ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2025 року м. Дніпро Справа № 904/4234/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач )

суддів: Чус О.В., Дарміна М.О.

секретар судового засідання: Чірцов А.А.

представники сторін:

від позивача: Тесля А.М.

від відповідача: Лавринович О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІТ І К"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2025 р.

(суддя Мельниченко І.Ф., м. Дніпро, повний текст ухвали складено 20.01.2025 р.)

у справі

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІТ І К",

м. Дніпро

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "КИГЕР",

м. Дніпро

про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та визнання відсутності права орендаря нерухомого майна

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГІТ І К" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кигер", в якому просить: зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Кигер" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ГІТ І К" нежитлове приміщення літ. Е площею 66,6 м.кв, що розташоване по проспекту Олександра Поля, 97 К у місті Дніпрі; визнати відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Кигер" права орендаря нерухомого майна, а саме: нежитлових приміщень, літерою "Д-4", "Ж-3", "И-1", "К1-1", "К1", "Л1", "Л1-1", "М-2", "Н-1", "Ф1-1", "Г-1", "Ж3-2", "У-1", "Е", "С-2" загальною площею 8 620,1 м.кв, у тому числі літ. Е площею 66,6 м.кв, що розташовані по проспекту Олександра Поля, 97 К у місті Дніпрі.

Також, до суду від Позивача надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, проведення якої останній просить доручити Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз, на розгляд якої поставити наступне питання: 1. Чи виконано підпис у примірнику Договору № 1 оренди нежитлових приміщень від 12.12.2022 р., наданому представником відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Кигер" (а.с. 163-165), в розділі: Місцезнаходження та реквізити сторін, в колонці "Наймодавець" - директором Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІТ І К" Гуржій Юрієм Івановичем чи іншою особою.

Від Відповідача надійшло клопотання, в якому ТОВ "Кигер" просить суд призначити у справі технічну експертизу договору від 12.12.2022 р. оренди споруди літери "Е", загальною площею 66,6 кв.м, строком оренди п`ять років, тобто до 31.12.2027 р., на визначення якої поставити наступне питання: "Чи виконаний підпис на третьому аркуші договору від 12.12.2022 оренди споруди літера "Е", загальною площею 66,6 кв.м, строком оренди п`ять років, тобто до 31.12.2027, між написами "Директор" та "Д.В. Кирпенко" пишучим приладом (від руки) чи за допомогою технічних засобів (факсиміле)?".

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що представником Позивача долучено до матеріалів справи оригінал договору від 12.12.2022 р. оренди споруди літ. "Е", загальною площею 66,6 кв.м, строком оренди п`ять років, тобто до 31.12.2027 р.. Проте, Відповідач зазначає про те, що вказаний договір керівник ТОВ "Кигер" не підписував, підпис керівника відтворено за допомогою факсиміле, а отже, останній є неукладеним. Проведення експертизи Відповідач просить доручити експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, провадження у справі зупинити на час проведення експертизи, плату за проведення експертизи покласти на відповідача.

