ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
С У Д О В И Й Н А К А З
29.04.2025м. ДніпроСправа № 904/2005/25
Суддя господарського суду Дніпропетровської області Мельниченко І.Ф. розглянувши заяву:
до боржника: Фізичної особи-підприємця Дерев`янко Марини Ігорівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )
Вимоги, викладені в заяві про видачу судового наказу, підлягають задоволенню відповідно до норм статті 526 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 147 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.
Відповідно до частини 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Дослідивши, що із заявою про видачу судового наказу звернулась особа, якій належить право вимоги за договором; сума грошової вимоги, заявлена до стягнення не перевищує суми, визначеної частиною 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вважає можливим задовольнити вимоги заявника.
Щодо витрат зі сплати судового збору слід зазначити таке.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".
Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", з урахуванням норм частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 3 028,00 грн.
Відповідно до пункту 21 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір").
Таким чином, за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу через систему "Електронний суд" судовий збір становить 242,24 грн.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Таким чином, Акціонерному товариству "Перший український міжнародний банк" підлягає поверненню з Державного бюджету України судовий збір в сумі 60,56 грн. (302,80 грн. - 242,24 грн.), який надмірно сплачено заявником при зверненні із заявою про видачу судового наказу, за відповідним клопотанням (відповідно до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, зі змінами).
Керуючись ст. 526 Цивільного кодексу України, ст.ст. 147, 148, 150, 154, 155, 159 Господарського процесуального кодексу України, -
3. Копію судового наказу та копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами надіслати боржнику.
4. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Господарський суд повідомляє, що під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (пункт 7 частини 1 статті 155 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно із частиною 1 статті 157 Господарського процесуального кодексу України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.
Згідно з частиною 1 статті 159 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Дата набрання судовим наказом законної сили "___"_____________20___.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання "___"__________20___.
Дата видачі судового наказу стягувача "___"______________20___.
Суддя І.Ф. Мельниченко