ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/273/25

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі судового засідання О.В. Ващенко

за участю представників:

від позивача (за первісним позовом) - Шапор Л.П.,

від відповідача (за первісним позовом) - Бондаренко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятинський Делікатес" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Порт Інжиніринг" про стягнення грошових коштів у розмірі 421292,71 грн. та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Порт Інжиніринг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятинський Делікатес" про стягнення заборгованості у розмірі 1242002,78 грн. шляхом зарахування із вимогою за первісним позовом у частині 421292,71 грн. та безпосереднього стягнення іншої частини у сумі 820710,07 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пирятинський Делікатес" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Порт Інжиніринг" про стягнення грошових коштів за договором транспортно-експедиторського обслуговування № 33-05/23 від 31.05.2023 р. у розмірі 421292,71 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне.

Як вказує позивач, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Порт Інжиніринг" (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пирятинський Делікатес" (замовник) укладено договір транспортно-експедиторського обслуговування № 33-05/23 від 31.05.2023 року, який відповідно до підпункту 9.1 пункту 9 набирає чинності з моменту його підписання i діє до 30 червня 2024 року включно.

При цьому позивач зазначає, що за результатами виконання вказаного договору відповідно до спільного акту-звіряння взаємних розрахунків за договором станом на 30.09.2023 року заборгованість на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятинський Делікатес" становить 421292,71 грн. (зазначена заборгованість є переплатою).

Також позивач зазначає, що в період дії договору відповідач надавав позивачу послуги з транспортно-експедиторського обслуговування, які оплачувалися позивачем відповідно до умов договору. Між тим позивач зауважує, що станом на день закінчення дії договору у позивача була наявна переплата в розмірі 421292,71 грн., що не заперечено відповідачем та підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків за договором.

Крім того, позивач зазначає, що між сторонами велися переговори щодо досудового врегулювання спору, про що свідчить надіслання листа-вимоги вих. № 10/01-25 від 10.01.2025 року, проте відповіді на вказаний лист-вимогу не надходило, станом на день подання позову відповідні кошти позивачу не перераховано, а в договорі порядку повернення суми переплати та строків такого повернення не передбачено.

Так, позивач вказує, оскільки умовами договору сторонами не погоджено порядку та строків повернення відповідачем суми переплати, такий строк визначається вимогою позивача, надісланою в порядку ст. 530 ЦК України. Такою вимогою, за ствердженнями позивача, є лист-вимога вих. № 10/01-25 від 10.01.2025 року, в якій позивач вимагав від відповідача здійснити повернення суми переплати в розмірі 421292,71 грн. протягом 10 банківських днів з моменту отримання цього листа-вимоги. Таким чином, на переконання позивача, останнім визначено строк для повернення суми переплати до 24.01.2025 року включно.

Наразі позивач зазначає, що за своєю суттю зобов`язання складається із права вимоги кредитора та обов`язку виконання такої вимоги боржником, існування одночасно як права вимоги, так і обов`язку виконання такої вимоги становить собою суть зобов`язання. За змістом статей 524, 533-535 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, позивач вказує, що грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Отже, на переконання позивача, перераховані позивачем на користь відповідача грошові кошти у сумі 421292,71 грн. є безпідставно одержаними.

Разом з тим позивач зауважує, що оскільки ним надмірно перераховано грошові кошти у сумі 421292,71 грн., то вони підлягають поверненню відповідачем на користь позивача з визначених у ст. 1212 ЦК України підстав.

При цьому позивач вказує, що зобов`язання повернути безпідставно набуте майно виникає у особи безпосередньо з норми статті 1212 ЦК України на підставі факту набуття нею майна (коштів) без достатньої правової підстави або факту відпадіння підстави набуття цього майна (коштів) згодом. Це зобов`язання не виникає з рішення суду. Судове рішення в цьому випадку є механізмом примусового виконання відповідачем свого обов`язку з повернення безпідставно отриманих коштів, який він не виконує добровільно (відповідна правова позиція міститься у постанові ВП ВС у справі № 910/3831/22).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.02.2025 р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятинський Делікатес" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/273/24, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи, при цьому підготовче засідання призначено на 27.02.2025 р. об 11:00 год.

03.02.2025 р. від представника ТОВ "Пирятинський Делікатес" - Шапор Л.П. через систему "Електронний суд" до господарського суду надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. № 3623/25), в якій представник просить суд забезпечити проведення всіх судових засідань у справі у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.02.2025 р. у справі № 916/273/25 задоволено заяву представника позивача - ТОВ "Пирятинський Делікатес" про участь у підготовчому засіданні суду, яке призначене на 27.02.2025 р. об 11:00 год., та у всіх наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

19.02.2025 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Порт Інжиніринг" до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 5706/25), в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову ТОВ "Пирятинський Делікатес" про стягнення грошових коштів у розмірі 421292,71 грн. В обґрунтування заперечень відповідач посилаються на наступне. Так, 31.05.2023 року між позивачем та відповідачем укладено договір транспортно-експедиторського обслуговування № 33-05/23, за яким експедитор зобов`язується надати замовнику комплекс транспортно-експедиторських послуг при перевалці експортних навалювальних вантажів в Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" та/або Державне підприємство "Ізмаїльський Морський Торгівельний Порт", та/або склади експедитора, замовник зобов`язується прийняти дані послуги і оплатити на умовах, передбачених нижче.

Згідно з п. 3.1.16 договору експедитор зобов`язаний за окремими заявками замовника і за його рахунок організовувати проведення експертиз, зважування вагонів з вантажем замовника та інших додаткових операцій. Всі додаткові роботи оплачуються відповідно до рахунків експедитора з додатком підтверджуючих документів.

Відповідно до п. 4.1.9 договору замовник зобов`язаний сплачувати рахунки експедитора за виконані роботи і надані послуги з транспортно-експедиторського обслуговування вантажів замовника.

Як вказує відповідач, у зв`язку із тим, що за загальним правилом пунктів 5.2 та 5.3 договору оплата послуг відбувається на умовах передоплати, 24.05.2023 р. відповідачем виставлено рахунок-фактуру № 63 на суму 500000,00 грн. за послуги перевалки вантажу за договором, однак за фактом надання відповідних передплачених послуг за договором, зазначена сума не була використана повністю та залишок передоплати, не покритої наданими послугами, становить 421292,71 грн.

Також відповідач зазначає, що у рамках виконання договору 07.10.2023 року позивач листом № 1110 звернувся до відповідача із заявкою на виконання додаткових операцій, зокрема, по вивантаженню 3076,22 т вантажу ячменю з третього трюма судна "DSM EVERTON" з подальшим завантаженням цього вантажу в перший і п`ятий трюми цього ж судна. За ствердженнями позивача, на виконання зазначеної заявки у період з 11.10.2023 року по 12.10.2023 року ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" на підставі договору з відповідачем від 21.06.2023 № 24/є була надана послуга по вивантаженню 3076,22 т вантажу з трюма № 3 з подальшим завантаженням в трюми №№ 1, 5 судна "DSM EVERTON", що підтверджується актом-розрахунком до акту виконаних робіт № 2351/03.1 від 12.10.2023.

Як зазначає відповідач, 12.10.2023 між ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" та відповідачем підписано акт здачі-прийняття робіт № Е/2 138 на суму 1242002,78 грн. (в т.ч. ПДВ). При цьому відповідач вказує що доказом сплати останнім послуг ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" у сумі 1242002,78 грн. є підписаний між ними акт звірки станом на 08.11.2023 р.

Згідно з п. 5.7 договору належним доказом надання замовнику послуг за цим договором є рахунок. Так, відповідач зазначає, що 10.12.2024 року експедитором виставлено замовнику рахунок-фактуру № 122 та акт виконання робіт на компенсацію витрат за вказані вище роботи на відповідну суму 1242002,78 грн (в т. ч. ПДВ), однак замовник досі не сплатив зазначений рахунок та не підписав акт виконання робіт, хоча і не надав заперечень щодо відповідного акту.

З огляду на викладене, як вказує відповідач, 12.12.2024 р. позивачем направлено відповідачу акт звірки за договором, у якому було враховано як суму заборгованості замовника, так і залишок його передплати, в результаті чого визначено заборгованість позивача перед відповідачем, яка становить 820710,07 грн.

Водночас, як вказує відповідач, 10.01.2025 року від позивача надійшов лист-вимога про виконання зобов`язань за вх. № 10/01-25, в якому замовник заявляє про нібито наявність у відповідача заборгованості перед позивачем на суму 421292,71 грн. За ствердженнями відповідача, зважаючи на те, що акт звірки взаєморозрахунків на суму 820710,07 грн. проігнорований позивачем, а 27.01.2025 р. замовником подано позовну заяву про стягнення переплати за договором у сумі 421292,71 грн., відповідно 18.02.2025 року відповідачем направлено позивачу лист із пропозицією зарахування зустрічних вимог за договором, який станом на дату подання відзиву залишився без відповіді.

Так, відповідач додає, що між позивачем та відповідачем існували довготривалі відносини за договором, в ході яких і залишилася частина передоплати позивача за рахунком, виставленим відповідно до умов договору, однак разом із цим за договором залишився і рахунок на компенсацію витрат, який не був сплачений позивачем, сума якого значно перевищує суму залишку передоплати позивача.