У запереченнях на клопотання Відповідача про призначення технічної еспертизи документу від 16.12.2024 р., ТОВ "ГІТ І К" зазначає про те, що у відзиві на позовну заяву ТОВ "Кигер" підтверджено підписання договору оренди від 12.12.2022 р. строком на п`ять років. Разом з тим, Позивач посилається на те, що надані суду разом з відзивом на позовну заяву документи за підписом керівника Відповідача містять такі самі підписи керівника Відповідача, як і в договорі оренди від 12.12.2022 р. строком на п`ять років, тобто до 31.12.2027. Вказані обставини, на думку ТОВ "ГІТ І К", свідчать про відсутність підстав для призначення технічної експертизи документу - договору оренди від 12.12.2022 р. строком на п`ять років.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2025 р. у справі № 904/4234/24 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІТ І К" про призначення судової почеркознавчої експертизи задоволено. Призначено у справі № 904/4234/24 судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення експертів поставлено наступне питання: Чи виконано підпис у примірнику Договору № 1 оренди нежитлових приміщень від 12.12.2022 р., наданому представником Відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Кигер", в розділі: Місцезнаходження та реквізити сторін, в колонці "Наймодавець" - директором Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІТ І К" Гуржій Юрієм Івановичем чи іншою особою? Витрати по оплаті судової почеркознавчої експертизи покладено на Позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ГІТ І К". Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "КИГЕР" про призначення технічної експертизи документу - задоволено. Призначено у справі № 904/4234/24 судову технічну експертизу документу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення експертів поставлено наступне питання: Чи виконаний підпис на третьому аркуші договору від 12.12.2022 р. оренди споруди літера "Е", загальною площею 66,6 кв.м, строком оренди п`ять років, тобто до 31.12.2027 р., між написами "Директор" та "Д.В. Кирпенко" пишучим приладом ( від руки ) чи за допомогою технічних засобів (факсиміле)? Витрати по оплаті судової технічної експертизи документу покладено на відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "КИГЕР". Провадження у справі № 904/4234/24 зупинено на час проведення експертиз і до отримання експертних висновків. Матеріали справи № 904/4234/24 вирішено надіслати Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, через систему "Електронний суд", Товариство з обмеженою відповідальністю "ГІТ І К" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду в чатині призначення судової почеркознавчої експертизи, призначення судової технічної експертизи та зупинення провадження у справі та передати справу до Господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник вважає ухвалу суду від 15.01.2025 р. незаконною в повному обсязі, прийнятою з грубим порушенням норм процесуального права, що потягло необгрунтоване зупинення провадження у справі та затягування розгляду справи.

При цьому Скаржник зазначає, що оскільки Позивач не підписував редакцію договору оренди від 12.12.2022 р., яка була надана Відповідачем, Позивачем було подано Клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи (уточнене) від 16.12.2024 р., на розгляд якої просило поставити питання: «Чи виконано підпис у примірнику Договору № 1 оренди нежитлових приміщень від 12.12.2022 р., наданому представником відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Кигер» , в розділі: Місцезнаходження та реквізити сторін, в колонці «Наймодавець» - директором Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІТ І К» Гуржій Юрієм Івановичем чи іншою особою».

Водночас, на думку Скаржника, ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2025 р. в частині призначення судової почеркознавчої експертизи прийнята з порушенням вимог ст. ст. 100, 102 ГПК України та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 р. № 53/5 та Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.11.1998 р. за № 705/3145, в редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 р. № 1950/5.

Скаржник наголошує на тому, що при визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів. Проте в ухвалі від 15.01.2025 р. документи, у яких містяться вільні, умовно-вільні зразки підпису директора ТОВ «ГІТ І К» Гуржія Ю.І. не зазначено. Експериментальні зразки підпису директора позивача Гуржій Ю.І. для проведення судової почеркознавчої експертизи взагалі не відбиралися.

На переконання Скаржника судом не здійснено усіх необхідних дій щодо призначення у справі судової почеркознавчої експертизи згідно вимог ст. ст. 100, 102 ГПК України, пунктів 1.3., 1.4, 1.7, 1.8 Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 р. № 53/5 ( у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 р. № 1950/5), зокрема, не відібрано вільні, умовно-вільні, експериментальні зразки підпису, не зазначено документів, необхідних для проведення експертизи та не надано їх експертній установі, що унеможливлює проведення судової почеркознавчої експертизи. Невиконання судом вимог про надання експерту вільних, умовно-вільних, експериментальних зразків підпису особи, яка підлягає ідентифікації, і зупинення провадження у даній справи виключає взагалі досягнення мети, яка ставилася при призначені у даній справі судової почеркознавчої експертизи.

Крім того, ухвала господарського суду в частині призначення судової технічної експертизи документу також є незаконною, прийнятою з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню. Так, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Таким чином, навіть, якщо підпис керівника Відповідача вчинено з факсимільним відтворенням підпису, ця обставина не свідчить про неукладеність договору. При цьому висновок про те, чи є договір укладеним, чи ні, належить до компетенції суду, а не експерта.

