 7 м. Миколаїв" на момент припинення, а також те, що правонаступнику вони не передавалися та правонаступником не приймалися, у тому числі борг за електричну енергію.

За відсутності заявлених кредиторами вимог, на підставі складеного та підписаного акту, балансу про відсутність заборгованості у ДНЗ "ВПУ № 7 м. Миколаїв", в тому числі за січень-лютий 2021 з постачання електричної енергії, 20.12.2022 внесено запис до ЄДРЮОФОПГФ про припинення юридичної особи. Боргові зобов`язання на момент припинення юридичної особи відсутні, правонаступнику вони не передавались та правонаступником не приймались.

Між позивачем та відповідачем не були погоджені істотні умови договору щодо постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; наданий до позовної заяви договір не підписано керівником відповідача та не засвідчений печаткою закладу. Згоди на прийняття Комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019 відповідач не надавав.

Щодо штрафних санкцій, то відповідач зазначає, що неналежне направлення платіжних документів позивачем не може вважатись порушенням з боку відповідача.

Заперечення відповідача обґрунтовано приписами ст. 11, 14, 611, 626, 638 ЦК України, ст. 180 ГК України, ст. 58 Закону України "про ринок електричної енергії".

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

3.1. Обставини справи щодо постачання електричної енергії.

Відповідно до законів України «Про ліцензування видів господарської діяльності», «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» та «Про ринок електричної енергії» Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг видано Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу (згідно постанови НКРЕКП від 06.11.2018 року № 1344).

Пунктом 1 розпорядження Кабінету Міністрів України № 1023-р від 12.12.2018 (зі змінами) визначено Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" постачальником "останньої надії" з 1 січня 2019 до 31 грудня 2021; територією провадження діяльності зазначеного підприємства територію України, крім території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

01.01.2021 між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" та Державним навчальним закладом "Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв" було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника «останньої надії» та комерційної пропозиції.

Умовами договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" передбачено наступне.

Відповідно до п. 1.1 договору цей Договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (далі - Договір) є публічним договором приєднання споживача (далі - Споживач) до цього Договору і регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (далі - Постачальник) Споживачу, у разі, якщо обраний Споживачем електропостачальник неспроможний постачати електричну енергію, до моменту обрання Споживачем нового електропостачальника або до припинення постачання у передбачених чинним законодавством чи цим Договором випадках. Цей Договір укладається сторонами, керуючись сталями 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання Споживача до цього Договору.

Відповідно до п. 1.2 договору умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів України.

Відповідно до п. 2.1 договору за цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору, що зазначені в Додатку 1 до Договору (комерційна пропозиція).

Відповідно до п. 3.1 договору Постачальник здійснює постачання електричної енергії Споживачу з моменту припинення постачання електричної енергії Споживачу діючим електропостачальником у випадках, зазначених у пункті 3.2 цієї глави.

Відповідно до п. 3.3 договору умови надання послуг "останньої надії" Споживачу повинні передбачати наступне:

ціни на електроенергію для Споживача повинні бути економічно обґрунтованими, прозорими, недискримінаційними і формуватися Постачальником відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором;

споживач мас право змінювати Постачальника без сплати будь-яких штрафних санкцій на користь такого Постачальника у разі дострокового розірвання цього Договору.

Відповідно до п. 3.4 договору електрична енергія постачається до електроустановок Споживача протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Якщо після закінчення зазначеного строку постачання електричної енергії Споживач не розпочав процедуру зміни електропостачальником, постачання електричної енергії на об`єкт призупиняється.

Відповідно до п. 3.6 договору з першим рахунком за електричну енергію, який надає Постачальник Споживачу, Постачальник має надати Споживачу інформацію про:

ціни (тарифи) та термін дії договору (не більше 90 діб);

оплату послуг з розподілу через Постачальника з наступним переведенням цієї оплати оператору системи;

право Споживача змінити Постачальника.

Постачальник не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої оплати за електричну енергію, що не визначена цим Договором.

Відповідно до п. 3.7 договору початок постачання електричної енергії Споживачу починається з факту споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ у разі укладення Договору між Сторонами.

Відповідно до п. 3.8 договору оплачений Споживачем рахунок за спожиту електричну енергію, наданий Постачальником, є прийняттям (акцептуванням) умов цього Договору з боку Споживача.

Відповідно до п. 5.1 договору Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", яка є Додатком 1 до Договору.

Відповідно до п. 5.8 договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Відповідно до п. 5.9 договору розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок).

При цьому, Споживач не обмежується в праві здійснювати оплату за цим Договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу Постачальника, та в інший не заборонений законодавством спосіб.

Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок Постачальника.

Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок Постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Відповідно до п. 5 10 договору оплата виставленого Постачальником рахунка за цим Договором має бути здійснена Споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.

Всі платіжні документи, що виставляються Постачальником Споживачу мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені Сторонами цього Договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційної веб-сторінки для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

Відповідно до абз. 3-5 п. 5.11 договору у разі порушення Споживачем строків оплати за цим договором, Постачальник має право вимагати сплати пені.

Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим Договором.

Споживач має сплатити за вимогою Постачальника пеню у розмірі, яка зазначається в комерційній пропозиції.

Відповідно до п. 5.13 договору Споживач здійснює оплату за послугу з розподілу електричної енергії через Постачальника.

Постачальник зобов`язаний при виставленні рахунка за електричну енергію Споживачу окремо вказувати оплату за послугу з розподілу електричної енергії та оплату вартості електричної енергії.