Враховуючи вищенаведене, відповідач зауважує, що за умов відмови позивача від підписання акту зарахування зустрічних однорідних вимог, направленого позивачу 18.02.2025 р., останній повідомляє про намір подати найближчим часом зустрічний позов про зарахування зустрічних вимог у сумі вимог за цим позовом, що є ефективним способом захисту прав відповідача на компенсацію витрат за договором, порушених позивачем.

Також у поданому відзиві ТОВ "Порт Інжиніринг" заперечує проти застосування ст. 1212 ЦК України до спірних правовідносин., оскільки договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ст. 1212 ЦК України. Наразі відповідач зауважує, що відповідно до розвиненої судової практики у аналогічних спорах, які неодноразово розглядалися Верховним Судом, застосування статті 1212 ЦК України у аналогічних правовідносинах повністю виключається, так як вимоги щодо повернення попередньої оплати за договором виникають виключно з договірних відносин, умов відповідного договору та відповідні кошти не є безпідставно отриманими. Звідси, за ствердженнями відповідача, випливає, що питання подальшої долі попередньої оплати за договором у сумі 421292,71 грн. має вирішуватися виключно з урахуванням правовідносин, що склалися між сторонами за договором, у тому числі з урахуванням наявності невиконаних позивачем зобов`язань з компенсації витрат, понесених відповідачем за договором, на суму, що значно перевищує суму передоплати.

21.02.2025 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Порт Інжиніринг" до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшла зустрічна позовна заява (вх. № 669/25) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятинський Делікатес" про стягнення заборгованості у розмірі 1242002,78 грн. шляхом зарахування із вимогою за первісним позовом у частині 421292,71 грн. та безпосереднього стягнення іншої частини у сумі 820710,07 грн.

24.02.2025 р. від ТОВ "Пирятинський Делікатес" до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшла відповідь на відзив (вх. № 6168/25), в обґрунтування якої позивач за первісним позовом зазначає що за результатами виконання договору № 33-05/23 від 31.05.2023 року відповідно до спільного акту звіряння взаємних розрахунків за договором станом на 30.09.2024 заборгованість на користь ТОВ "Пирятинський Делікатес" становить 421292,71 грн. (зазначена заборгованість є переплатою). Також позивач за первісним позовом зазначає, що ним 18.02.2025 отримано зустрічний лист-вимогу вих. № 202502013, зі змісту якого останньому стало відомо про існування рахунку-фактури № 122 від 10.12.2024 року та акту виконання робіт (надання послуг) № 122 від 10.12.2024 року на суму 1242002,78 грн. (в т.ч. ПДВ), з огляду на що останній дізнався про наявність майнових вимог відповідача лише 18.02.2025 року. Разом з тим, як вказує товариство, за результатами розгляду зустрічного листа-вимоги позивачем 21.02.2025 року надіслано обґрунтовану відмову від підписання акту виконання робіт (надання послуг) № 122 від 10.12.2024 р. (вих. № 21/02-25), відповідно до якої вбачається, що п. 4.1.11 договору передбачено, що за результатами наданих послуг експедитор направляє замовнику підписаний експедитором акт наданих послуг (акт виконаних робіт), замовник зобов`язується підписати акт i один з його примірників повернути експедитору в 10-денний термін; у разі, якщо в зазначений термін клієнт не повертає експедитору на підпис обґрунтовану відмову від підписання акту, такий акт буде вважатися прийнятим клієнтом без застережень i в повному обсязі. Відтак, за ствердженнями позивача за первісним позовом, п. 5.1 договору визначено, що вартість послуг експедитора, робіт і послуг третіх осіб, залучених до виконання даного договору, розміру зборів (обов`язкових платежів) обумовлюються сторонами в додатках до даного договору, які підписуються обома сторонами даного договору і є невід`ємною частиною, та в процесі виконання договору додатки можуть змінюватись і доповнюватись.

Разом з тим, ТОВ "Пирятинський Делікатес" з урахуванням змісту додатків до договору, звертає увагу, що лист вих. № 1110 не є окремою заявкою на надання додаткових послуг (робіт), вартість яких обумовлено сторонами в додатках до даного договору, а спрямований виключно на належне виконання умов договору в межах робіт і послуг, які передбачені комплексними ставками по перевалцi відповідно до умов додатків до договору, які є його невід`ємною частиною відповідно до пункту 9.3 договору.

Також позивач за первісним позовом вказує, що п.п. 3.1.6.6 сторони погодили, що замовник може не здійснювати оплату експедитору за надані послуги до моменту отримання документів, оформлених належним чином. Тобто, як зазначає позивач, ним повідомлено про обґрунтовану відмову від підписання акту виконання робіт (надання послуг) № 122 від 10.12.2024 р. відповідно до п. 4.1.11 договору, що виключає можливість оплати відповідно до п. 5.4 договору.

Так, ТОВ "Пирятинський Делікатес" зазначає, що зважаючи на те, що відповідач визнав наявність заборгованості перед позивачем та засвідчив її розмір відповідно до акту звіряння взаємних розрахунків за договором, вказане свідчить про безспірність повернення цієї заборгованості відповідно до принципу добросовісності.

26.02.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Порт Інжиніринг" до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. № 6394/25), в яких товариство просить встановити додатковий строк для подання відповідачем доказів, долучити заперечення та додані докази до матеріалів справи та врахувати їх при розгляді справи. В наданих запереченнях ТОВ "Порт Інжиніринг" зазначає, що відповідно до п. 2.1 договору сторони дійшли згоди про наступну норму вантаження вантажу на судно - не менше 6000 т у 24 години при обробці суден 25000 т та вище. Якщо конструктивні властивості судна дозволяють, норма вантаження вантажу виконується експедитором у три технологічних хода навантаження, що означає "у три трюми одночасно". Так, відповідач вказує, що 05.10.2023 року позивачем було направлено експедитору документарні інструкції про навантаження судна "EVERTON" 3000 т ячменю (копія з доказами направлення додається); 06.10.2023 року позивачем направлено експедитору документарні інструкції про навантаження судна "EVERTON" ще додатково 6000 т ячменю. Також відповідач за первісним позовом вказує, що відповідно до Плану навантаження судна "EVERTON" його загальна вантажомісткість при завантаженні ячменем становить 28820 т, тобто згідно з умовами п. 2.1 договору документарними інструкціями позивача та Планом навантаження судна за 24 години експедитор мав завантажувати не менше 6000 т та у 3 трюми одночасно, що й було виконано експедитором.

При цьому відповідач за первісним позовом зауважує, що інструкції позивача щодо навантаження судна, надані відповідачу до 07.10.2023 р., детально описані у листі позивача № 1110 від 07.10.2025 р., направлення якого позивач підтверджує у листі-відмові від 21.02.2025 р., проте листом № 1110 від 07.10.2023 р. позивачем змінено свої попередні інструкції.

Як вказує відповідач за первісним позовом, зазначений п. 3.1.16 договору передбачає надання заявок на додаткові операції, які не включаються у додатки до договору та не охоплюються встановленою щодо них комплексною ставкою. Також із п. 3.1.16 вказаного договору випливає, що такі роботи оплачуються окремо - "відповідно до рахунків експедитора з додатком (на вимогу замовника) підтверджуючих документів".

Крім того, відповідач за первісним позовом зазначає, що додаток № 1 та додаток № 2 до зазначеного договору, які встановлюють зміст послуг експедитора, не передбачають такий вид робіт як вивантаження вантажу з судна у переліку робіт, що охоплюються комплексною ставкою. Як наслідок такі або будь-які інші послуги, не передбачені додатками до договору, не покриваються комплексною ставкою та підлягають окремій компенсації за п. 3.1.16 договору.

Тобто, як вказує відповідач за первісним позовом, на основі виконаних залученим підрядником додаткових робіт із вивантаження та повторного завантаження ячменю виключно на вимогу позивача, які не передбачені додатками до договору, згідно з п. 3.1.16 останнього, була заявлена грошова вимога відповідно до рахунку-фактури № 122 від 10.12.2024 року та акту виконання робіт (наданих послуг) № 122 від 10.12.2024 року. Таким чином, ТОВ "Порт Інжиніринг" зазначає, що єдиною та виключною причиною та підставою виконання додаткових робіт, зазначених у рахунку-фактурі та акті виконання робіт (надання послуг) № 122 від 10.12.2024, був лист позивача № 1110 від 07.10.2025. При цьому відповідач за первісним позовом зазначає, що такі робити не були викликані будь-якою необхідністю та іншими причинами.

Так, відповідач зазначає, щодо тези позивача про те, що лише 18.02.2025 останньому стало відомо про заборгованість у розмірі 1242002,78 грн. не відповідає дійсності, оскільки вказане спростовується супровідним електронним листом від 12.12.2024 р., яким позивачу раніше вже надсилалися відповідні рахунок-фактура та акт виконання робіт (надання послуг) № 122 від 10.12.2024 р.

Також відповідач щодо строку виконання позивачем обов`язку із компенсації витрат відповідача у сумі 1242002,78 грн. зазначає, що відповідно до п. 5.6 договору належним доказом надання експедитором замовнику послуг за цим договором є рахунок, який оформляється експедитором за результатами відвантаження вантажу на судно. Так, рахунок-фактура № 122 від 10.12.2024 та акт виконання робіт (наданих послуг) № 122 від 10.12.2024 були направлені позивачу 12.12.2024 р., крім того, відповідні документи разом із підтверджуючими документами від залученого підрядника були направлені позивачу 18.02.2025 р. із листом із пропозицією зарахування вимог.