Враховуючи, що Відповідачем не заперечувалася можливість підписання договору від 12.12.2022 р. із застосуванням факсиміле, так само, як і інших документів, наданих Відповідачем, Скаржник вважає, що призначення у справі судової технічної експертизи є умисним затягуванням справи з боку Відповідача. Необхідність призначення такої експертизи судом ніяким чином не обгрунтована.

Відтак, на думку Скаржника, недотримання порядку призначення судової почеркознавчої експертизи та необгрунтоване і безпідставне призначення судової технічної експертизи призвело до прийняття судом незаконної ухвали про зупинення провадження у справі.

Від Скаржника надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копію відповіді ДТЕК № 7046/1001 від 13.02.2025 та копію Договору оренди нежитлових приміщень №1 від 12.12.2022 р. з Актом прийому передачі від 12.12.2022 р.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Відповідач не скористався своїм правом згідно ч.1 ст. 263 ГПК України та не надав суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судововї справи між суддями від 03.02.2025 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді Дармін М.О., Чус О.В..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2025 р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 904/4234/24.

Матеріали справи № 904/4234/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.02.2025 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 23.04.2025 р..

У судовому засіданні 23.04.2025 р., була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГІТ І К" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кигер", в якому просить: зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Кигер" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ГІТ І К" нежитлове приміщення літ. Е площею 66,6 м.кв, що розташоване по проспекту Олександра Поля, 97 К у місті Дніпрі; визнати відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Кигер" права орендаря нерухомого майна, а саме: нежитлових приміщень, літерою "Д-4", "Ж-3", "И-1", "К1-1", "К1", "Л1", "Л1-1", "М-2", "Н-1", "Ф1-1", "Г-1", "Ж3-2", "У-1", "Е", "С-2" загальною площею 8 620,1 м.кв, у тому числі літ. Е площею 66,6 м.кв, що розташовані по проспекту Олександра Поля, 97 К у місті Дніпрі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що договір оренди нежитлових приміщень № 1 від 12.12.2022 р., відповідно до якого в оренду передається нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Олександра Поля, 97 К, зазначене в плані земельної ділянки виробничого будинку під літерою "Е", загальною площею 66,6 м.кв, укладений строком на п`ять років, є нікчемним з огляду на недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне його посвідчення. Таким чином, на думку Позивача, відсутність у Відповідача правових підстав для користування нежитловим приміщенням ( користування приміщенням на підставі нікчемного договору ) свідчить про те, що останній володіє ним незаконно, і власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженні таким майном, зокрема, шляхом повернення нежитлового приміщення. Вказує ТОВ "ГІТ І К" у поданій позовній заяві і про те, що його підприємству із листа АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" від 07.08.2024 р. № 47398/1001 стало відомо про існування договору № 1 оренди нежитлових приміщень від 12.12.2022 р., відповідно до пункту 1.2 якого нежитлові приміщення, які передаються в оренду, знаходяться за адресою: м. Дніпро, вул. Олександра Поля, 97К, зазначене в плані земельної ділянки виробничого будинку під літерою "Д-4", "Ж-3", "И-1", "К1-1", "К1", "Л1", "Л1-1", "М-2", "Н-1", "Ф1-1", "Г-1", "Ж3-2", "У-1", "Е", "С-2" загальною площею 8 620,1 м.кв. За твердженням Позивача, ТОВ "ГІТ І К" не укладався, не підписувався та не видавався зазначений вище договір, що стало підставою для звернення до суду із вимогами про визнання відсутнім у ТОВ "Кигер" права оренди вказаних вище нежитлових приміщень.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що 12.12.2022 р. сторони підписали договір оренди нежитлових приміщень, за яким в оренду Відповідачу передається нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Олександра Поля 97К, зазначене в плані земельної ділянки виробничого будинку під літерою "Е", загальною площею 66,6 м.кв (ТП № 578А). У пункті 2.1. договору була допущена помилка, а саме, зазначено, що строк оренди цифрами "2,11", а у дужках літерами зазначено "п`ять". З метою виправлення помилки договір оренди нежитлових приміщень № 1 від 12.12.2022 р. викладено сторонами в новій редакції, виправлена допущена в попередній редакції договору помилка: строк оренди зазначений як "2,11 ( два ) роки ( одинадцять ) місяців" з моменту прийняття орендованого приміщення за актом передавання-приймання. У пункті 8.3. договору зазначене, що строк договору закінчується 12.11.2025 р.. Отже, за твердженням ТОВ "КИГЕР", до форми договору оренди нежитлового приміщення № 1 від 12.12.2022 р., за яким Позивачем передане Відповідачу приміщення, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Олександра Поля 97К, зазначене в плані земельної ділянки виробничого будинку під літерою "Е", загальною площею 66,6 м.кв ( ТП № 578А ), не висувається вимога нотаріального посвідчення під загрозою його нікчемності, оскільки зазначений договір укладений на строк менше 3 років. Таким чином, позовна вимога про зобов`язання Відповідача повернути Позивачу зазначене вище нежитлове приміщення є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Зазначає ТОВ "КИГЕР" у відзиві на позовну заяву і про те, що ані копії договору, за яким Відповідачу, начебто, передавались в оренду нежитлові приміщення "Д-4", "Ж-3", "И-1", "К1-1", "К1", "Л1", "Л1-1", "М-2", "Н-1", "Ф1-1", "Г-1", "Ж3-2", "У-1", "Е", "С-2", загальною площею 8 620,1 м.кв., ані його оригіналу Відповідач не має. До того ж, вказує Відповідач, що його підприємство не претендує на користування зазначеними вище нежитловими приміщеннями.