Відповідно до п.п. 1, 3, 5, 6-9 п. 6.1 договору Споживач має право, зокрема:

- отримувати електричну енергію на умовах, зазначених у цьому Договорі;

- безоплатно отримувати всю інформацію стосовно його прав та послуг, що надаються Постачальником, та інформацію про ціну, порядок оплати за спожиту електричну енергію, а також іншу інформацію, що має надаватись Постачальником відповідно до чинного законодавства та/або умов Договору;

- звертатися до Постачальника для вирішення будь-яких питань, пов`язаних з виконанням цього договору;

- вимагати від Постачальника письмової форми цього Договору, укладеної Постачальником належним чином у передбачений законодавством спосіб;

- вимагати від Постачальника пояснень щодо отриманих рахунків і у випадку незгоди з порядком розрахунків або розрахованою сумою вимагати звіряння розрахункових даних та/або оскаржувати їх в установленому цим Договором та чинним законодавством порядку;

- вимагати від постачальника проведення звіряння фактичних розрахунків з підписанням відповідного акта;

- вільно обирати нового електропостачальника та достроково розірвати цей Договір у встановленому цим договором та чинним законодавством порядку.

Відповідно до п.п. 2 п. 6.2 договору Споживач зобов`язується, зокрема: забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п.п. 1, 2 п. 7.1 договору Постачальник має право:

- отримувати від Споживача оплату за поставлену електричну енергію;

- оформлювати та надавати платіжні документи Споживачу у строки, визначені цим Договором (Додаток 1 "комерційна пропозиція").

Відповідно до п.п. 1, 3, 4, 5, 7, 8 п. 7.2 Постачальник зобов`язується:

- забезпечувати постачання електричної енергії в порядку та на умовах, визначених цим Договором;

- обчислювати і виставляти рахунки Споживачу за поставлену електричну енергію відповідно до вимог та у порядку, передбаченому ПРРЕЕ та цим Договором;

- з першим рахунком за спожиту електричну енергію поінформувати Споживача про наявний період часу для постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", ціну (тариф) на електричну енергію та про оплату послуг з розподілу через Постачальника (з наступним переведенням цієї оплати оператору системи);

- надавати на письмову вимогу Споживача примірник цього Договору підписаного уповноваженою особою Постачальника протягом 10 робочих днів з дати отримання такого письмового звернення;

- публікувати на офіційному веб-сайті (і в передбачених чинним законодавством випадках в засобах масової інформації") детальну інформацію пре зміну ціни (тарифу) па електричну енергію за 20 днів до дати введення її у дію;

- видавати Споживачеві безоплатно платіжні документи.

Відповідно до п. 9.1 договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством.

Відповідно до п. 10.1 договору Споживач має право в будь-який час змінити Постачальника шляхом укладення нового Договору про постачання електричної енергії новим електропостачальником, принаймні за 21 календарний день до такої зміни вказавши дату або період такої зміни (початок дії новогонового договору про постачання електричної енергії).

Відповідно до п. 10.2 договору зміна Постачальника електричної енергії здійснюється згідно з порядком зміни електропостачальника, встанвленим ПРРЕЕ.

Відповідно до п. 13.1 договору цей Договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між Сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.

Відповідно до п. 13.7 договору усі повідомлення за цим Договором вважаються зробленими належним чином, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, вручені кур`єром або особисто під підпис за зазначеними в цьому Договорі адресами Сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення, або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача.

Споживач зобов`язується у місячний строк повідомити Постачальника про зміну будь-якої інформації та даних (прізвище, ім`я, по-батькові; паспортні дані, ідентифікаційний код (за наявності), код ЄДР, вид та адреса об`єкта; ЕІС-код точки комерційного обліку; ЕІС-код присвоєний відповідним оператором системи).

Додатком 1 до договору є Комерційна пропозиція № 3 від 07.06.2019 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії" (далі - комерційна пропозиція).

Відповідно до п.п. 4.1 п. 4 комерційної пропозиції Споживач сплачує 100% від орієнтовної вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання Споживачем рахунку.

У разі не отримання рахунку Споживач зобов`язується здійснити 100% оплату самостійно (без рахунку) на поточний рахунок Постачальника, зазначений у Договорі, не пізніше ніж за 1 банківський (робочий) день до початку розрахункового періоду, виходячи з прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді та діючої у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію. Ця норма не застосовується до акцептування умов Договору, порядок якого визначений пунктом 7.1 даної комерційної пропозиції.

Орієнтовна вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії Постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих Постачальником від Оператора системи розподілу (передачі) (далі-ОС).

Відповідно до п.п. 4.2 п. 4 комерційної пропозиції остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється Споживачем на підставі виставленого Постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої Споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу. та сумарною оплатою Споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ.

Відповідно до п.п. 4.3 п. 4 комерційної пропозиції рахунки вважаються отриманими Споживачем належним чином у разі їх направлення особистим врученням (нарочним) або із застосуванням послуг пошти на адресу Споживача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та/або на адресу, надану ОС Постачальнику. Датою отримання таких рахунків буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача на рахунку або супровідному листі, та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим або цінним листом).

У разі направлення рахунків електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення Постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факс та інше).

Відповідно до абз. 1, 2, 8, 10 п.п. 4.4. п. 4 комерційної пропозиції акт купівлі-продажу електричної енергії (надалі - Акт купівлі-продажу) складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії Споживачем, отриманих від ОС.

Після завершення розрахункового періоду та отримання них від ОС Постачальник надсилає па адресу електронної кошти Споживача скановану версію Акту купівлі-продажу, підписаного зі свого боку.

У разі неповернення Споживачем підписаного зі свого боку одного екземпляру оригіналу акту купівлі-продажу у встановлені строки або його непідписання з боку Споживача у встановлений термін, документ вважається узгодженим та підтвердженим Споживачем та приймається Постачальником як узгоджений.

Документом, що підтверджує факт переходу права власності на електричну енергію від Постачальника до Споживача, є узгоджений Сторонами акт купівлі-продажу, оформлений відповідно до умов, визначених в цьму розділі.

Відповідно до абз. 1 п.п. 4.5 п. 4 комерційної пропозиції оплата здійснюється на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання Постачальника, зазначений у Договорі або рахунку.