Таким чином ТОВ "Порт Інжиніринг" зазначає, що у будь-якому випадку строк виконання відповідної вимоги відповідача до позивача про компенсацію понесених ним за договором витрат є таким, що настав, що ще раз підтверджується відсутністю заперечень щодо цього з боку позивача.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.02.2025 р. прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Порт Інжиніринг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятинський Делікатес" про стягнення заборгованості у розмірі 1242002,78 грн. шляхом зарахування із вимогою за первісним позовом у частині 421292,71 грн. та безпосереднього стягнення іншої частини у сумі 820710,07 грн. до спільного розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом у справі № 916/273/25 за правилами загального позовного провадження; повідомлено сторін, що розгляд справи № 916/273/25 у підготовчому засіданні відбудеться 27 лютого 2025 р. об 11:00 год.

У підготовчому засіданні господарського суду 27.02.2025 року по справі № 916/273/25 протокольно оголошено перерву до 11.03.2025 року об 11 год. 00 хв. згідно з ч. 5 ст. 183 ГПК України.

05.03.2025 р. від ТОВ "Пирятинський Делікатес" до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшли додаткові пояснення у справі (вх. № 7301/25), відповідно до яких товариство просить суд позовні вимоги первісного позову задовольнити в повному обсязі, у задоволенні зустрічного позову відповідача відмовити. Так, у вказаних поясненнях позивач за первісним позовом зазначає, що на момент розгляду спору у суді договір, з урахуванням додаткових угод до нього, є чинним. Таким чином, за ствердженнями позивача за первісним позовом, умовами договору встановлений обов`язок сторін, відповідно до якого вартість послуг експедитора, робіт і послуг третіх осіб, залучених до виконання даного договору, розміру зборів (обов`язкових платежів) обумовлюються сторонами в додатках до даного договору (п. 5.1 договору), з огляду на що погодження обсягу та вартості додаткових витрат є обов`язковою умовою для їх відшкодування як відповідно до умов спеціального закону, так і відповідно до умов договору, укладеного між позивачем та відповідачем.

Разом з тим, як вказує позивач за первісним позовом, з урахуванням змісту додатків до договору сторони не погоджували вартість та обсяг додаткових послуг, які зазначені в акті виконання робіт (надання послуг) № 122 від 10.12.2024 р., що підтверджується відсутністю відповідного додатку до договору та не заперечується ТОВ "Порт Інжиніринг". Відтак, позивач, посилаючись на положення ЗУ "Про транспортно-експедиційну діяльність" зазначає, що експедитор зобов`язаний надавати транспортно-експедиторські послуги згідно з договором і вказівками клієнта, погодженими з експедитором у встановленому договором порядку. Ціна договору є істотною умовою договору, вона визначається на стадії погодження істотних умов, її зміна допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Підпунктом 10.7 договору визначено, що підписанням даного договору сторони підтверджують, що ними досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, договір є укладеним. При цьому позивач зауважує, що у договорі сторони конкретизували окремі дії та витрати, які повинен здійснити відповідач при наданні експедиторських послуг, а інша додаткова вартість або витрати, у випадку їх наявності, повинні узгоджуватися в обов`язковому порядку з позивачем та оформлюватись додатком до договору № 33-05/23 від 31.05.2023 р.

Разом з тим, позивач звертає увагу суду не те, що останній не отримав від відповідача жодної відповіді на лист позивача № 1110 від 07.10.2025 р. ані під час завантаження товару, ані до закінчення дії договору. Також позивач за первісним позовом зазначає, що відповідачем не надано ані позивачу, ані до суду доказів узгодження між сторонами переліку та вартості додаткових послуг відповідно до умов договору від 31.05.2023 року.

11.03.2025 р. від ТОВ "Порт Інжиніринг" до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшли письмові пояснення (вх. № 7918/25), відповідно до яких товариство просить суд встановити додатковий строк для подання відповідачем доказів, що додаються до цих письмових пояснень; долучити ці письмові пояснення та доданий до них доказ до матеріалів справи та врахувати при розгляді справи № 916/273/25. У наданих поясненнях відповідач за первісним позовом вказує, що за договором та додатками експедитор надає послуги, які включають у себе навантаження експортного вантажу на судно, при цьому в договорі та додатках не передбачено зворотної послуги вивантаження вантажу з судна, адже звичний та нормальний процес навантаження експортного вантажу на судно його не потребує. Звідси, за ствердженнями відповідача за первісним позовом випливає, що додаткові операції із розвантаження третього трюму судна MV "DSM EVERTON" із перевантаженням вантажу у інші трюми, надані замовником у листі № 1110 є такими, що дійсно безпосередньо не передбачені ані договором, ані у переліку послуг, які покриваються "комплексною ставкою", узгодженою сторонами у додатках до договору. Водночас відповідач звертає увагу на те, що замовник не заперечує факт надання додаткових інструкцій у листі № 1110 та прийняття результатів виконаних робіт: по суті він займає позицію, що не визнає обов`язок з їх сплати додатково до сплачених ним послуг за навантаження судна, позивач розрахувався за надані послуги у сумі узгодженої вартості. Тобто, за ствердженнями відповідача, замовник визнає обсяг виконаних відповідно до листа № 1110 робіт, але вважає, що він має покриватися сплаченою ним комплексною ставкою, що спростовується наступним. Наразі відповідач за первісним позовом вказує, що як вже зазначалося експедитором, п. 3.1.16 договору передбачає: "за окремими заявками замовника і за його рахунок організовувати проведення експертиз, зважування вагонів з вантажем замовника та інших додаткових операцій. Всі додаткові роботи оплачуються відповідно до рахунків експедитора з додатком (на вимогу замовника) підтверджуючих документів". Як вказує товариство, у цьому пункті договору сторони передбачили ще одну самостійну підставу для виконання "додаткових операцій" та/або "додаткових робіт", які не охоплюються обсягом послуг за додатками, та виконуються на наступних умовах: 1) за окремими заявками замовника; 2) за його рахунок; 3) оплачуються відповідно до рахунків експедитора з додатком (на вимогу замовника) підтверджуючих документів. Звідси, на переконання відповідача, випливає, що такі "додаткові операції/роботи" не включаються у "комплексну ставку", не впливають на її збільшення та сплачуються окремо на підставі підтверджуючих документів, тому виконання та сплата таких додаткових операцій/робіт не вимагає підписання сторонами додаткових угод та додатків до договору.

Крім того, відповідач за первісним позовом зауважує, що із характеру листа № 1110, навіть не враховуючи умови договору, випливає, що роботи є додатковими та викликаними "новими інструкціями покупця", відтак договір передбачає дві самостійні підстави для виконання робіт: послуги за "комплексною ставкою", перелічені у додатках; додаткові операції/роботи за заявкою замовника.

Наразі відповідач вважає, що у експедитора є усі підстави вимагати компенсацію понесених ним витрат на додаткові операції/роботи, які були викликані виключно інструкціями у листі № 1110 та виконані виключно у визначених ним обсягах із залученням єдиного можливого підрядника.

Щодо дати ознайомлення замовника з рахунком-фактурою № 122 та актом виконання робіт експедитор вказує, що електронна пошта, на яку 12.12.2024 було надіслано рахунок-фактуру № 122 від 10.12.2024 та акт виконання робіт № 122 від 10.12.2024, зазначена у п. 3.1.6.4 договору: , із використанням якої і здійснювався обмін сторонами основними документами за договором. За ствердженнями відповідача за первісним позовом, замовником надіслано документарні інструкції про навантаження судна EVERTON 3000 т ячменю та документарні інструкції про навантаження судна EVERTON 6000 т ячменю саме з електронної пошти , у тому числі та не виключно, цим замовник визначив зазначену адресу електронної пошти як належну для використання за договором.

Так, розгляд справи в підготовчому засіданні 11.03.2025 р. об 11:00 год. не відбувся у зв`язку з технічним збоєм в роботі підсистеми відеоконференцзв`язку (BK3), про що секретарем судового засідання складено відповідну довідку.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.03.2025 р. підготовче засідання призначено на 17.03.2025 р. об 11:00 год.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.03.2025 закрито підготовче провадження у справі № 916/273/25 та призначено справу до розгляду по суті на 01.04.2025 р. об 11:30 год.

У судовому засіданні господарського суду 01.04.2025 року по справі № 916/273/25 протокольно оголошено перерву до 17.04.2025 року об 11 год. 30 хв.

Під час розгляду справи по суті представник позивача за первісним позовом підтримав позовні вимоги та просив суд відмовити у задоволенні зустрічного позову, натомість представник позивача за зустрічним позовом підтримав позовні вимоги за зустрічним позовом, просив їх задовольнити шляхом зарахування із вимогою за первісним позовом у частині 421292,71 грн. та безпосереднього стягнення іншої частини у сумі 820710,07 грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, 31 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Порт Інжиніринг" (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пирятинський Делікатес" (замовник) укладено договір транспортно-експедиторського обслуговування № 33-05/23, відповідно до п. 1.1 якого експедитор зобов`язується надати замовнику комплекс транспортно-експедиторських послуг при перевалці експортних навалювальних вантажів в Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" та/або Державне підприємство "Ізмаїльський Морський Торгівельний Порт", та/або склади експедитора, а замовник зобов`язується прийняти дані послуги і оплатити на умовах, передбачених нижче.