У відповіді на відзив, Позивач зазначає про те, що ТОВ "ГІТ І К" укладав з Відповідачем один договір оренди № 1 від 12.12.2022 р. строком на п`ять років, інших договорів оренди Позивачем з ТОВ "КИГЕР" не підписувалось. Вказує Позивач і про те, що копію договору оренди від 12.12.2022 р., предметом якого є нежитлові приміщення "Д-4", "Ж-3", "И-1", "К1-1", "К1", "Л1", "Л1-1", "М-2", "Н-1", "Ф1-1", "Г-1", "Ж3-2", "У-1", "Е", "С-2", загальною площею 8 620,1 м.кв, ТОВ "КИГЕР" надав в АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі", що підтверджується листом Управління Держенергонагляду у Дніпропетровській області від 02.07.2024 р. та відповіддю АТ "ДТЕК Дніпровські Електромережі" від 07.08.2024 р..

У запереченнях на відповідь ТОВ "ГІТ І К", ТОВ "КИГЕР" вказує про те, що факт передачі йому в оренду приміщення за договором № 1 від 12.12.2022 р. підтверджується підписаними сторонами актами надання послуг та сплатою орендатором орендної плати. Посилається Відповідач і на те, що між сторонами не існує спору щодо права користування нежитловими приміщеннями за літерами "Д-4", "Ж-3", "И-1", "К1-1", "К1", "Л1", "Л1-1", "М-2", "Н-1", "Ф1-1", "Г-1", "Ж3-2", "У-1", "С-2", Відповідач ніколи не мав наміру та не користувався зазначеними приміщеннями, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у відповідній частині.

До суду першої інстанції від Позивача надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, проведення якої останній просив доручити Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз, на розгляд якої поставити наступне питання: 1. Чи виконано підпис на Договорі № 1 оренди нежитлового приміщення від 12.12.2022 директором Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІТ І К" Гуржій Юрієм Івановичем чи іншою особою? Вказане клопотання обґрунтовано тим, що наданий Відповідачем оригінал договору № 1 оренди нежитлового приміщення від 12.12.2022 р. директор ТОВ "ГІТ І К" не підписував.