Відповідно до п.п. 5.1 п. 5 комерційної пропозиції Споживач здійснює плату за послугу з розподілу електричної енергії через Постачальника.

Відповідно до п.п. 6.1 п. 6 комерційної пропозиції за внесення передбачених умовами Договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, Постачальник має право нарахувати Споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Споживач зобов`язується сплатити пеню на підставі рахунку Постачальника.

Відповідно до п.п. 7.4 п. 7 комерційної пропозиції Споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу Постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Відповідно до абз. 1 п.п. 13.1 п. 13 комерційної пропозиції Сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання або неналежне виконання зобов`язання припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п.п. 14.1. п. 14 комерційної пропозиції керуючись статтею 259 ЦК України Сторони домовились встановити в цьому Договорі збільшений строк позовної давності:

- строк загальної позовної давності щодо вимог про стягнення боргу тривалістю п`ять років;

- строк спеціальної позовної давності щодо вимог про стягнення штрафних санкцій (штраф, пеня) тривалістю п`ять років.

Відповідно до п.п. 15.1 п. 15 комерційної пропозиції цей Договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, за умови акцептування Споживачем умов Договору шляхом сплати рахунку за електричну енергію, наданого Постачальником.

Цей Договір діє в частині розрахунків між Сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.

Якщо Споживач протягом 90 календарних днів не укладе відповідний договір про постачання з іншим електропостачальником або договір купівлі-продажу електричної енергії на ринку електричної енергії, електроживлення його об`єкта (об`єктів) має бути припинено ОС за зверненням Постачальника.

04.01.2021 оператор системи АТ "Миколаївобленерго" листом № 01/26-25 від 04.01.2021 повідомив ДПЗД "Укрінтеренерго" про споживачів, постачання електричної енергії яким здійснюється постачальником "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго". Додатком до листа є Повідомлення оператора системи про споживачів, постачання електричної енергії яким здійснюється постачальником "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго" від 31.12.2020.

Відповідно до п. 1050-1052 зазначено споживача Державний навчальний заклад "Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв", який є бюджетною установою, підставою переходу до постачальника "останньої надії" зазначено - 4. необрання споживачем електропостачальника, зокрема, після розірвання (припинення) договору з попереднім електропостачальником (п. 3.4.2 ПРРЕЕ). Крім того, у Повідомленні зазначено наступні реквізити споживача: електронна пошта: ; адреса: 54050, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вулиця Гетьмана Сагайдачного, будинок 275, коди ЕІС точок комерційного обліку електричної енергії: 62Z604, 62Z88H, 62Z222.

Відповідно до п. 561-563 Звіту щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго", які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу (передачі) АТ "Миколаївобленерго" за розрахунковий період 01.2021, споживач Державний навчальний заклад "Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв" (далі - ДНЗ "ВПУ № 7") за січень 2021 спожив електричної енергії у кількості 4 875 кВт*год (по пунктам 561-563: 514 кВт*год + 0 кВт*год + 4 361 кВт*год) у таких точках комерційного обліку електричної енергії: 62Z604, 62Z88H, 62Z22.

Відповідно до п. 270-273 Звіту щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника "Останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго", які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу (передачі) АТ "Миколаївобленерго" за розрахунковий період 02.2021, споживач ДНЗ "ВПУ № 7" за лютий 2021 спожив електричної енергії у кількості 4 971 кВт*год (по пунктам 270-273: 0 кВт*год + 584 кВт*год + 0 кВт*год + 4 387 кВт*год), у таких точках комерційного обліку: 62Z379, 62Z604, 62Z88H, 62Z222.

За період з січня 2021 по лютий 2021 позивачем поставлено ДНЗ "ВПУ № 7" електричну енергію на загальну суму 40 896, 60 грн., про що сформовано Акти купівлі-продажу електроенергії до Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", а саме:

- акт купівлі-продажу електроенергії № 005050 від 31.01.2021 на суму 20 981, 78 грн.

- акт купівлі-продажу електроенергії № 010344 від 28.02.2021 на суму 19 914, 82 грн.

Судом встановлено, що зазначені вище акти не підписано ДНЗ "ВПУ № 7".

Для проведення оплати за спожиту ДНЗ "ВПУ № 7" електричну енергію та послуги з розподілу позивачем сформовано рахунки на оплату на загальну суму 40 896, 60 грн., що наявні в матеріалах справи, а саме:

- рахунок №71/12/О01/11071 від 16.02.2021 на суму 20 981, 78 грн., за спожиту електричну енергію у січні 2021 у кількості 4 875 кВт*год;

- рахунок №71/12/О02/16164 від 18.03.2021 на суму 19 914, 82 грн., за спожиту електричну енергію у лютому 2021 у кількості 4 971 кВт*год.

Рахунок за січень 2021 направлено позивачем на електронну пошту ДНЗ "ВПУ № 7" - 17.02.2021, на підтвердження чого позивачем подано суду роздруківку листа з електронної пошти позивача.

Рахунок № 71/12/О01/11071 від 16.02.2021 та акт № 005050 направлено на адресу ДНЗ "ВПУ № 7": 54050, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вулиця Гетьмана Сагайдачного, будинок 275, та одержано отримувачем 25.03.2021, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 781.

Рахунок № 71/12/О02/16164 від 18.03.2021 та акт № 010344 направлено на адресу ДНЗ "ВПУ № 7" та отримано останнім 01.04.2021, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 054.

11.03.2021 оператор системи АТ "Миколаївобленерго" повідомив позивача листом № 01/26-2593 від 11.03.2021 про реорганізацію споживача ДНЗ "ВПУ №7 м. Миколаїв" () (який знаходиться на постачанні електричної енергії у постачальника останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго" з 01.01.2021) в споживача Миколаївський професійний ліцей будівництва та сфери послуг () з 01.03.2021 та надав середньомісячні за останні 12 місяців обсяги споживання електричної енергії.