Згідно з п. 1.2 договору від 31.05.2023 р. комплекс транспортно - експедиторських послуг (в залежності від варіанту вантажних операцій) включає: забезпечення процесів приймання та відправлення вантажів, переміщення вантажу по території порту і ін.; організація технологічного накопичення вантажу в критих складах експедитора, зберігання вантажу на складах, складські операції; визначення та збереження якісних показників вантажу замовника; документування технологічних процесів вантажних операцій; оформлення експортної сертифікації, доручень на навантаження судна, супровідної транспортної документації; за окремими заявками замовника експедитором можуть бути надані додаткові послуги.

Пунктом 1.6 договору від 31.05.2023 р. передбачено, що при виконанні даного договору сторони керуються Законом України "Про транспортно-експедиторську діяльність", Господарським кодексом України, Цивільним Кодексом України, Законом України "Про морські порти України", Наказом Міністерства інфраструктури України "Про затвердження правил надання послуг в морських портах України", іншими законними та підзаконними нормативно-правовими актами, правилами перевезення і видачі вантажів, Положеннями і Статутами транспортних підприємств і організацій, задіяних у виконанні даного договору, Зводом звичаїв і обов`язковими постановами по Порту.

Відповідно до п. 2.1 договору від 31.05.2023 р. сторони дійшли згоди про наступне: забезпечити норму навантаження вантажу на судно у Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" не менше:

- 8000 МТ у 24-х послідовно годинний погожий день при обробці суден 35000 тон та вище;

- 6000 МТ у 24-х послідовно годинний погожий день при обробці суден 25000 тон та вище;

- 5000 МТ у 24-х послідовно годинний погожий день при обробці суден 15000 тон та вище.

Забезпечити норму навантаження вантажу на судно у Державне підприємство "Ізмаїльський Морський Торговельний Порт" не менше 2500 МТ у 24-х послідовно годинний погожий день.

Норма навантаження вантажу на судно може бути виконана Експедитором, якщо конструктивні властивості судна дозволяють використовувати три технологічних хода навантаження.

Норма навантаження забезпечується при наявності вантажу в порту/складах, навантажених вагонах або навантажених автомобілів. У суботні і передсвяткові дні робочий час вважається до 17:00 годин, недільні та святкові дні зі сталії виключаються. У понеділок і післясвяткові дні робочий час вважається з 8.00 годин. Порту надається право працювати в виключені періоди без включення використаного часу в сталійне. Час початку сталії в Порту вважається з 13:00 годин, якщо нотіс вручений до полудня в робочий день і з 08.00 годин наступного робочого дня, якщо нотіс вручений після полудня в робочий день. Час початку сталії в Порту вважається з 14:00 годин, якщо нотіс вручений до полудня в робочий день і з 08:00 годин наступного робочого дня, якщо нотіс вручений після полудня в робочий день. Непогожі дні в сталії не зараховуються.

У разі якщо буде встановлено, що судно не готове до навантаження, у поданий раніше нотіс вносяться зміни, відповідно до яких сталійний час починає нараховуватись з моменту готовності судна до навантаження.

Не зараховується як сталійний час, час, витрачений на:

- формальності (робота комісії);

- перешвартовку судна;

- маневрування судна для підходу з рейду до причалу і швартування / перешвартовку на вимогу замовника;

- фумігацію або колорацію вантажу, дезінфекцію, зачистку судна;

- закриття / відкриття люків судна;

- драфт-сюрвей;

- штивку;

- час повітряної тривоги.

Положеннями п. 3.1 договору від 31.05.2023 р. визначено, що експедитор зобов`язаний, зокрема: за 15 днів до початку запланованого місяця узгоджувати з портом/складом орієнтовні обсяги, терміни і варіанти прийому вантажу, розміщення вантажу для накопичення суднових партій в порту/складах і відвантаження вантажу на судно на підставі заявок замовника (п.п. 3.1.1); не пізніше 10:00 години наступного дня за днем приймання вантажу замовника у порту перевалки (терміналі/складі) експедитором, експедитор зобов`язаний надати замовнику "Реєстр про прийняття товару у порту перевалки" (п.п. 3.1.6.1); не пізніше 24:00 години наступного дня за днем відвантаження вантажу замовника на судно, експедитор зобов`язаний надавати замовнику "Реєстр списання товару на судно" по кожному транспортному засобі із вантажем замовника, що відвантажується на судно та "Акт списання товару" згідно з умовами договору (п.п. 3.1.6.3); сторони погодили, що замовник може не здійснювати оплату експедитору за надані послуги до моменту отримання документів оформлених належним чином (п.п. 3.1.6.6); експедитор зобов`язаний за окремими заявками замовника і за його рахунок організовувати проведення експертиз, зважування вагонів з вантажем замовника та інших додаткових операцій. Всі додаткові роботи оплачуються відповідно до рахунків експедитора з додатком (на вимогу замовника) підтверджуючих документів (п.п. 3.1.16).

В п. 4.1 договору від 31.05.2023 р. сторони погодили обов`язки замовника, зокрема: замовник зобов`язаний сплачувати рахунки експедитора за виконані роботи і надані послуги з транспортно-експедиторського обслуговування вантажів замовника (п.п. 4.1.9); за результатами наданих послуг експедитор направляє замовнику підписаний експедитором акт наданих послуг (акт виконаних робіт). Замовник зобов`язується підписати акт і один з його примірників повернути експедитору в 10-денний термін. У разі, якщо в зазначений термін клієнт не повертає експедитору на підпис обґрунтовану відмову від підписання акту, такий акт буде вважатися прийнятим клієнтом без застережень і в повному обсязі (п.п. 4.1.11).

Пунктом 5.1 договору від 31.05.2023 р. визначено, що вартість послуг експедитора, робіт і послуг третіх осіб, залучених до виконання даного договору, розміру зборів (обов`язкових платежів) обумовлюються сторонами в додатках до даного договору. Додатки підписуються обома сторонами даного договору і є його невід`ємною частиною. В процесі виконання договору додатки можуть змінюватися і доповнюватися.

Положеннями п. 5.4 договору від 31.05.2023 р. передбачено, що остаточний розрахунок замовник проводить протягом 2 (двох) банківських днів від дати двостороннього підписання акту приймання-передачі виконаних робіт, відповідно до ваги, зазначеної в коносаментах.

Відповідно до п. 5.5 договору від 31.05.2023 р. датою отримання рахунку замовником є дата відправки рахунку засобами електронного зв`язку. У разі несплати замовником платежів в порядку та строки, зазначені в цьому пункті, експедитор звільняється від обов`язку надання послуг до моменту отримання попередньої оплати При цьому, експедитор звільняється від відповідальності за будь-які збитки, упущену вигоду, інші негативні наслідки для замовника.

Належним доказом надання експедитором замовнику послуг за цим договором є рахунок, який оформляється експедитором за результатами відвантаження вантажу на судно (п. 5.6 договору від 31.05.2023 р.).

В п. 5.8 договору від 31.05.2023 р. визначено, що збори, послуги, роботи, які не передбачені додатками підлягають оплаті замовником за умови попереднього погодження із замовником та з моменту їх фактичного надання в розмірі, зазначеному в рахунках-фактурах експедитора в терміни, передбачені п. 5.3 договору.

Згідно з п. 5.9 договору від 31.05.2023 р. оплата послуг здійснюється в національній валюті по офіційному курсу Національного банку України на дату виставлення рахунку з подальшим перерахунком належних до сплати сум на дату оформлення коносаменту.

Положеннями п. 7.1 договору від 31.05.2023 р. передбачено, що усі розбіжності та спори, що можуть виникнути між сторонами у зв`язку з виконанням цього договору, будуть, за можливості, вирішуватися шляхом переговорів.

Пунктом 7.2 договору від 31.05.2023 р. визначено, що у випадку, якщо сторони в результаті переговорів не змогли дійти взаємної згоди щодо виниклих розбіжностей, а також у випадку, якщо одна зі сторін ухиляється від проведення переговорів, спір передається на розгляд господарського суду в порядку, встановленому законодавством України.

Відповідно до п. 9.1 договору від 31.05.2023 р. останній набирає чинності з моменту його підписання i діє до 30 червня 2024 року включно.

Всі зміни, доповнення та додатки до цього договору є його невід`ємною частиною і дійсні лише в тому випадку, якщо вони вчинені в письмовій формі, підписані уповноваженими на те особами обох сторін і вступають в силу з моменту їх підписання (п. 9.3 договору від 31.05.2023 р.).

Так, із матеріалів справи вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Порт Інжиніринг" (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пирятинський Делікатес" (замовник) підписано Додаток № 1 від 31.05.2023 р. до договору транспортно-експедиторського обслуговування від 31.05.2023 р., в якому сторонами визначено, що найменування вантажу згідно заявки замовника (п. 1); місце завантаження судна - ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (п. 2).

В п. 3 додатку № 1 від 31.05.2023 р. до договору від 31.05.2023 р. визначено місце прибуття вантажу на склад - автотранспортом.

За надані послуги замовник оплачує експедитору суму із розрахунку комплексної ставки по перевалці 12,5 доларів США за 1 тону вантажу (без врахування ПДВ 20%). Сторони погодили, що курс долара США до гривні визначається відповідно курсу продажу долара США до гривні, встановленому НБУ на момент виставлення рахунку (п.п. 3.1).