У подальшому, до суду від Позивача надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи ( уточнене ), витрати по проведенню експертизи покласти на позивача, на час проведення експертизи зупинити провадження у справі № 904/4234/24. На розгляд судової почеркознавчої експертизи позивач просить поставити наступне питання: 1. Чи виконано підпис у примірнику Договору № 1 оренди нежитлових приміщень від 12.12.2022 р., наданому представником відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Кигер" ( а. с. 163-165 ), в розділі: Місцезнаходження та реквізити сторін, в колонці "Наймодавець" - директором Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІТ І К" Гуржій Юрієм Івановичем чи іншою особою.

Від Відповідача також надійшло клопотання, в якому ТОВ "Кигер" просив місцевий господарський суд призначити у справі технічну експертизу договору від 12.12.2022 р. оренди споруди літери "Е", загальною площею 66,6 кв.м, строком оренди п`ять років, тобто до 31.12.2027 р., на визначення якої поставити наступне питання: "Чи виконаний підпис на третьому аркуші договору від 12.12.2022 р. оренди споруди літера "Е", загальною площею 66,6 кв.м, строком оренди п`ять років, тобто до 31.12.2027 р., між написами "Директор" та "Д.В. Кирпенко" пишучим приладом (від руки) чи за допомогою технічних засобів (факсиміле)?". Вказане клопотання обґрунтовано тим, що 11.12.2024 р. представником Позивача долучено до матеріалів справи оригінал договору від 12.12.2022 р. оренди споруди літ. "Е", загальною площею 66,6 кв.м, строком оренди п`ять років, тобто до 31.12.2027 р.. Проте, Відповідач зазначає про те, що вказаний договір керівник ТОВ "Кигер" не підписував, підпис керівника відтворено за допомогою факсиміле, а отже, останній є неукладеним. Проведення експертизи Відповідач просив доручити експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, провадження у справі зупинити на час проведення експертизи, плату за проведення експертизи покласти на відповідача.

Позивачем були подані заперечення на клопотання Відповідача про призначення технічної еспертизи документу від 16.12.2024 р., в яких ТОВ "ГІТ І К" зазначає про те, що у відзиві на позовну заяву ТОВ "Кигер" підтверджено підписання договору оренди від 12.12.2022 р. строком на п`ять років. Разом з тим, Позивач посилається на те, що надані суду разом з відзивом на позовну заяву документи за підписом керівника Відповідача містять такі самі підписи керівника Відповідача, як і в договорі оренди від 12.12.2022 р. строком на п`ять років, тобто до 31.12.2027 р.. Вказані обставини, на думку ТОВ "ГІТ І К", свідчать про відсутність підстав для призначення технічної експертизи документу - договору оренди від 12.12.2022 р. строком на п`ять років.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2025 р. у справі № 904/4234/24 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІТ І К" про призначення судової почеркознавчої експертизи задоволено. Призначено у справі № 904/4234/24 судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення експертів поставлено наступне питання: Чи виконано підпис у примірнику Договору № 1 оренди нежитлових приміщень від 12.12.2022 р., наданому представником відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Кигер" ( а. с. 163 - 165 ), в розділі: Місцезнаходження та реквізити сторін, в колонці "Наймодавець" - директором Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІТ І К" Гуржій Юрієм Івановичем чи іншою особою? Витрати по оплаті судової почеркознавчої експертизи покладено на Позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ГІТ І К". Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "КИГЕР" про призначення технічної експертизи документу - задоволено. Призначено у справі № 904/4234/24 судову технічну експертизу документу, проведення якої доручити Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення експертів поставлено наступне питання: Чи виконаний підпис на третьому аркуші договору від 12.12.2022 р. оренди споруди літера "Е", загальною площею 66,6 кв.м, строком оренди п`ять років, тобто до 31.12.2027 р. ( а. с. 180 -182 ), між написами "Директор" та "Д.В. Кирпенко" пишучим приладом (від руки) чи за допомогою технічних засобів (факсиміле)? Витрати по оплаті судової технічної експертизи документу покладено на відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "КИГЕР". Провадження у справі № 904/4234/24 зупинено на час проведення експертиз і до отримання експертних висновків. Матеріали справи № 904/4234/24 вирішено надіслати Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Судове рішення мотивоване тим, що враховуючи обставини, які підлягають з`ясуванню та мають значення для справи, господарський суд дійшов до висновку щодо наявності підстав для задоволення клопотання як Позивача, так і Відповідача, та призначення у справі судової почеркознавчої та технічної експертиз. Оскільки для вирішення даного спору є потреба у спеціальних знаннях, тобто висновок експерта при розгляді даної справи не можуть замінити інші засоби доказування. Так, у поданому ТОВ "ГІТ І К" клопотанні, Позивач заперечує проти підписання директором його підприємства договору № 1 від 12.12.2022 р. оренди нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Олександра Поля, 97К, зазначене в плані земельної ділянки виробничого будинку під літерою "Е", загальною площею 66,6 кв.м ( ТП № 578А ), строком оренди на два роки одинадцять місяців, тобто до 12.11.2025 р., оригінал якого долучено до матеріалів справи відповідачем (а.с. 163-165). У свою чергу, ТОВ "Кигер" зазначає про те, що залучений 11.12.2024 р. представником позивача до матеріалів справи оригінал договору № 1 від 12.12.2022 р. нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Олександра Поля, 97К, зазначене в плані земельної ділянки виробничого будинку під літерою "Е", загальною площею 66,6 кв.м ( ТП № 578А ), строком оренди на п`ять років, тобто до 31.12.2027 р. ( а. с. 180 - 182 ), керівник відповідача не підписував, підпис керівника відтворено за допомогою факсиміле. Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважав за доцільне провадження у справі зупинити до отримання експертних висновків.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.