Відповідно до Повідомлення оператора про споживачів, постачання електричної енергії яким здійснюється постачальником "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго" від 11.03.2021, що є додатком до вищезазначеного листа, визначено наступні точки ЕІС-коди точок комерційного обліку електричної енергії споживача Миколаївського професійного ліцею будівництва та сфери послуг, а саме: 62Z604, 62Z88H, 62Z222.

22.12.2023 позивач звернувся до Миколаївського професійного ліцею будівництва та сфери послуг з вимогою про сплату штрафних санкцій на суму 39 835, 00 грн. та боргу за спожиту електроенергію на суму 40 896, 60 грн., в якій просив терміново перерахувати на спецрахунок позивача заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 40 896, 60 грн. та у семиденний строк сплатити штрафні санкції у розмірі 39 835, 00 грн.

На підтвердження факту направлення вимоги на електронні пошти відповідача "" та "" позивачем подано суду роздрукований лист з електронної пошти позивача від 17.01.2024. До вимоги долучено рахунки на оплату та акти купівлі-продажу електричної енергії за січень 2021, за лютий 2021, а також розрахунок штрафних санкцій.

3.2. Обставини справи щодо реорганізації юридичної особи.

Пунктом 1 наказу Міністерства освіти і науки України № 815 від 17.06.2020 "Про реорганізацію Державного навчального закладу "Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв" та зміну типу і назви Миколаївського професійного ліцею будівництва та сфери послуг" припинено Державний навчальний заклад "Вище професійне училище №7 м. Миколаїв" () (далі - Училище) шляхом приєднання до Миколаївського професійного ліцею будівництва та сфери послуг () (далі - Заклад).

Підпунктом 1 пункту 2 наказу МОН України № 815 від 17.06.2020 встановлено, що Заклад є правонаступником всього майна, прав і обов`язків Училища.

Пунктом 3, 4 наказу утворено комісію з припинення Державного навчального закладу "Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв" у складі згідно з додатком.

Встановлено, що відповідно до ч. 4 ст. 105 ЦК України з моменту призначення Комісії до неї переходять повноваження щодо управління справами Училища, повноваження Секкер Галини Олександрівни, як виконуючої обов`язки керівника Державного навчального закладу "Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв", припиняються.

Пунктом 7 наказу змінено тип і назву Миколаївського професійного ліцею будівництва і сфери послуг на Заклад професійної (професійно-технічної) освіти "Миколаївський центр професійної освіти".

Додатком до наказу № 815 затверджено склад комісії з припинення, до складу включено, зокрема, керівника Миколаївського професійного ліцею будівництва і сфери послуг Машкова О. В.

08.06.2020 ДНЗ "ВПУ №7" надало державному реєстратору нотаріально засвідчену копію рішення засновників (учасників) або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи, що підтверджується описом документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії "Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті реорганізації" від 18.06.2020 (фактична дата формування опису).

Відповідно до інформації з ЄДРЮОФОПГФ щодо юридичної особи Державний навчальний заклад "Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв" ():

- 18.06.2020 - строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог;

- голова комісії з припинення Машков Олександр Васильович з 17.06.2020;

- місцезнаходження юридичної особи: вул. Гетьмана Сагайдачного, 275, м. Миколаїв, 54050

- 20.12.2022 - юридичну особу припинено, про що внесено до реєстру запис від 20.12.2022, номер запису: 022000247, підстава: рішення щодо реорганізації;

- правонаступник - Миколаївський професійний ліцей будівництва та сфери послуг ().

Відповідно до Акту приймання-передачі балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів по міському бюджету Державного навчального закладу "Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв" до правонаступника Миколаївського професійного ліцею будівництва та сфери послуг станом на 01.01.2021 передано фінансові та нефінансові активи, бухгалтерські та податкові документи в папках, зокрема первинні документи і додатки до них, що фіксують факт виконання господарських операцій (казначейські, банківські документи, меморіальні ордери та інше) за період 2016 (листопад, грудень), 2017, 2018, 2019, 2020 (січень-вересень).

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

4.1. Правове регулювання договірних відносин.

Приписами ст. 11, 509, 525, 526, 530 ЦК України та ст. 174, 193 ГК України встановлено, що договір є підставою виникнення зобов`язань, які повинні виконуватись належним чином і в установлений законом строк. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг).

У разі необгрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою.

Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

4.2. Правове регулювання постачання електричної енергії.

Закон України «Про ринок електричної енергії» (тут і далі в редакції від 01.01.2021) визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Відповідно до п. 30, 47, 66, 68 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

електропостачальник - суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу;

непобутовий споживач - фізична особа - підприємець або юридична особа, яка купує електричну енергію, що не використовується нею для власного побутового споживання;

постачальник "останньої надії" - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який за обставин, встановлених цим Законом, не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу;

постачання електричної енергії - продаж, включаючи перепродаж, електричної енергії.

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема: про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Відповідно до ч. 1-4 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

У разі покладення на електропостачальника зобов`язань з надання універсальних послуг або виконання функцій постачальника "останньої надії" ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника "останньої надії" визначаються відповідно до цього Закону.

Покладення зобов`язань з надання універсальних послуг та/або постачання "останньої надії" не обмежує права електропостачальника здійснювати постачання електричної енергії за вільними цінами.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до ч. 11 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» Регулятор затверджує примірний договір постачання електричної енергії споживачу, типовий договір постачання електричної енергії споживачу на умовах надання універсальної послуги та типовий договір постачання електричної енергії споживачу постачальником "останньої надії".

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник "останньої надії" надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі:

1) банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника;

2) завершення строку дії ліцензії, зупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника;

3) невиконання або неналежного виконання електропостачальником правил ринку, правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам;

4) необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником;

5) в інших випадках, передбачених правилами роздрібного ринку.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник "останньої надії" зобов`язаний постачати електричну енергію споживачам за ціною, що формується ним відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, та включає, зокрема, ціну купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії, ціну (тариф) на послуги постачальника "останньої надії", ціни (тарифи) на послуги оператора системи передачі та оператора системи розподілу відповідно до укладених договорів про надання відповідних послуг.

Відповідно до ч. 6 ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник "останньої надії" оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті.

Відповідно до ч. 8-11 ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник "останньої надії" припиняє електропостачання споживачу.

Порядок заміни електропостачальника на постачальника "останньої надії" визначається правилами роздрібного ринку.

Постачальник "останньої надії" має повідомити споживачу умови постачання, ціни на електричну енергію, а також про право споживача на вибір електропостачальника. Постачальник "останньої надії" зобов`язаний оприлюднити зазначену інформацію на своєму офіційному веб-сайті.

Відповідно до п.п. 1 ч. 12 ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» крім обов`язків, визначених статтею 57 цього Закону, постачальник "останньої надії" зобов`язаний здійснювати постачання електричної енергії споживачам у випадках, визначених цією статтею, до обрання споживачами електропостачальника, але не більш як протягом 90 днів.

Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ).

Відповідно до п. 2 ПРРЕЕ (тут і далі в редакції від 27.06.2020) укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Відповідно до абз. 12 п. 1.1.2 глави 1.1 розділу І ПРРЕЕ договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» - домовленість між постачальником «останньої надії» та споживачем, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу на термін до 90 днів постачальником «останньої надії» за цінами постачальника «останньої надії».

Відповідно до абз. 1 п. 1.2.9 ПРРЕЕ постачальник «останньої надії» здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», зміст якого визначається постачальником «останньої надії» на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (додаток 7 до цих Правил), є публічним договором приєднання та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».

Відповідно до абз. 1 п. 3.1.1 ПРРЕЕ постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником «останньої надії». Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника «останньої надії» визначаються у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 п. 3.1.6 ПРРЕЕ постачання електричної енергії споживачу здійснюється, якщо:

1) об`єкт споживача підключений до мереж оператора системи у встановленому законодавством порядку;

2) електропостачальник за договором з оператором системи отримав доступ до мереж та можливість продажу електричної енергії на території діяльності оператора системи;

3) споживач є стороною діючих договорів:

про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, крім випадку здійснення розподілу (передачі) електричної енергії оператором системи до власних електроустановок;

про постачання електричної енергії споживачу або про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, або про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»;

про надання послуг комерційного обліку електричної енергії, крім випадків, коли роль постачальника послуг комерційного обліку виконує оператор системи, до мереж якого приєднаний цей споживач;

4) за усіма точками комерційного обліку на об`єкті (об`єктах) споживача, за якими здійснюється (планується) постачання електричної енергії, укладено договір з постачальником послуг комерційного обліку про надання послуг комерційного обліку електричної енергії;

5) відсутній факт припинення/призупинення постачання електричної енергії або надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у випадках, передбачених законодавством у сфері енергетики;

6) відсутня прострочена заборгованість за договорами про постачання електричної енергії або про надання послуг системи розподілу/передачі.

Відповідно до п. 3.1.6 ПРРЕЕ договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку.

Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі.

При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються у паперовій формі та підписуються обома сторонами.

Відповідно до п. 3.1.8 ПРРЕЕ договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції.

Відповідно до п. 3.1.9 ПРРЕЕ споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Відповідно до п. 3.1.10 ПРРЕЕ споживач має право вільно обирати електропостачальників.

Відповідно до п. 3.4.1 ПРРЕЕ постачальник «останньої надії» повідомляє споживача про умови постачання, ціну на електричну енергію, а також про право споживача на вибір електропостачальника шляхом оприлюднення зазначеної у цьому пункті інформації на своєму офіційному веб-сайті.

Відповідно до п. 3.4.2 ПРРЕЕ постачальник «останньої надії» надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі:

1) банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника;

2) завершення строку дії ліцензії, зупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника;

3) невиконання або неналежного виконання електропостачальником Правил ринку, Правил ринку НДН та ВДР, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам;

4) необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання (припинення) договору з попереднім електропостачальником;

5) в інших випадках, передбачених цими Правилами.

Відповідно до п. 3.4.4 ПРРЕЕ постачальник «останньої надії» здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

У цьому випадку покази засобу вимірювання визначаються постачальником послуг комерційного обліку на дату початку фактичного постачання електричної енергії в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

Постачальник «останньої надії» постачає електричну енергію споживачу протягом строку, який не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник «останньої надії» припиняє електропостачання споживачу.

Про кінцевий строк постачання електричної енергії постачальник «останньої надії» має повідомляти споживача у виставлених рахунках кожні 30 днів. Повідомлення про припинення електропостачання надаються споживачу відповідно до процедури, передбаченої цими Правилами.

Якщо споживач постачальника «останньої надії» не уклав договір із новим електропостачальником по закінченню терміну договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», розподіл та постачання електричної енергії такому споживачу припиняється шляхом здійснення відключення електроустановки такого споживача.

Відповідно до п. 4.1 ПРРЕЕ розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.

Відповідно до п. 4.4 ПРРЕЕ датою здійснення оплати за виставленим платіжним документом є дата, на яку оплачена сума коштів зараховується на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника або поточний рахунок оператора системи розподілу, відкритий в уповноваженому банку.

Відповідно до п. 4.12 ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується:

протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем;

протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем;

в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Відповідно до п. 4.13, 4.14 ПРРЕЕ для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Платіжний документ (рахунок) формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу.

Платіжні документи (рахунки) надаються електропостачальниками споживачам безкоштовно.

Платіжні документи (рахунки) на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах електропостачальника, через персональну сторінку споживача на веб-сайті електропостачальника або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу.

Платіжний документ (рахунок) має надаватися споживачу в терміни та спосіб, визначені відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції або умов договору.

Вимоги щодо порядку та форми надання інформації в платіжних документах (рахунках) електропостачальника встановлені розділом ІХ цих Правил.

Відповідно до п. 4.17 ПРРЕЕ за несвоєчасну оплату передбачених договором (комерційною пропозицією) платежів понад обумовлений термін споживач сплачує неустойку (пеню) та інші платежі згідно з законодавством та договором.

У такому випадку відключення електроустановки може застосовуватись лише у разі несплати використаної (спожитої) електроенергії.

Відповідно до абз. 1 п. 4.19 ПРРЕЕ розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції).

Відповідно до п. 4.21 ПРРЕЕ оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно зі строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом. Зазначені строки не можуть бути меншими за 5 днів з дня надання платіжного документа споживачу.

Відповідно до п. 4.26 ПРРЕЕ якщо споживач не оплатив виставлений платіжний документ або оплатив його із запізненням або якщо він перебуває у стані ліквідації чи реорганізації та згідно з планом реорганізації готується до ліквідації, електропостачальник та оператор системи мають право звернутися до споживача з вимогою здійснювати попередню оплату в сумі середньомісячного платежу, встановити більш короткий розрахунковий період або звернутися з вимогою щодо надання гарантій належного виконання договірних зобов`язань, а споживач має задовольнити таку вимогу.

Якщо споживач не оплатив остаточний рахунок за спожиту електричну енергію, ні електропостачальник, ні оператор системи не обмежуються у своїх правах щодо припинення електропостачання або розподілу (передачі) електричної енергії такому споживачу відповідно до цих Правил, крім остаточного рахунка, передбаченого положеннями пункту 6.1.22 глави 6.1 розділу VI цих Правил.

Відповідно до п.п. 1 п. 5.2.1 ПРРЕЕ електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів.

Відповідно до п.п. 2 п. 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

4.3. Правове регулювання нарахування та стягнення пені.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

4.4. Правове регулювання відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц).

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова КГС ВС від 14.01.2020 року № 924/532/19).

4.5. Правове регулювання припинення юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України (тут і далі в редакції від 23.05.2020) юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Відповідно до ч. 5 ст. 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 105 ЦК України до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Відповідно до ч. 5 ст. 105 ЦК України строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЦК України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Відповідно до ч. 1 -3 ст. 107 ЦК України кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом.

Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.

Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п. 10, 26 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (в редакції від 28.04.2020) в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб:

- місцезнаходження юридичної особи;

- дані про перебування юридичної особи у процесі припинення, у тому числі дані про рішення щодо припинення юридичної особи, відомості про комісію з припинення (ліквідатора, ліквідаційну комісію тощо) та про строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (в редакції від 27.10.2022) у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Водночас чинне законодавство не містить загальної норми щодо моменту виникнення універсального правонаступництва юридичної особи внаслідок приєднання.

Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а всієї їх сукупності. Тобто при універсальному правонаступництві до правонаступника чи правонаступників переходить усе майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать (незалежно від їх виявлення на момент правонаступництва), на підставі передавального акта. Наведені обставини передують внесенню запису до Єдиного державного реєстру про припинення юридичної особи, яка припиняється в результаті реорганізації (п. 28 постанови КГС ВС від 10.08.2023 у справі № 922/2910/15).

При реорганізації в формі злиття немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків.

Отже, лише при припиненні суб`єкта господарювання шляхом поділу в розподільчому балансі визначається правонаступництво. Внаслідок же злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий.

….Якщо припустити, що правонаступництво настає лише з моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, то це призведе до можливостей порушення прав кредиторів, які протягом значного періоду часу не зможуть звернутися з вимогами до новоствореної юридичної особи, яка отримає все майно правопопередника, але не буде нести відповідальність за його зобов`язаннями (п. 40, 43, 61 постанови ВП ВС від 16.06.2020 у справі № 910/5953/17).

При відповідній реорганізації не має значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків, адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків (постанови КГС ВС від 15.04.2024 у справі № 911/568/21, від 20.01.2022 у справі № 922/347/21, від 16.03.2023 у справі № 922/3979/21).

Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а всієї їх сукупності. Тобто при універсальному правонаступництві до правонаступника чи правонаступників переходить усе майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать (незалежно від їх виявлення на момент правонаступництва), на підставі передавального акта. Наведені обставини передують внесенню запису до Реєстру про припинення юридичної особи, яка припиняється в результаті реорганізації (постанова КГС ВС від 15.04.2024 у справі № 911/568/21).

4.6. Способи захисту прав.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 02.07.2019 у справі № 48/340, від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 та інших.

В постанові ОП КГС ВС від 30.08.2024 у справі № 905/451/22 об`єднана палата відступила від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 924/478/16, від 20.01.2020 у справі № 922/416/19, від 25.11.2021 у справі №922/2194/21, від 12.09.2023 у справі № 909/101/21 про те, що коли юридична особа перебуває у стані припинення, то належному способу захисту прав кредитора відповідає позовна вимога про зобов`язання юридичної особи включити до проміжного ліквідаційного балансу боржника вимог кредитора, а не про стягнення з такої юридичної особи боргу.

Знаходження юридичної особи - боржника у стані припинення жодним чином не впливає ані на можливість відкриття виконавчого провадження, ані на примусове виконання судового рішення щодо цього боржника у процедурі виконавчого провадження, зокрема, не тягне закінчення виконавчого провадження і не є підставою для його зупинення.

Отже, позовна вимога про стягнення грошових коштів з боржника - юридичної особи, яка перебуває у стані припинення, відповідає способу захисту, встановленому законом (примусове виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини 2 статті 16 ЦК України, частина 2 статті 20 ГК України)), і цей спосіб захисту є ефективним (постанова ОП КГС ВС від 30.08.2024 у справі № 905/451/22).

V. ВИСНОВКИ СУДУ.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що з 01.01.2021 постачальник «останньої надії» Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» почав надавати послуги з постачання електричної енергії Державному навчальному закладу "Вище професійне училище № 7", у зв`язку з необранням споживачем іншого електропостачальника (пп. 4 п. 1 ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Факт споживання електричної енергії споживачем підтверджується даними комерційного обліку (обсяги), що надає постачальнику «останньої надії» оператор системи розподілу/передачі АТ «Миколаївобленерго», відповідно до положень п. 10 постанови НКРЕКП від 28.12.2019 № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» та згідно з Тимчасовим порядком визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехідний період, затвердженим постановою НКРЕКП від 28.12.2018 № 2118.

Відповідно до положень ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» договір вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.

Отже, факт споживання електричної енергії без укладення договору з іншим електропостачальником свідчить про приєднання до публічного договору постачання електричної енергії від постачальника «останньої надії», тобто 01.01.2021 Державний навчальний заклад "Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв" (споживач) приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" відповідно до приписів ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, ч. 8 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", п. 1.2.9, 3.4.4 ПРРЕЕ.

Договір в силу ст. 629 ЦК України є обов`язковим до виконання.

Умовами договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" та комерційною пропозицією, що є додатком № 1 до договору, встановлено чіткі строки проведення оплати за отриману електричну енергію (протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку) та обов`язок споживача забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії (п. 5.10 договору, п. 4.1 комерційної пропозиції).

Судом встановлено, що на виконання умов договору позивач за період січень - лютий 2021 відпустив ДНЗ "ВПУ № 7" активну електричну енергію на загальну суму 40 896, 60 грн., про що позивачем на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії споживачем, отриманих від ОС, було складено відповідні акти купівлі-продажу електроенергії, які разом з рахунками на оплату направлено на електронну адресу споживача та на поштову адресу споживача Державного навчального закладу "Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв", вул. Гетьмана Сагайдачного, 275, м. Миколаїв, 54050. Відповідно до наявних в матеріалах справи повідомлень про вручення поштового відправлення 781 та 054 кореспонденція отримана адресатом.

Судом встановлено, що акти не підписано зі сторони споживача, відтак, акти купівлі-продажу електричної енергії в силу умов абз. 8, 10 п.п. 4.4 п. 4 комерційної пропозиції вважаються узгодженими та підтвердженими споживачем, а відтак, підтверджують факт переходу права власності на електричну енергію від постачальника до споживача.

З метою отримання оплати за спожиту ДНЗ "ВПУ №7" електроенергію позивачем направлено відповідні рахунки на оплату: рахунок № 71/12/О01/11071 від 16.02.2021 за електричну енергію, спожиту в січні 2021, направлено позивачем на електронну адресу споживача 17.02.2021, який у відповідності до положень абз. 2 п.п. 4.4. п. 4 комерційної пропозиції, вважається отриманим споживачем 17.02.2021; рахунок № 71/12/О02/16164 від 18.03.2021 за електричну енергію, спожиту в лютому 2021, направлено на поштову адресу споживача та отримано останнім 01.04.2021, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення 054.

Отже, граничним строком для здійснення оплати споживачем за зобов`язанням січня 2021 є 24.02.2021 (включно), а за зобов`язаннями лютого 2021 є 08.04.2021 (включно). Тобто, з 25.02.2021 та 09.04.2021 відповідно боржник є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання.

Враховуючи підтвердження факту споживання електричної енергії належними та допустимими доказами у справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги про стягнення 40 896, 60 грн. за спожиту електричну енергію.

При цьому, суд зазначає наступне. Як зазначено судом вище, відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 17.06.2020 № 815 «Про реорганізацію Державного навчального закладу «Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв» та зміну типу і назви Миколаївського професійного ліцею будівництва та сфери послуг» було припинено Державний навчальний заклад «Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв» () шляхом приєднання до Миколаївського професійного ліцею будівництва та сфери послуг () (п. 1 наказу). При цьому, було змінено тип і назву Миколаївського професійного ліцею будівництва та сфери послуг на Заклад професійної (професійно-технічної) освіти «Миколаївський центр професійної освіти» (п. 7 наказу).

На виконання ч. 1 ст. 105 ЦК України ДНЗ "ВПУ №7" про прийняте рішення про припинення юридичної особи шляхом приєднання 08.06.2020 повідомлено орган, що здійснює державну реєстрацію.

Відповідно до інформації з ЄДРЮОФОПГФ щодо юридичної особи Державний навчальний заклад "Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв" () строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог - 18.06.2020. Отже, посилання відповідача на встановлення строку для пред`явлення вимог кредиторами є безпідставним, оскільки споживання електричної енергії відбулось в січні - лютому 2021.

Суд також зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 105 ЦК України до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Як вбачається з інформації з ЄДРЮОФОПГФ щодо юридичної особи Державний навчальний заклад "Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв" () головою комісії з припинення зазначений Машков О. В. з 17.06.2020, який одночасно відповідно до відомостей з ЄДРЮОФОПГФ є керівником Закладу професійної (професійно-технічної) освіти "Миколаївський центр професійної освіти" ().

Голова комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) з моменту його призначення уповноваженим органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, виконує повноваження щодо управління справами юридичної особи, тобто, де-факто є посадовою особою виконавчого органу юридичної особи, яка припиняється. При цьому, особа, яка призначена на посаду голови комісії з припинення юридичної особи, повинна виконувати певні обов`язки, виконання яких забезпечується записами про цю особу у публічних реєстрах, а також нормами чинного законодавства, які передбачають відповідальність за невиконання (неналежне виконання) таких посадових обов`язків. У той же час, ця особа позбавлена права самостійно за власним волевиявленням припинити ці правовідносини.

Крім того, під час внесення до ЄДРЮОФОПГФ інформації про припинення юридичної особи Державного навчального закладу "Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв" місцезнаходження останньої (юридичної особи) не змінювалось, як і не зазначалось окремої адреси комісії з припинення юридичної особи. Відтак, безпідставними є твердження відповідача про направлення документів (актів, рахунків тощо) не за належністю.

Як вказано вище, 20.12.2022 юридичну особу Державний навчальний заклад "Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв" припинено (ч. 5 ст. 104 ЦК України), а правонаступником останньої є Миколаївський професійний ліцей будівництва та сфери послуг (), найменування якого змінено на Заклад професійної (професійно-технічної) освіти "Миколаївський центр професійної освіти" ().

Щодо тверджень відповідача відносно відсутності інформації про наявність заборгованості ДНЗ "ВПУ №7" перед ДПЗД "Укрінтеренерго" у Акті приймання-передачі балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів по міському бюджету Державного навчального закладу "Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв" до правонаступника Миколаївського професійного ліцею будівництва та сфери послуг станом на 01.01.2021, то суд зазначає, що даний акт складено комісією станом на 01.01.2021, а спірні правовідносини виникли з 01.01.2021.

При реорганізації юридичної особи шляхом злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий (постанова ВП ВС від 16.06.2020 у справі № 910/5953/17).

Отже, відповідач Заклад професійної (професійно-технічної) освіти "Миколаївський центр професійної освіти" є правонаступником всіх прав та обов`язків Державного навчального закладу "Вище професійне училище № 7 м. Миколаїв", у тому числі й зобов`язань у спірних правовідносинах.

Відповідачем не спростовано належними і допустимими доказами у справі факт споживання електричної енергії за точками комерційного обліку електричної енергії ДНЗ "ВПУ № 7", не спростовано факт заборгованості у вищевказаному розмірі, не подано доказів укладення договору про постачання електричної енергії з іншим постачальником у спірний період.

Суду також не подано доказів сплати відповідачем заборгованості за договором.

Отже, вимога про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену в січні-лютому 2021 електричну енергію у розмірі 40 986, 60 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Позивачем також заявлена вимога про стягнення з відповідача 15 % річних у розмірі 18 247, 41 грн. та інфляційних втрат у розмірі 17 538, 70 грн.

Відповідно до п.п. 7.4 п. 7 комерційної пропозиції Споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу Постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Розрахунок суми 15 % річних у сумі 18 247, 41 грн. та інфляційних втрат у розмірі 17 538, 70 грн. є арифметично правильним, виконаним по кожному зобов`язанню окремо, є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства (ст. 625 ЦК України), фактичним обставинам та матеріалам справи. Періоди нарахування позивачем визначено правильно. Розгорнутий розрахунок 15 % річних та інфляційних втрат наявний в матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та підставність нарахування 15 % річних в сумі 18 247, 41 грн. та інфляційних страт у розмірі 17 538, 70 грн. В цій частині позов підлягає задоволенню.

За порушення виконання грошового зобов`язання за січень 2021 та лютий 2021 позивачем також нараховано відповідачу пеню загальній сумі 6 385, 82 грн.

Відповідно до абз. 3-5 п. 5.11 договору у разі порушення Споживачем строків оплати за цим договором, Постачальник має право вимагати сплати пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим Договором. Споживач має сплатити за вимогою Постачальника пеню у розмірі, яка зазначається в комерційній пропозиції.

Відповідно до п.п. 6.1 п. 6 комерційної пропозиції за внесення передбачених умовами Договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, Постачальник має право нарахувати Споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Споживач зобов`язується сплатити пеню на підставі рахунку Постачальника.

Відповідно до абз. 1 п.п. 13.1 п. 13 комерційної пропозиції Сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання або неналежне виконання зобов`язання припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Нарахування пені за зобов`язаннями січня 2021 здійснено позивачем за період з 25.02.2021 по 23.02.2022, а за зобов`язаннями лютого 2021 здійснено за період з 09.04.2021 по 23.02.2022.

Розрахунок пені здійснено позивачем арифметично правильно, по кожному зобов`язанню окремо, відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору. Нарахування здійснено позивачем, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення та в межах одного року від для коли зобов`язання мало бути виконане (п.п. 13.1. п. 13 комерційної пропозиції, ч. 6 ст. 232 ГК України). Детальний розрахунок пені наявний в матеріалах справи. Отже, нарахування пені в сумі 6 385, 82 грн. є обґрунтованим та підставним. В цій частині позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Судовий збір в розмірі 3 028, 00 грн. згідно ст. 129 ГПК України слід відшкодувати позивачу з відповідача.

Керуючись ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з відповідача Закладу професійної (професійно-технічної) освіти "Миколаївський центр професійної освіти", вул. Айвазовського, буд. 15-Б, м. Миколаїв, 54052 () на користь позивача Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080 () на рахунок зі спеціальним режимом використання IBAN НОМЕР_1 в АТ "Ощадбанк":

- 40 896, 60 грн. (сорок тисяч вісімсот дев`яносто шість грн. 60 коп.) - основного боргу за поставлену електричну енергію за період січень-лютий 2021.

3. Стягнути з відповідача Закладу професійної (професійно-технічної) освіти "Миколаївський центр професійної освіти", вул. Айвазовського, буд. 15-Б, м. Миколаїв, 54052 () на користь позивача Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080 () на поточний рахунок IBAN НОМЕР_2 в ГУ ДКСУ у Київській області:

- 18 247, 41 грн. (вісімнадцять тисяч двісті сорок сім грн. 41 коп.) - 15% річних;

- 6 385, 82 грн. (шість тисяч триста вісімдесят п`ять грн. 82 коп.) - пені;

- 17 538, 70 грн. (сімнадцять тисяч п`ятсот тридцять вісім грн. 70 коп.) - інфляційних втрат;

- 3 028, 00 грн. (три тисячі двадцять вісім грн. 00 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

4. Накази видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повне рішення підписано 29.04.2025

Суддя Е.М. Олейняш