Підпунктом 3.1.1 додатку № 1 сторони погодили, що експедитор надає замовнику послуги з організації контролю якості у сертифікованій лабораторії під час приймання вантажу із розрахунку 0,40 доларів США за 1 тону вантажу (без врахування ПДВ) з 01.06.2023 по 30.06 2023 (включно).

В п. 3.1.2 додатку № 1 визначено, що експедитор надає замовнику послуги з організації контролю якості у сертифікованій лабораторії під час приймання вантажу у нічний час (з 20:00 до 08:00) із розрахунку 0,50 доларів США (без врахування ПДВ) за 1 тону вантажу з 01.06.2023 по 30.06 2023 (включно).

Положеннями п. 3.2 додатку № 1 передбачено, що додатково оплачується вартість зберігання вантажу на складах експедитора і розраховується за ставками. Оплата здійснюється відповідно до умов договору № 33-05/23 від 31.05.2023 року (п. 4 додатку № 1).

Також в п. 5 додатку № 1 сторони погодили, що за додатковими заявками замовника експедитор здійснює реалізацію додаткових послуг за рахунок замовника.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що 31.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Порт Інжиніринг" (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пирятинський Делікатес" (замовник) укладено Додаток № 2 до договору транспортно-експедиторського обслуговування від 31.05.2023 р., в якому сторонами визначено, що найменування вантажу згідно заявки замовника (п. 1); місце завантаження судна - ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (п. 2).

Прибуття вантажу замовника залізничним транспортом на залізничні станції за реквізитами та адресами згідно з переліком (п. 3 додатку). За надані послуги замовник оплачує експедитору суму із розрахунку комплексної ставки по перевалці 16,5 доларів США за 1 тону вантажу (без врахування ПДВ 20%). Сторони погодили, що курс долара США до гривні визначається відповідно курсу продажу долара США до гривні, встановленому НБУ на момент виставлення рахунку (п. 3.1).

В п.п. 3.1.1 додаток № 2 сторони погодили, що експедитор надає замовнику послуги з організації контролю якості у сертифікованій лабораторії під час приймання вантажу із розрахунку 0,40 доларів США за 1 тону вантажу (без врахування ПДВ 20%) з 01.06.2023 по 30.06 2023 (включно).

Пунктом 3.2 додаток № 2 визначено, що додатково оплачується вартість зберігання вантажу на складах експедитора і розраховується за ставками. Оплата здійснюється відповідно до умов договору № 33-05/23 від 31.05.2023 року (п. 4 додатку № 2).

Положеннями п. 5 додаток № 2 передбачено, що за додатковими заявками замовника експедитор здійснює реалізацію додаткових послуг за рахунок замовника. Зокрема, подача - прибирання вагонів, оформлення накладних на оформлення порожніх вагонів з-під вивантаження. За перебування вагонів ЦТЛ УЗ в очікуванні вивантаження на П/к компенсуються по факту стягнення УЗ по накопичувальним картам та по відомостям плати за користування вагонами.

Так, виходячи з наведеного, ТОВ "Пирятинський Делікатес" є замовником за укладеним з позивачем договором транспортно-експедиторського обслуговування, а ТОВ "Порт Інжиніринг" виступив експедитором.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, укладений між сторонами по справі договір, який за своєю правовою природою відноситься до договору транспортного експедирування, є підставою для виникнення у сторін за цим договором господарських зобов`язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно зі ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання його сторонами.

Згідно з ч.ч. 1, 8, 9 ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" експедитор зобов`язаній надавати транспортно-експедиторські послуги згідно з договором транспортного експедирування і вказівками клієнта, погодженими з експедитором у встановленому договором порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Положення глави 65 Цивільного кодексу України поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником.

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Аналогічні положення вказаної статті Цивільного кодексу України закріплені в ст. 316 ГК України.

В ст. 931 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Як зазначено сторонами під час розгляду справи, в період дії договору транспортно-експедиторського обслуговування № 33-05/23 від 31.05.2023 р. відповідач надавав позивачу послуги з транспортно-експедиторського обслуговування, які оплачувалися позивачем відповідно до умов договору, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії платіжних інструкцій, а саме: № 32538153,1 від 09.08.2023 р. на суму 378071,54 грн., № 32538457,1 від 16.08.2023 р. на суму 500000,00 грн., № 17971282,1 від 18.08.2023 р. на суму 1558678,91 грн., № 17971347,1 від 04.09.2023 р. на суму 2625611,67 грн., № 17971356,1 від 06.09.2023 р. на суму 103331,29 грн., № 17971507,1 від 05.10.2023 р. на суму 1000000,00 грн., № 17971544,1 від 16.10.2023 р. на суму 2555621,02 грн., № 32540427,1 від 30.10.2023 р. на суму 2453652,72 грн., № 32540428,1 від 30.10.2023 р. на суму 2319891,94 грн., № 32540480,1 від 30.10.2023 р. на суму 2060626,42 грн., № 32540583,1 від 01.11.2023 р. на суму 2284820,41 грн., № 17971678,1 від 01.11.2023 р. на суму 3084667,04 грн., № 17971810,1 від 17.11.2023 р. на суму 1580242,10 грн., № 17971881,1 від 21.11.2023 р. на суму 500000,00 грн., № 17972019,1 від 30.11.2023 р. на суму 1580242,10 грн., № 17972200,1 від 12.12.2023 р. на суму 233085,22 грн., № 17972447,1 від 27.12.2023 р. на суму 797865,48 грн., № 17972448,1 від 27.12.2023 р. на суму 176676,08 грн., № 1597 від 12.02.2024 р. на суму 1803610,68 грн., № 613 від 14.02.2024 р. на суму 891770,21 грн., № 661 від 16.02.2024 р. на суму 431830,08 грн., № 662 від 16.02.2024 р. на суму 398488,06 грн., № 12388974 від 12.03.2024 р. на суму 147429,68 грн., № 18016909 від 10.04.2024 р. на суму 50338,18 грн., № 18017248 від 22.04.2024 р. на суму 500000,00 грн., № 18017763 від 08.05.2024 р. на суму 300000,00 грн., № 18017951 від 17.05.2024 р. на суму 149044,32 грн., № 18017952 від 17.05.2024 р. на суму 414318,35 грн., № 18017954 від 17.05.2024 р. на суму 173451,66 грн., № 18018351 від 24.05.2024 р. на суму 155053,29 грн., № 18018352 від 24.05.2024 р. на суму 89549,65 грн., № 18018356 від 24.05.2024 р. на суму 500000,00 грн.

При цьому із наявного в матеріалах справи акту звіряння взаємних розрахунків станом за період: 9 місяців 2024 р. між ТОВ "Пирятинський Делікатес" та ТОВ "Порт Інжиніринг" за договором № 33-05/23 від 31.05.2023 вбачається, що станом на 30.09.2024 р. заборгованість на користь ТОВ "Пирятинський Делікатес" становить 421292,71 грн.

Між тим із матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Пирятинський Делікатес" звернувся до ТОВ "Порт Інжиніринг" із листом-вимогою про виконання зобов`язань за вих. № 10/01-25 від 10.01.2025 р., в якому товариство просило ТОВ "Порт Інжиніринг" здійснити протягом 10 банківських днів з дня отримання листа-вимоги повернення заборгованості у розмірі 421292,71 грн. Також у вказаному листі товариство зазначило, що у разі відсутності дій, спрямованих на добровільне врегулювання ситуації та несплати заборгованості у вказаний строк, ТОВ "Пирятинський Делікатес" буде змушене звернутись до суду з позовом про стягнення грошових коштів у примусовому порядку.

Так, неповернення Товариством з обмеженою відповідальністю "Порт Інжиніринг" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятинський Делікатес" суми передоплати у розмірі 421292,71 грн. стало підставою для звернення останнім до суду із позовом по даній справі за захистом своїх прав.

Разом з тим суд зауважує, що відповідачем - ТОВ "Порт Інжиніринг" як у відзиві на позов, так і у судових засіданнях під час розгляду справи, підтверджено, що за фактом надання відповідних передплачених послуг за договором транспортно-експедиторського обслуговування № 33-05/23 від 31.05.2023 р., сума у розмірі 421292,71 грн. не була використана повністю, з огляду на що залишок передоплати, не покритої наданими послугами, становить 421292,71 грн.

Таким чином, з огляду на неповернення відповідачем - ТОВ "Порт Інжиніринг" передоплати у розмірі 421292,71 грн., що підтверджено відповідачем, суд вважає обґрунтованими вимоги ТОВ "Пирятинський Делікатес" про стягнення з ТОВ "Порт Інжиніринг" грошових коштів за договором транспортно-експедиторського обслуговування № 33-05/23 від 31.05.2023 р. у розмірі 421292,71 грн.

У зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача за первісним позовом та рішення відбулось на користь позивача, згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 5055,51 грн. (із застосуванням коефіцієнту 0,8), понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача за первісним позовом.

Стосовно заявлених ТОВ "Порт Інжиніринг" зустрічних позовних вимог про стягнення з ТОВ "Пирятинський Делікатес" заборгованості у розмірі 1242002,78 грн. шляхом зарахування із вимогою за первісним позовом у частині 421292,71 грн. та безпосереднього стягнення іншої частини у сумі 820710,07 грн., господарський суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ "Порт Інжиніринг" звернулося до ТОВ "Пирятинський Делікатес" із зустрічним листом-вимогою за вих. № 202502013 від 18.02.2025 р., в якому у відповідь на лист-вимогу від 10.01.2025 р. товариство із посиланнями на п.п. 4.1.9, 3.1.16 договору транспортно-експедиторського обслуговування № 33-05/23 від 31.05.2023 р. зазначає, що у ТОВ "Порт Інжиніринг" наявна чинна та обґрунтована вимога до ТОВ "Пирятинський Делікатес" щодо сплати рахунку-фактури № 122 на суму 1242002,78 грн., з огляду на що з метою мирного врегулювання спору товариство запропонувало здійснити зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 421292,71 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Пирятинський Делікатес" надано ТОВ "Порт Інжиніринг" обґрунтовану відмову № 21/02-25 від 21.02.2025 р. від підписання акту виконання робіт (надання послуг) № 122 від 10.12.2024 р., в якому останній зазначає, що тільки зі змісти зустрічного листа-вимоги стало відомо про наявність грошової вимоги відповідно до рахунку-фактури № 122 від 10.12.2024 та акту виконання робіт (наданих послуг) № 122 від 10.12.2024 р. При цьому ТОВ "Пирятинський Делікатес" зазначає, що до вказаного листа не додано доказів направлення уповноваженим представником ТОВ "Порт Інжиніринг" та отримання уповноваженим представником ТОВ "Пирятинський Делікатес" зазначених документів відповідно до п. 1.8 договору від 31.05.2025 р., з огляду на що товариство зазначає, що пунктом 4.1.11 договору передбачено, що за результатами наданих послуг експедитор направляє замовнику підписаний експедитором акт наданих послуг (акт виконаних робіт); замовник зобов`язуються підписати акт і один з його примірників повернути експедитору в 10-денний термін. У разі, якщо в зазначений термін клієнт не повертає експедитору на підпис обґрунтовану відмову від підписання акту, такий акт буде вважатися прийнятим клієнтом без застережень і в повному обсязі. ТОВ "Пирятинський Делікатес", посилаючись на п.п. 1.1, 1.2, 5.1, 9.3 договору № 33-05/23 від 31.05.2023 р., повідомляє про відмову від підписання акту виконання робіт (надання послуг) № 122 від 10.12.2024 р.

Разом з тим, 24.02.2025 р. ТОВ "Порт Інжиніринг" надано ТОВ "Пирятинський Делікатес" відповідь на лист за вих. № 202502023, в якому товариство зазначає, що відповідно до п. 2.1 договору сторони дійшли згоди про наступну норму вантаження вантажу на судно - не менше 6000 т у 24 години при обробці суден 25000 т та вище; якщо конструктивні властивості судна дозволяють, норма вантаження вантажу виконується експедитором у три технологічних хода навантаження, що означає "у три трюми одночасно". Також товариство вказало, що 05.10.2023 року ТОВ "Пирятинський Делікатес" направлено експедитору документарні інструкції про навантаження судна "DSM EVERTON" 3000 т ячменю; 06.10.2023 року від ТОВ "Пирятинський Делікатес" направлено експедитору документарні інструкції про навантаження судна "DSM EVERTON" ще додатково 6000 т ячменю, відповідно до Плану навантаження якого його загальна вантажомісткість при завантаженні ячменем становить 28820 т. При цьому товариство зауважило, що наведене підтверджується листом ТОВ "Пирятинський Делікатес" № 1110 від 07.10.2023 року. Відтак, товариство зазначило, що на основі виконаних залученим підрядником додаткових робіт із вивантаження та повторного завантаження ячменю виключно за інструкцією ТОВ "Пирятинський Делікатес" і була заявлена грошова вимога відповідно до рахунку-фактури № 122 від 10 грудня 2024 року та акту виконання робіт (наданих послуг) № 122 від 10.12.2024 р., що на підставі п.3.1.16 договору не передбачені укладеними додатком № 1 та № 2 до договору.

Так, листом від 26.02.2025 р. за вих. № 26/02-25 ТОВ "Пирятинський Делікатес" повторно повідомило ТОВ "Порт Інжиніринг" про відсутність підстав для підтвердження надання послуг та підписання акту виконаних робіт.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

- транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів;

- транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування;

- експедитор (транспортний експедитор) - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування;

- клієнт - споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх, включаючи плату експедитору;

- перевізник - юридична або фізична особа, яка взяла на себе зобов`язання і відповідальність за договором перевезення вантажу за доставку до місця призначення довіреного їй вантажу, перевезення вантажів та їх видачу (передачу) вантажоодержувачу або іншій особі, зазначеній у документі, що регулює відносини між експедитором та перевізником;

- учасники транспортно-експедиторської діяльності - клієнти, перевізники, експедитори, транспортні агенти, порти, залізничні станції, об`єднання та спеціалізовані підприємства залізничного, авіаційного, автомобільного, внутрішнього водного та морського транспорту, митні брокери та інші особи, що виконують роботи (надають послуги) при перевезенні вантажів.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" експедитори для виконання доручень клієнтів можуть укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями тощо, які є резидентами або нерезидентами України.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" експедитори за дорученням клієнтів, зокрема: здійснюють роботи, повязані з прийманням, накопиченням, подрібненням, доробкою, сортуванням, складуванням, зберіганням, перевезенням вантажів; здійснюють розрахунки з портами, транспортними організаціями за перевезення, перевалку, зберігання вантажів.

Положеннями ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" передбачено, що у разі залучення експедитором до виконання його зобов`язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта. Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування.

У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт)

інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування.

Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.

Статтею 12 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" передбачено, що клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Так, господарський суд зазначає, що із наявної в матеріалах справи копії листа за вих.№ 1110 вбачається, що ТОВ "Пирятинський Делікатес" даним листом просить згідно з договором № 33-05/23 від 31 травня 2023 р. та зазначає, що товариство 5 жовтня 2023 року ошвартувало до причалу № 1 ДП "Морський торговельний порт Чорноморськ" та почало обробку та відвантаження на морське судно MV DSM EVERTON експортного вантажу - ячмінь об`ємом 28 тис. тон +-10%. Також у вказаному листі № 1110 товариство зазначило, що станом на 7 жовтня 2023 року на борт судна MV DSM EVERTON завантажено 8874,67 тон вантажу, зокрема: в перший трюм - 2829,55 тон, у третій трюм - 3076,22 тон, у п`ятий трюм - 2968,9 тон. У зв`язку з новими інструкціями від покупця вантажу ТОВ "Пирятинський Делікатес" просило ТОВ "Порт Інжиніринг" розвантажити третій трюм судна в повному обсязі і перемістити вивантажений вантаж перший і п`ятий трюми судна.

Наразі суд зауважує, що наявність вказаного листа підтверджено представником ТОВ "Пирятинський Делікатес" у судових засіданнях під час розгляду справи, з огляду на що його існування не оспорюється сторонами.

Як встановлено судом, на підтвердження виконаних робіт ТОВ "Порт Інжиніринг" до зустрічного листа-вимоги надано акт виконаних робіт № 2351/03.1-09 від 12.10.2023 р., в якому зазначено, що в період з 20:30 год. 11.10.2023 по 23:30 год 12.10.2023 була забезпечена робота по вивантаженню трюма № 3 та завантаження трюмів № 1,5 на т/х судна "DSM EVERTON", згідно заявки фірми № 18-23/11 від 11.10.2023. Також у вказаному акті зазначено вантаж - ячмінь 3076220 кг та фірму - вантажовласника: ТОВ "Порт Інжиніринг". Вказаний акт підписано начальником 1 вантажного району - Т.О. Горбачовим, старшим стивідором 1 вантажного району - Ю.В. Гузерею, уповноваженим представником фірми ТОВ "Порт Інжиніринг" - директором Я.В Трохимчуком.

Відтак, на виконання зазначеної заявки у період з 11.10.2023 по 12.10.2023 ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" для ТОВ "Порт Інжиніринг" на підставі договору від 21.06.2023 № 24/є надана послуга по вивантаженню 3076,22 т вантажу з трюма № 3 з подальшим завантаженням в трюми №№ 1, 5 судна "DSM EVERTON", про що свідчить акт-розрахунок до акту виконаних робіт № 2351/03.1-09 від 12.10.2023 (а.с. 109).

При цьому 12.10.2023 року між ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (виконавець) та ТОВ "Порт Інжиніринг" (замовник) підписано акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Е/2 138 від 12.10.2023 р. на суму 1242002,78 грн. (в т.ч. ПДВ 207000,46 грн.) (а.с. 108).

Між тим із наявного в матеріалах справи акту звірки взаємних розрахунків станом на 08.11.2023 року між ДП "МТП "Чорноморськ" та ТОВ "Порт Інжиніринг" за договором № 24/э (21.06.2023) вбачається, що вказана сума у розмірі 1242002,78 грн. включена сторонами до нього (а.с. 107).

В подальшому, експедитором - ТОВ "Порт Інжиніринг" виставлено замовнику - ТОВ "Пирятинський Делікатес" рахунок-фактуру № 122 від 12.10.2024 р. на суму 1242002,78 грн. за компенсацію витрат за навантажувально-розвантажувальні роботи на т/х "DSM EVERTON" згідно листа №1110 від 07.10.2023 р. (послуга по вивантаженню ячменю в кількості 3076,22 тон з трюма № 3 та з подальшим завантаженням в трюм № 1, 5).

Також експедитором - ТОВ "Порт Інжиніринг" надано замовнику - ТОВ "Пирятинський Делікатес" на підписання акт виконання робіт (надання послуг) № 122 від 12.10.2024 р. на суму 1242002,78 грн. (в т.ч. ПДВ 207000,46 грн.) за компенсацію витрат за навантажувально-розвантажувальні роботи на т/х "DSM EVERTON" згідно листа №1110 від 07.10.2023 р. (послуга по вивантаженню ячменю в кількості 3076,22 тон з трюма № 3 та з подальшим завантаженням в трюм № 1, 5).

Крім того, судом встановлено, що ТОВ "Порт Інжиніринг" звернулося до ТОВ "Пирятинський Делікатес" із актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 17.02.2025 р. щодо наступних грошових зобов`язань: передплата ТОВ "Пирятинський Делікатес" за договором на користь ТОВ "Порт Інжиніринг" в сумі 421292,71 грн.; невиконане грошове зобов`язання ТОВ "Пирятинський Делікатес" перед ТОВ "Порт Інжиніринг" в сумі 1242002,78 грн. (рахунок-фактура № 122 від 10.12.2024); зарахування здійснюється на підставі ст. 601 Цивільного кодексу України, ст. 203 Господарського Кодексу України в сумі 421292,71 грн.; грошові зобов`язання ТОВ "Порт Інжиніринг" () перед ТОВ "Пирятинський Делікатес" () за договором припиняються в сумі 421292,71 грн. в повному обсязі; грошові зобов`язання ТОВ "Пирятинський Делікатес" () перед ТОВ "Порт Інжиніринг" () за договором припиняються в сумі 421292,71 грн. із залишком невиконаних грошових зобов`язань в сумі 820710,07 грн.

Разом з тим, як встановлено судом, ТОВ "Пирятинський Делікатес" відмовився від підписання вказаних акту виконання робіт (надання послуг) № 122 від 12.10.2024 р. на суму 1242002,78 грн. та акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 17.02.2025 р.

Згідно з ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч.ч. 1, 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Отже, належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини.

Належність доказів - це міра, що визначає залучення до процесу в конкретній справі тільки потрібних і достатніх доказів. Під належністю доказу розуміється наявність об`єктивного зв`язку між змістом судових доказів (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об`єктом судового пізнання.

У той же час, ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи заборона використання деяких з них для підтвердження конкретних обставин справи (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.02.2019 р. у справі № 909/327/18).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 Господарського процесуального кодексу України).

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування; питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до приписів ст. 80 Господарського процесуального кодексу України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду; позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Наразі господарський суд зауважує, що відповідно до п. 2.1 договору від 31.05.2023 р. сторони дійшли згоди про наступну норму вантаження вантажу на судно - не менше 6000 т у 24 години при обробці суден 25000 т та вище. Якщо конструктивні властивості судна дозволяють, норма вантаження вантажу виконується експедитором у три технологічних хода навантаження, що означає "у три трюми одночасно".

Як встановлено судом, 05.10.2023 року замовником направлено експедитору документарні інструкції про навантаження судна "EVERTON" 3000 т ячменю, а 06.10.2023 року - направлено документарні інструкції про навантаження судна "EVERTON" ще додатково 6000 т ячменю . При цьому відповідно до Плану навантаження судна "EVERTON", його загальна вантажомісткість при завантаженні ячменем становить 28820 т.

Відтак, згідно з умовами п. 2.1 договору, документарними інструкціями та Планом навантаження судна за 24 години експедитор мав завантажувати не менше 6000 т та у 3 трюми одночасно, що й було виконано експедитором та не спростовано замовником.

Як вбачається із листа № 1110, ТОВ "Пирятинський Делікатес" змінило свої попередні інструкції, зазначивши: "У зв`язку з новими інструкціями від покупця вантажу, просимо Вас розвантажити третій трюм судна в повному обсязі і перемістити вивантажений вантаж у перший і п`ятий трюми судна".

Згідно з п.п. 3.1.16 п. 3.1 договору від 31.05.2023 р. експедитор зобов`язаний за окремими заявками замовника і за його рахунок організовувати проведення експертиз, зважування вагонів з вантажем замовника та інших додаткових операцій. Всі додаткові роботи оплачуються відповідно до рахунків експедитора з додатком (на вимогу замовника) підтверджуючих документів.

Так, зазначений пункт договору передбачає надання заявок на додаткові операції, які не включаються у додатки до договору та не охоплюються встановленою щодо них комплексною ставкою, оскільки із вказаного пункту 3.1.16 випливає, що такі роботи оплачуються окремо - саме відповідно до рахунків експедитора з додатком (на вимогу замовника) підтверджуючих документів.

На переконання суду, вказане обумовлено різною природою відповідних робіт та їх вартості: комплексна ставка є ціною на послуги експедитора, при цьому додаткові операції за окремими заявками є виключно витратами експедитора, понесеними ним за заявкою замовника та перевиставленими для компенсації замовником без жодного доходу для експедитора.

Крім того, як встановлено судом, додаток № 1 та додаток № 2 до договору від 31.05.2023 р., які встановлюють зміст послуг експедитора, не передбачають такий вид робіт, як вивантаження вантажу з судна у переліку робіт, що охоплюються комплексною ставкою. З огляду на викладене суд зазначає, що такі або будь-які інші послуги, не передбачені додатками до договору, не покриваються комплексною ставкою та підлягають окремій компенсації за п. 3.1.16 договору.

Наразі суд зауважує, що на підставі виконаних залученим підрядником вищеописаних додаткових робіт із вивантаження та повторного завантаження ячменю виключно на вимогу замовника, які не передбачені додатками до договору, згідно з п. 3.1.16 договору була заявлена грошова вимога відповідно до рахунку-фактури № 122 від 10.12.2024 року та акту виконання робіт (наданих послуг) № 122 від 10.12.2024 року.

Приймаючи до уваги викладене вище, суд доходить висновку, що підставою виконання додаткових робіт, зазначених у рахунку-фактурі та акті виконання робіт (надання послуг) № 122 від 10.12.2024, був лист ТОВ "Пирятинський Делікатес" № 1110.

Відповідно до ст. 58 Кодексу торговельного мореплавства України на капітана судна покладається управління судном, у тому числі судноводіння, вжиття всіх заходів, необхідних для забезпечення безпеки плавання, запобігання забрудненню морського середовища, підтримання порядку на судні, запобігання завданню будь-якої шкоди судну, людям і вантажу. Капітан судна внаслідок свого службового становища визнається представником судновласника і вантажовласника щодо дій, викликаних потребами судна, вантажу або плавання, а також позовів, що стосуються довіреного йому майна, якщо на місці немає інших представників судновласника або вантажовласника.

Згідно зі ст. 146 Кодексу торговельного мореплавства України вантаж розміщується на судні за розсудом капітана, але не може бути поміщений на палубі без письмової згоди відправника, за винятком вантажів, перевезення яких на палубі допускається відповідно до чинних правил і звичаїв. Перевізник несе відповідальність за правильне розміщення, кріплення і сепарацію вантажів на судні. Вказівки перевізника відносно завантаження, кріплення і сепарації вантажу обов`язкові для юридичних і фізичних осіб, які виконують вантажні роботи.

Положеннями п. 8.6 Правил надання послуг у морських портах України, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 05.06.2013 № 348 (далі - Правила) портовий оператор (оператор термінала) забезпечує виконання всіх технічних умов навантаження і кріплення вантажів у транспортних засобах, а перевізник здійснює контроль за правильністю навантаження вантажу в транспортні засоби (укладання, габарит, кріплення, сепарація тощо).

Відповідно до п. 8.1 Правил № 348 портові оператори (оператори термінала) здійснюють технологічні процеси ВО, що є сукупністю технологічних операцій, пов`язаних з передачею вантажів з одного виду транспорту на інший через склад, або минаючи його, на підставі такої робочої технологічної документації: РТК, які повинні регламентувати технологічні процеси ВО; тимчасових технологічних інструкцій перевантаження, що повинні бути розроблені портовим оператором (оператором термінала) для експлуатаційної перевірки нових технологічних процесів; інструкцій із застосування типових способів і прийомів робіт, що регламентують способи і прийоми виконання окремих елементів технологічних операцій; інструкцій з обробки небезпечних вантажів; схем складування вантажів, безпечного руху транспорту та інших схем.

Згідно зі ст. 85 Кодексу торговельного мореплавства України під час перебування в морському порту будь-яке судно зобов`язане дотримувати чинних законів і правил України, у тому числі тих, що стосуються безпеки порту і судноплавства в порту, митного, прикордонного, санітарного (фітосанітарного) режимів, лоцманського проведення, буксирування, рятувальних і суднопіднімальних робіт, якірної стоянки і надання місць біля причалів, навантаження і вивантаження вантажів, посадки і висадки людей, послуг, пов`язаних з навантажувально-розвантажувальними роботами, і будь-яких інших портових послуг, портових зборів, запобігання забрудненню навколишнього природного середовища.

Відповідно до п. 7.1 Правил № 348 технологічні процеси, пов`язані із ввезенням (вивезенням) в (з) морський(ого) порт(у), а також переміщенням у межах морського порту вантажів, багажу, транспортних засобів та обслуговуванням пасажирів, визначаються технологічною схемою.

Пункт 7.2 Правил № 348 встановлює, що примірна ТС розробляється відповідно до вимог законодавства, у тому числі цих Правил, зводу звичаїв морського порту, робочої технологічної документації, інших документів, що встановлюють порядок роботи в морському порту, та затверджується адміністрацією морського порту. Портові оператори (оператори терміналів) на підставі положень примірної ТС розробляють та затверджують робочі ТС морських та інших терміналів, експлуатація яких здійснюється ними в установленому порядку. Робочі ТС для об`єктів, що знаходяться на балансі (у користуванні) адміністрації морського порту, а також об`єктів портової інфраструктури загального користування державної форми власності розробляються та затверджуються адміністрацією морського порту. У разі внесення змін у примірну ТС переглядаються робочі ТС. Робочі ТС є обов`язковими для виконання усіма суб`єктами господарювання, що здійснюють свою діяльність на території морських портів, морських та інших терміналів або користуються послугами, що надаються на їх території. Після затвердження робочі ТС морських та інших терміналів надаються адміністрації морського порту до відома.

В п. 2.1.3 Правил контролю суден з метою забезпечення безпеки мореплавства, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 17.07.2003 № 545, визначено, що для встановлення морехідного стану судна і готовності до виходу його в море інспектор СКМП зобов`язаний перевірити, зокрема, відповідність завантаження (розміщення, закріплення, сепарації вантажу) судна вимогам суднових документів і нормативних документів, що стосуються безпечного перевезення вантажів.

Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що за відсутності спеціальних інструкцій від замовників, експедитор має опосередкований вплив на порядок виконання навантажувальних операцій та самостійно не визначає трюми, у які відбуватиметься навантаження, адже це питання, як і будь-які інші умови навантаження: детально врегульовані нормативними актами та правилами, що діють у порту; відносяться до компетенції капітана та портового оператора.

Відтак, за відсутності листа ТОВ "Пирятинський Делікатес" № 1110 не виникла би необхідність у здійсненні вивантаження вантажу з одного з трюмів та перевантаження у інші трюми, що не передбачено та не охоплюється додатками до договору від 31.05.2023 р., які встановлюють комплексну ставку на послуги відповідача щодо організації перевалки вантажу на судно. Разом з тим, як встановлено судом вище, вказані послуги з вивантаження вантажу на т/х "DSM EVERTON" з трюма № 3 та з подальшим завантаженням в трюми № 1 та № 5 були виконані ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ", про що свідчать акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Е/2 138 від 12.10.2023 р. на суму 1242002,78 грн. (в т.ч. ПДВ 207000,46 грн.), акт-розрахунок до акту виконаних робіт № 2351/03.1-09 від 12.10.2023 р.

Відповідно до п.п. 4.1.9 п. 4.1 договору від 31.05.2023 р. замовник зобов`язаний сплачувати рахунки експедитора за виконані роботи і надані послуги з транспортно-експедиторського обслуговування вантажів замовника.

Так, рахунок-фактура № 122 від 10.12.2024 року та акт виконання робіт (наданих послуг) № 122 від 10.12.2024 року були направлені ТОВ "Пирятинський Делікатес" 12.12.2024 р. засобами електронної пошти. При цьому вказане товариством не спростовано належними та допустимими доказами. Крім того, як встановлено судом вище, відповідні акт та рахунок разом із підтверджуючими документами від залученого підрядника були направлені ТОВ "Пирятинський Делікатес" 18.02.2025 р. із листом-пропозицією зарахування вимог.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що у будь-якому випадку строк виконання відповідної вимоги ТОВ "Порт Інжиніринг" до ТОВ "Пирятинський Делікатес" про компенсацію понесених за договором додаткових витрат у розмірі 1242002,78 грн. є таким, що настав.

Посилання позивача на акт звірки взаємних розрахунків станом за період: 9 місяців 2024 р. між ТОВ "Пирятинський Делікатес" та ТОВ "Порт Інжиніринг" за договором № 33-05/23 від 31.05.2023 як на доказ того, що спірна сума виконаних додаткових робіт в ньому не відображена, судом не приймаються до уваги з огляду на наступне. Так, з аналізу вказаного акту звірки взаємних розрахунків вбачається, що такий акт складено за 9 місяців 2024 року, при цьому такий акт містить початкове сальдо станом на 01.02.2024 р. Тобто, із зазначеного акту звірки взаємних розрахунків вбачається, що ним охоплено виключно 2024 рік, доказів підписання сторонами акту звірки станом на 31.12.2023 року матеріали справи не містять. Крім того, суд зауважує, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим, а лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Він відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. При цьому суд зауважує, що сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій (поставки, надання послуг тощо), оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.04.2018 р. у справі № 905/1198/17; від 24.10.2018р. у справі № 905/3062/17; від 05.03.2019 р. у справі № 910/1389/18 та від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд при оцінці доказів діє за своїм внутрішнім переконанням (ч. 1 ст. 86 ГПК України), при розгляді господарської справи діють певні стандарти доказування, які є спеціальними правилами, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування є важливим елементом змагальності процесу (п. 27 постанови КГС ВС від 29.08.2018 у справі № 910/23428/17).

Так, 17.10.2019 набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення мін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким, зокрема внесено зміни до ГПК України, в тому числі змінено назву статті 79 ГПК з Достатність доказів на нову - Вірогідність доказів та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування вірогідності доказів.

У рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі Brualla Gomez de La Torre v. Spain від 19.12.1997 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування вірогідності доказів, на відміну від достатності доказів, підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі Дж. К. та Інші проти Швеції (J.K. AND OTHERS v. SWEDEN) ЄСПЛ наголошує, що у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування поза розумним сумнівом (beyond reasonable doubt). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" (BENDERSKIY v. Ukraine), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи, звертаючись до балансу вірогідностей, вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

Суд повинен оцінювати справедливо за своїм внутрішнім переконанням. Жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили (ч. 2 ст. 86 ГПК України), і при цьому кожен доказ у справі має свою процесуальну вагу.

Проаналізувавши наявні матеріали справи, враховуючи вище встановлені судом обставини, оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності, господарський суд дійшов висновку, що позивачем за зустрічним позовом належними та допустимими доказами доведено наявність заборгованості за додатковими послугами у відповідача за зустрічним позовом за договором транспортно-експедиторського обслуговування № 33-05/23 від 31.05.2023 р. у розмірі 1242002,78 грн., а відтак такі докази є більш вірогідними ніж докази, надані відповідачем на спростування зустрічних позовних вимог, з огляду на що суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Порт Інжиніринг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятинський Делікатес" про стягнення заборгованості у розмірі 1242002,78 грн.

При цьому суд зауважує, що при наданні оцінки доводам всіх учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

Вирішуючи питання щодо доцільності надання правової оцінки іншим доводам сторін, суд виходить з того, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі Серявін та інші проти України вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, рішення Європейського суду з прав людини суд застосовує у цій справі як джерело права.

Наразі суд не вбачає необхідності надавати оцінку решті доводам сторін, оскільки така оцінка не впливає на вказані вище висновки суду щодо доведеності позивачем заявлених зустрічних позовних вимог.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Вказані положення ЦК кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України.

Оцінюючи надані позивачем докази в сукупності, суд вважає, що зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Порт Інжиніринг" обґрунтовані та відповідають вимогам чинного законодавства і фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

У зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача за зустрічним позовом та рішення відбулось на користь позивача за зустрічним позовом, згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 14904,03 грн. (із застосуванням коефіцієнту 0,8), понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача за зустрічним позовом.

З огляду на викладене вище, господарський суд задовольняє первісні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятинський Делікатес" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Порт Інжиніринг" про стягнення грошових коштів у розмірі 421292,71 грн.; а також зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Порт Інжиніринг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятинський Делікатес" про стягнення заборгованості у розмірі 1242002,78 грн.

Також господарський суд приходить до висновку про проведення зустрічного зарахування позовних вимог та вважає за необхідне стягнути різницю між первісним та зустрічними позовними вимогами, стягнувши з ТОВ "Пирятинський Делікатес" на користь ТОВ "Порт Інжиніринг" заборгованість у розмірі 820710,07 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 9848,52 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятинський Делікатес" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Порт Інжиніринг" про стягнення грошових коштів у розмірі 421292,71 грн. задовольнити.

2. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Порт Інжиніринг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятинський Делікатес" про стягнення заборгованості у розмірі 1242002,78 грн. задовольнити.

3. Провести зустрічне зарахування грошових сум та судових витрат, що підлягають стягненню за первісним і зустрічним позовами.

4. СТЯГНУТИ з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятинський Делікатес" (37050, Полтавська область, Пирятинський район, с. Дейманівка, вул. Наглого Марка, буд. 46; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порт Інжиніринг" (68000, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Транспортна, буд. 3; ) заборгованість у розмірі 820710/вісімсот двадцять тисяч сімсот десять/грн. 07 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 9848/дев`ять тисяч вісімсот сорок вісім/грн. 52 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складання повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 25 квітня 2025 р.

Суддя В.С. Петров