Щодо клопотання Скаржника про долучення додаткових доказів ( копію відповіді ДТЕК № 7046/1001 від 13.02.2025 р., копію Договору оренди нежитлових приміщень №1 від 12.12.2022 р. з Актом прийому передачі від 12.12.2022 р. ) слід зазначити про таке.

Враховуючи, що учасник судового процесу додав вказаний документальний доказ під час розгляду апеляційної скарги, на дату прийняття оспорюваної ухвали таких доказів суд першої інстанції в своєму розпорядження не мав.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 269 ГПК України).

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Колегія суддів зауважує учасникам судового процесу на тому, що підставою для прийняття апеляційною інстанцією додаткових доказів є докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від учасників судового процесу.

Основними засадами судочинства, закріпленими у ст. 129 Конституції України, є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен додержуватись норм процесуального права.

Відповідно до ст. 124, п.п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 4-2, 4-3 ГПК України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Прийняття судом апеляційної інстанції додаткових документів на стадії апеляційного провадження за відсутності визначених ст. 269 ГПК України підстав для їх прийняття, тобто без наявності належних доказів неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від заявника, фактично порушує принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, адже у такому випадку суд створює Апелянтові більш сприятливі, аніж Відповідачу умови в розгляді конкретної справи.

Оспорювану ухвалу у цій справі було проголошено 15.01.2025 р., а новий доказ, який надає Скаржник датований 13.02.2025 р. ( відповідь ДТЕК ), відтак колегія суддів зазначає про те, що вказаний документ фактично на дату винесення оспорюваної ухвали не існував, в той час як за приписами ГПК Україна надання учасником судового процесу нових доказів у справі, які станом на дату винесення судового рішення не існували, не віднесено до підстав для скасування такого судового рішення, а відтак такий документ не може бути прийнятий судом апеляційної інстанції як додатковий доказ.

За таких обставин, додані Апелянтом під час апеляційного перегляду копія відповіді ДТЕК № 7046/1001 від 13.02.2025 р. та копія Договору оренди нежитлових приміщень №1 від 12.12.2022 р. з Актом прийому передачі від 12.12.2022 р. як додаткові докази колегією суддів не приймаються.

Предметом апеляційного розгляду є ухвалу суду першої інстанції про призначення у справі судової почеркознавчої та технічної експертизи документу, зупинення провадження у справі на час проведення експертиз.

Відповідно до частин 1- 3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Апеляційний суд зауважує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених ст. 86 ГПК України, щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У пунктах 1 - 3 ч. 1 ст. 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Призначення судом, судової експертизи ст. 99 ГПК України віднесено до компетенції суду за наявності умов, передбачених частиною першою цієї статті, і таке призначення не може розцінюватися як порушення норм процесуального права. Питання про отримання від експертів додаткових пояснень вирішується самим судом з урахуванням усіх обставин справи і наявних у ній доказів та не є обов`язком суду ( аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 15.06.2021 р. у справі № 910/12263/18).

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Такий висновок щодо застосування ст. 99 ГПК України є усталеним та неодноразово викладався Верховним Судом, зокрема у постановах від 04.09.2019 р. у справі № 904/8354/16, від 14.07.2021 р. у справі № 902/834/20, 13.08.2021р. у справі № 917/1196/19.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (рішення (Dulskiy v. Ukraine) від 01.06.2006 р., заява № 61679/00, пункт 71) зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Про призначення судової експертизи виноситься ухвала, в якій, крім відомостей, передбачених частиною 1 ст. 234 ГПК України, зазначаються, відповідно до ст. 100 ГПК України, зокрема, підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

За змістом оскаржуваної ухвали, враховуючи обставини, які підлягають з`ясуванню та мають значення для справи, господарський суд дійшов до висновку щодо наявності підстав для задоволення клопотання як Позивача, так і Відповідача, та призначення у справі судової почеркознавчої та технічної експертиз. Мотивуючи призначення судової суд першої інстанції вказав, що у поданому ТОВ "ГІТ І К" клопотанні, Позивач заперечує проти підписання директором його підприємства договору № 1 від 12.12.2022 р. оренди нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Олександра Поля, 97К, зазначене в плані земельної ділянки виробничого будинку під літерою "Е", загальною площею 66,6 кв.м (ТП № 578А), строком оренди на два роки одинадцять місяців, тобто до 12.11.2025 р., оригінал якого долучено до матеріалів справи відповідачем ( а. с. 163 165 ). У свою чергу, ТОВ "Кигер" зазначає про те, що залучений 11.12.2024 р. представником Позивача до матеріалів справи оригінал договору № 1 від 12.12.2022 р. нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Олександра Поля, 97К, зазначене в плані земельної ділянки виробничого будинку під літерою "Е", загальною площею 66,6 кв.м ( ТП № 578А ), строком оренди на п`ять років, тобто до 31.12.2027 р. ( а. с. 180 182 ), керівник Відповідача не підписував, підпис керівника відтворено за допомогою факсиміле. Таким чином, для вирішення даного спору є потреба у спеціальних знаннях, тобто висновок експерта при розгляді даної справи не можуть замінити інші засоби доказування.

Відтак, підставою призначення судової експертизи господарський суд визначив саме наявність суперечливих доказів, що входить до предмету доказування у цій справі та не може бути усунуто іншими засобами доказування.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи з урахуванням предмету, підстав позовних вимог та заперечень на них, зважаючи на докази, долучені сторонами до матеріалів справи, вважає, що місцевим господарським судом обґрунтовано дійшов висновку, що в межах предмета доказування у справі - встановлення справжності підпису, вчиненого на договорі, є важливим для вирішення спору, а відтак для законного й обґрунтованого рішення. При цьому, з`ясування цих питань потребує спеціальних знань.

Судова колегія апеляційної інстанції також враховує, що рішення у конкретній справі приймається господарським судом за результатами дослідження безпосередньо цим судом належних і допустимих доказів, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи. Виходячи із принципу диспозитивності господарського судочинства, місцевий господарський суд наділений виключною компетенцією щодо оцінки доказів при розгляді справи по суті. Така оцінка повинна ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів у судовому процесі, з врахуванням сукупності всіх обставин. У випадку, якщо суд приходить до висновку, що для надання оцінки певним обставинам справи необхідні спеціальні знання, суд вправі призначити судову експертизу.

Під час розгляду справи суд першої інстанції повинен діяти незалежно та неупереджено, здійснюючи оцінку доказів відповідно до своїх внутрішніх переконань, безпосередньо, повно, всебічно, об`єктивно в їх сукупності, керуючись законом. Надання судом апеляційної інстанції вказівок щодо достовірності та належності тих чи інших доказів може бути розцінено як втручання у компетенцію суду першої інстанції, що не узгоджується з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В господарському процесі суд, сторони, інші учасники можуть здійснювати ті дії, які передбачені господарськими процесуальними нормами. Роль і значення процесуальної форми полягає в тому, щоб забезпечити захист існуючих прав сторін та гарантувати винесення законних і обґрунтованих рішень.

Господарський процес являє собою єдність процесуальних прав і обов`язків господарського суду, сторін та інших учасників процесу. Процесуальна форма є нормативно встановленим порядком здійснення правосуддя.

Тобто, переглядаючи ухвалу про призначення експертизи, суд апеляційної інстанції надає оцінку відповідності чи невідповідності такої процесуальної дії вимогам чинного законодавства.

Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands від 27.10.1993 р. ( n. 33 ), та Ankerl v. Switzerland від 23.10.1996 р. ( n. 38 ) встановлено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні справедливого балансу між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рівність засобів включає: розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе становище, ніж іншу сторону; фактичну змагальність; процесуальну рівність; дослідження доказів, законність методів одержання доказів; мотивування рішень.

Крім того, принцип змагальності тісно пов`язаний з принципом рівності, тоді як рівноправність сторін - один із необхідних елементів принципу змагальності, без якого змагальність як принцип не існує. Рівноправність сторін є суттю змагальності, бо тільки через рівні можливості сторін можлива реалізація принципу змагальності.

Отже, керуючись наведеними принципами, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність для з`ясування дійсних правовідносин між сторонами призначення у справі судової експертизи, яка поряд з іншими доказами надасть йому можливість повно, всебічно та об`єктивно перевірити всі обставини справи, на які посилаються учасники та вирішити визначені ст. 237 ГПК України питання, що є необхідним для ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення.

Щодо доводів Скаржника пов`язаних із тим, що судом першої інстанції не здійснено усіх необхідних дій щодо призначення у справі судової почеркознавчої експертизи згідно вимог ст. ст. 100, 102 ГПК України, пунктів 1.3., 1.4, 1.7, 1.8 Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 р. № 53/5 ( у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 р. № 1950/5), то як зазначено в оскаржуваній ухвалі - після підтвердження технічної можливості виконання експертних досліджень у вказаній судом експертній установі, прийняття ухвали до виконання та за клопотаннями експертів судом будуть надані всі вказані експертами документи та матеріли, які необхідні для проведення експертних досліджень та складання відповідних висновків.

Враховуючи викладене, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, судова колегія погоджується з наявністю правових підстав для призначення судової експертизи у даній справі.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження по справі зупиняється у випадках, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

Оскільки зупинення провадження у цій справі є наслідком призначення судом експертизи, оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції в частині призначення судової експертизи та в частині зупинення провадження у справі перебувають у нерозривному зв`язку. Отже, призначення експертизи з одночасним зупиненням у зв`язку з цим провадження у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розцінюватись як два самостійних акта.

Зупинення провадження у справі це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху судового процесу. Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду відповідно п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України.

З урахуванням вищевикладеного, доводи апеляційної скарги відхиляються колегією суддів як такі, що не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІТ І К" - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2025 р. у справі № 904/4234/24 - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 25.04.2025 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін