ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2025 р. Справа №914/3670/21

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді МАТУЩАКА О.І.

суддів КРАВЧУК Н.М.

СКРИПЧУК О.С

за участю секретаря судового засідання - ТЕЛИНЬКО Я.П.

за участю представників:

від позивача Галайський О.В. (адвокат);

від відповідача - Шимін О.П . (адвокат).

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Оазис Комфорт (вх.ЗАГС №01-05/3603/24 від 13.12.2024)

на рішення Господарського суду Львівської області від 25.11.2024 ( суддя Горецька З.В.)

у справі №914/3670/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Оазис Комфорт, м. Львів,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Сонячний Лан, м. Львів,

за участю третьої особи,

яка не заявляє самостійних

вимог на предмет спору,

на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Про Тек Вікна Україна, м. Львів,

про стягнення 1 111 817,80 грн штрафних санкцій

та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сонячний Лан, м. Львів,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Оазис Комфорт, м. Львів,

про стягнення 575 239,10 грн заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Суть спору.

До Господарського суду Львівської області звернулося ТОВ «Оазис Комфорт» з позовом до ТОВ «Сонячний Лан» про стягнення 1 111 817,80 грн штрафних санкцій за договором підряду від 25.08.2020 № 25/08/20 у зв`язку з простроченням ТОВ «Сонячний Лан» строків виконання робіт за зазначеним договором.

ТОВ «Сонячний Лан» звернулося до суду з зустрічною позовною заявою до ТОВ «Оазис Комфорт» про стягнення 575 239,10 грн заборгованості за договором підряду від 25.08.2020 № 25/08/20.

Ухвалою суду від 14.02.2022 об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом у справі № 914/3670/21.

Ухвалою суду від 22.02.2022 залучено до участі у справі як третю особу яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ТОВ «Про Тек Вікна Україна».

Рішенням Господарського суду Львівської області від 17.08.2022 у справі №914/3670/21 первісний позов задоволено частково; стягнуто з ТОВ «Сонячний Лан» на користь ТОВ «Оазис Комфорт» 555 908,90 грн штрафних санкцій за договором підряду та 16 677,27 грн судового збору; зустрічну позовну заяву задоволено повністю; стягнуто з ТОВ «Оазис Комфорт» на користь ТОВ «Сонячний Лан» 575 239,10 грн заборгованості та 2 481 грн судового збору; стягнуто з ТОВ «Оазис Комфорт» в дохід Державного бюджету України 6 147,59 грн судового збору.

Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 13.09.2022 у справі №914/3670/21 заяву ТОВ «Оазис Комфорт» від 22.08.2022 про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Cтягнуто з ТОВ «Сонячний Лан» на користь ТОВ «Оазис Комфорт» 32 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. В решта заявлених вимог відмовлено. Заяву ТОВ «Сонячний Лан» від 22.08.2022 про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Оазис Комфорт» на користь ТОВ «Сонячний Лан» 57 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. В в решта заявлених вимог відмовлено. Здійснено зустрічне зарахування стягуваних сум на підставі ч. 11 ст. 129 ГПК України шляхом стягнення різниці між вартістю витрат на правничу допомогу. Стягнуто з ТОВ «Оазис Комфорт» на користь ТОВ «Сонячний Лан» 25 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Західного апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: Желіка М.Б., Галушко Н.А. та Орищин Г.В.) від 15.02.2023 рішення Господарського суду Львівської області від 17.08.2022 у справі № 914/3670/21 залишено без змін. Відмовлено у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Сонячний Лан» на додаткове рішення. Апеляційну скаргу ТОВ «Оазис Комфорт» (на додаткове рішення) задоволено частково. Додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 13.09.2022 в частині пунктів 4, 5, 6 та 8 скасовано з прийняттям у зазначеній частині нового рішення, яким заяву ТОВ «Сонячний Лан» про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Оазис Комфорт» на користь ТОВ «Сонячний Лан» 29 835 грн витрат на професійну правничу допомогу. В решті заявлених вимог відмовлено. Стягнуто з ТОВ «Оазис Комфорт» на користь ТОВ «Сонячний Лан» 2 165 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковою постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.03.2023 частково задоволено заяви ТОВ «Оазис Комфорт» та ТОВ «Сонячний Лан» про ухвалення додаткової постанови. Стягнуто з ТОВ «Сонячний Лан» на користь ТОВ «Оазис Комфорт» 27 500 грн витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному провадженні та стягнуто з ТОВ «Оазис Комфорт» на користь ТОВ «Сонячний Лан» 11 900 грн витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному провадженні. В решта заявлених вимог - відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.04.2023 касаційні скарги ТОВ «Оазис Комфорт» та ТОВ «Сонячний Лан» задоволено частково. Рішення Господарського суду Львівської області від 17.08.2022 та додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 13.09.2022, постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.02.2023 та додаткову постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.03.2023 у справі № 914/3670/21 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного господарського суду Верховний Суд вказав, що суди не дали належної оцінки твердженням про неповноту проектної документації та можливі зміни у процесі виконання договору. Не врахували те, що відсутність належного фінансування та технічної документації могла істотно вплинути на можливість і строки виконання робіт. Фактично не дослідили доводи про електронне листування як обставини, що могли вплинути на перебіг зобов`язань.

Верховний Суд також вказав на неправильне застосування положень Цивільного кодексу України щодо зустрічного виконання зобов`язань.

З огляду на це, Верховний Суд зазначив, що при новому розгляді судам належить повторно та повно дослідити питання наявності проектної документації, її обсяг та час передачі; встановити фактичні обставини щодо наявності чи відсутності змін у проектній документації під час виконання робіт; оцінити обставини, пов`язані з фінансуванням робіт у контексті умов договору та дій сторін; дослідити значення електронного листування як можливого підтвердження зміни умов договору або виникнення обставин, які впливали на виконання зобов`язань, а відтак встановити, чи була наявність підстав для застосування відповідальності (штрафу) або, навпаки, для зменшення обсягу відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Господарський суд Львівської області рішенням від 25.11.2024 в задоволенні первісного позову відмовив. Зустрічний позов задовольнив частково. Стягнув з ТОВ «Оазис Комфорт» на користь ТОВ «Сонячний Лан» 466 671,52 грн заборгованості.

Місцевий господарський суд з урахуванням постанови Верховного Суду у цій справі, дійшов висновку, що ТОВ «Оазис Комфорт» не довів підстав для стягнення штрафних санкцій з ТОВ «Сонячний Лан», оскільки саме замовник допустив істотне порушення умов договору, пов`язаних із своєчасним фінансуванням робіт. Замовник не надав підряднику необхідного авансування, що унеможливило виконання робіт у встановлені строки. Отже, порушення зобов`язань з боку замовника виключає його право на притягнення підрядника до відповідальності за прострочення.

Задовольняючи частково зустрічний позов суд вказав, що підрядник довів факт належного виконання частини робіт та наявності заборгованості за них. Суд встановив, що роботи були фактично виконані на суму більшу, ніж замовник оплатив, акти приймання-передачі робіт були підписані та не оскаржувались, тому у підрядника виникло право на оплату.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.

ТОВ «Оазис Комфорт» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 25.11.2024 та ухвалити нове, яким первісний позов задоволити повністю, а в задоволенні зустрічного - відмовити в повному обсязі.

Апелянт зазначив, що між ним та ТОВ «Сонячний Лан» було укладено договір підряду №25/08/20 від 25.08.2020, за умовами якого виконавець зобов`язався влаштувати системи вентиляції на об`єкті замовника. Згідно з договором, оплата мала здійснюватися частинами, а роботи виконуватися протягом 60 календарних днів з моменту початку робіт. Позивач виконав свої зобов`язання з фінансування, сплатив значну частину коштів авансом, що підтверджується платіжними дорученнями. Загалом було сплачено понад 4,9 млн грн, тоді як виконані роботи були прийняті лише на суму близько 1,66 млн грн. Таким чином, передумови для початку робіт були створені, авансування здійснено, а тому відповідач зобов`язаний був почати і завершити роботи у визначений строк. Незважаючи на отримання значних сум, відповідач роботи належним чином не виконав і допустив прострочення.

Вважає безпідставними доводи суду першої інстанції про нібито порушення строків фінансування з боку замовника, посилаючись на пункт 4.8 договору, який передбачає можливість утримання подальших платежів, якщо обсяги виконаних робіт менші за отримані суми авансів. Тому позивач діяв законно, здійснивши припинення подальших платежів до моменту виконання робіт у відповідному обсязі.

Крім того, апелянт вказав, що обсяг профінансованих робіт значно перевищував фактично виконаний обсяг, і тому відповідач не мав права вимагати додаткових платежів або пояснювати прострочення виконання нестачею фінансування.

Апелянт також не погодився із частковим задоволенням зустрічного позову ТОВ «Сонячний Лан», оскільки зустрічні вимоги базувалися на припущенні про належне виконання робіт, проте реальних підтверджень повного виконання робіт за договором у відповідача не було.

Більше того, проектна документація була передана виконавцю належним чином, і будь-які твердження про її відсутність або зміну не мають юридичного значення, оскільки відповідні зміни до договору письмово не оформлювались.

Також апелянт наголошує, що електронне листування, на яке посилався відповідач для доведення змін умов договору, є неналежним доказом. Верховний Суд у межах цієї справи вже встановив, що скріншоти переписки без належної ідентифікації сторін та електронного підпису не можуть вважатися допустимими доказами змін умов договору.

Окрім того, апелянт зазначив про суперечливість позиції відповідача, який з одного боку посилався на брак фінансування та перешкоди у виконанні робіт, а з іншого стверджував про повне виконання договірних зобов`язань. Вказане свідчить про недобросовісність поведінки відповідача.

Апелянт також вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права щодо прострочення зобов`язань і зустрічного виконання. Вказує на те, що саме відповідач допустив прострочення, оскільки не розпочав та не завершив роботи у встановлені строки, попри отримання відповідного авансування.

31.12.2024 на електронну пошту суду від ТОВ «Сонячний Лан» надійшов відзив на апеляційну скаргу.

13.03.2025 на електронну адресу суду від ТОВ «Сонячний Лан» надійшло клопотання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, до якого долучено докази понесення таких витрат.

Розглянувши подані відзив та клопотання, колегія суддів зазначає таке.

Статтею 6 ГПК України, зокрема, передбачено, що у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система.

Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до господарського суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в день надходження документів.

Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або із застосуванням засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Частинами 5, 6 ст. 42 ЦПК України встановлено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Таким чином, документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо), пов`язані з розглядом справ у суді, можуть подаватися до суду в електронній формі виключно з використанням підсистеми «Електронний суд», якщо інше не визначено процесуальним законодавством чи цим Положенням.

Як вбачається із матеріалів справи, відзив та клопотання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу надіслані представником ТОВ «Сонячний Лан» - адвокатом Шиміним О.П. У відзиві та клопотанні адвокат Шимін О.П. не вказав про наявність в нього та його довірителя електронного кабінету ЄСІТС.

До клопотання додано роздруківку результату перевірки електронного цифрового підпису, проте такий підпис вчинено без використання підсистем «Електронний суд» та «Електронний кабінет».

Відповідно до пункту 10 Положення про ЄСІТС адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої Електронні кабінети в ЄСІТС в обов`язковому порядку.

Інші особи реєструють свої Електронні кабінети в ЄСІТС у добровільному порядку.

Отже, адвокат Шимін О.П., який діє в інтересах ТОВ «Сонячний Лан», міг подати відзив та клопотання: 1) в письмовій формі; 2) в електронному вигляді з використанням сервісу «Електронний суд», розміщеного за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua/login, з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (електронного кабінету).

Судова колегія зазначає, що ч. 1 ст. 169 ГПК України встановлено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Статтею 170 ГПК України встановлено загальні вимоги до форми та змісту письмових заяв і клопотань. Так, ч. 2 зазначеної статті передбачає, що письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником.

Частина 4 ст. 170 ГПК України регламентує, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання) подано без додержання вимог ч. 1 чи 2 цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Суд повертає заяву (клопотання, заперечення) її заявнику без розгляду також у разі, якщо вона подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Отже, надіславши відзив та клопотання про розподіл електронною поштою з використанням електронного цифрового підпису, а не за допомогою підсистеми «Електронний суд», адвокат Шимін О.П., який діє в інтересах ТОВ «Сонячний Лан», використав спосіб звернення до суду, не передбачений чинним процесуальним законодавством.

Аналогічний правовий висновок щодо способів звернення до суду викладений у постанові Верховного Суду від 12.02.2025 у справі № 944/6062/23.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку про залишення поданих відзиву та клопотання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу без розгляду.

Також 13.03.2025 в підсистемі «Електронний суд» представник ТОВ «Оазис Комфорт» сформував заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, до якої долучив докази понесення таких витрат.

20.03.2025 в судовому засіданні взяли участь представники позивача та відповідача, які навели доводи та заперечення по суті апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи.

Як підтверджується матеріалами справи, 25.08.2020 ТОВ «Оазис Комфорт» (замовник) та ТОВ «Сонячний Лан» (виконавець) уклали договір підряду №25/08/20 (надалі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого, виконавець зобов`язався на свій ризик, з власних матеріалів, власними та/або залученими силами, за завданням замовника виконати у встановлений строк, роботи з влаштування систем вентиляції на об`єкті замовника, що находиться за адресою: Львівська обл., с. Зимна Вода, відповідно до вимог нормативно-правових актів, державних стандартів, норм і правил, а також умов цього договору, замовник зобов`язався надати виконавцю доступ до місця проведення робіт (фронт робіт), прийняти та оплатити виконані роботи.

Загальна вартість виконання робіт за договором, відповідно до пункту 3.1 цього договору, становить 5 505 037,59 грн.

Відповідно до пункту 2.1 виконавець зобов`язується розпочати виконання робіт за договором протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати отримання авансу згідно з п. 4.2 - 4.3.

Пунктом 2.3 договору передбачено, що роботи, які виконані виконавцем можуть прийматись за згодою замовника частинами, що оформляється проміжними актами здачі-приймання робіт. Згідно з пунктом 2.4 зазначеного договору, роботи вважаються виконаними після підписання сторонами кінцевого акту здачі-приймання робіт.

Пунктом 4.2 договору встановлено, що протягом 2 (двох) банківських днів з дати підписання договору замовник сплачує виконавцю аванс в розмірі 60% від вартості матеріалів за договором в сумі 3 056 904,44 грн з ПДВ.

Також п. 4.3 договору визначено обов`язок замовника сплатити виконавцю платіж в розмірі 20% від вартості робіт за договором не пізніше 2 (двох) банківських днів з дати підписання договору в сумі 82 039,37 грн з ПДВ.

На виконання вищевказаних пунктів договору, замовником в день підписання договору (25.08.2020) здійснено перерахування грошових коштів на банківський рахунок виконавця у розмірі 3 138 943,81 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями №2204 від 25.08.2020 на суму 82 039,37 грн, №2205 від 25.08.2020 на суму 1 018 968,15 грн, №2206 від 25.08.2020 на суму 1 018 968,15 грн, №2207 від 25.08.2020 на суму 1 018 968,14 грн.

Також, на виконання договору замовник здійснив перерахування грошових коштів на банківський рахунок виконавця, а саме:

- 1 018 968,15 грн (платіжне доручення №2432 від 22.09.2020);

- 200 000,00 грн (платіжне доручення №2653 від 16.10.2020);

- 100 000,00 грн (платіжне доручення №3040 від 08.12.2020);

- 400 000,00 грн (платіжне доручення №3010 від 07.12.2020).

18.09.2020 сторони уклали додаткову угоду №1 до договору, якою пункт 3.1 виклали в новій редакції та згідно з якою загальна вартість виконання робіт за договором становить 5 559 088,98 грн. Тобто збільшено вартість договірної ціни на суму 54 051,39 грн.

Замовник здійснив перерахування відповідних грошових коштів у сумі 54 051,39 грн на банківський рахунок виконавця, що підтверджується платіжним дорученням від 20.11.2020 №2894.

Сторони підписали акти здачі-приймання робіт (надання послуг):

- №9/1 від 25.09.2020 на суму 54 051,39 грн;

- №13 від 18.12.2020 на суму 1 611 384,34грн.

Крім актів, підписаних сторонами за договором, в матеріалах справи наявні акти здачі-приймання робіт (надання послуг) від 03.03.2021: № 3/1, № 4/1, №5/1, № 6/1, №7/1, а також від 16.11.2021 № 45. Замовник - ТОВ «Оазис Комфорт» зазначені акти не підписав.

26.11.2022 замовником підготовлено та надіслано на адресу виконавця мотивовану відмову від підписання акту здачі-приймання робіт (надання послуг) від 16.11.2021 №45, в якій вказано, що отриманий акт здачі-приймання містить роботи та матеріали, які не передбачені договором; сума робіт по акту не відповідає сумі робіт по розділах (містить арифметичні помилки); сума робіт по акту №45 перевищує суму робіт по договору. Водночас замовник погодився з актом частково на суму виконаних робіт 1 049 090,26 грн, тому просив надати акти на цю суму.

Доказами, що містяться в матеріалах справи також підтверджується, що виконавча документація, складена за фактом виконання робіт за умовами зазначеного договору, надсилалась виконавцем замовнику (відправлення ТОВ «Сонячний Лан» до ТОВ «Оазис Комфорт» поштовою кореспонденцією за №373 від 17.03.2021, за №381 від 17.03.2021 та за №574 від 24.03.2021).

Підпунктом 6.2.1 пункту 6.1 договору визначено, що сторони дійшли згоди про те, що підписанням цього договору виконавець підтверджує, що на момент підписання договору замовником передано виконавцю увесь фронт робіт для належного виконання усього обсягу визначених сторонами робіт.

Згідно з підпунктом 6.2.2 пункту 6.1 договору, сторони дійшли згоди про те, що підписанням цього договору виконавець підтверджує отримання всієї необхідної документації, в тому числі проектної документації для належного виконання робіт відповідно до умов цього договору.

Пунктом 9.2 договору встановлено, що у випадку прострочення строків виконання робіт, вказаних в пункті 2.2 цього договору, більше ніж на 7 (сім) банківських днів. виконавець на вимогу замовника зобов`язується сплатити штрафні санкції в розмірі 20% від суми договору.

Після 5 календарних днів з моменту отримання авансу (25.08.2020) ТОВ «Сонячний Лан» зобов`язано розпочати виконувати роботи, обумовлені договором (тобто не пізніше 30.08.2020), граничний термін яких становить 60 календарних днів з моменту початку робіт та закінчити виконання до 30.10.2020.

Як стверджує позивач за первісним позовом, всупереч умовам договору, виконавцем вчасно не виконано взяті на себе зобов`язання по виконанні робіт, обумовлених договором, а окремі роботи не вчасно були здані. У зв`язку з чим, 26.11.2021 ТОВ «Оазис Комфорт» надіслало на адресу ТОВ «Сонячний Лан» претензію від 25.11.2021 №90/21-1 з проханням добровільно перерахувати штрафні санкції за порушення умов договору підряду в розмірі 1 111 817,80 грн на банківський рахунок ТОВ «Оазис Комфорт».

В свою чергу, ТОВ «Сонячний Лан» вважає, що роботи, які визначені актом здачі-приймання від 16.11.2021 №45 передані належним чином у встановленому порядку та прийняті замовником, тому підлягають оплаті, у зв`язку з чим звернулося до суду з зустрічною позовною заявою, в якій просило суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом (позивача за первісним позовом) 575 239,10 грн заборгованості за виконані роботи.

Під час розгляду справи, ухвалою від 11.12.2023 призначено будівельно-технічну експертизу. За результатами проведеної експертизи експертом складено висновок №12/02-24г від 19.08.2024. Згдіно вказаного висновку експерта, не підтвердженими є роботи на суму 108 567,58 грн.

Оцінка суду.

Як вказав суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ТОВ «Оазис Комфорт» обґрунтовує первісний позов тим, що ТОВ «Сонячний Лан» несвоєчасно виконало роботи з влаштування систем вентиляції, внаслідок чого виконавець відповідно до умов договору підряду № 25/08/20 від 25.08.2020 зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 20% вартості робіт, що становить 1 111 817,80 грн.

Водночас, ТОВ «Сонячний Лан» заперечує первісний позов, посилаючись на те, що виконання робіт затягнулося не з вини підрядника, а внаслідок несвоєчасно та неналежного виконання замовником зустрічних зобов`язань по договору, а саме: неналежного виконання зобов`язань щодо авансування робіт та матеріалів; несвоєчасної будівельної готовності об`єкта, відсутністю у замовника проектно-кошторисної документації, яку в подальшому виготовляв підрядник; несвоєчасне погодження проектної документації, зміни обсягів робіт у процесі їх виконання, несвоєчасну закупівлю обладнання замовником.

Верховний Суд, задовольняючи касаційну скаргу ТОВ «Сонячний Лан», у постанові від 27.04.2023 зазначив, що відповідно до умов договору підряду роботи виконуються на умовах авансування згідно п.п. 4.2 - 4.6 договору, що в розумінні ст. 538 ЦК України є зустрічним виконанням зобов`язань. Отже, суди попередніх судових інстанцій задовольняючи первісну позовну заяву та встановлюючи дату порушення виконавцем строків виконання робіт за договором, не з`ясовували питання щодо строків прострочення зобов`язань самим замовником, встановлення яких має важливе значення для застосування приписів ст. 538 ЦК України та правильного вирішення спору у цій справі.

Згідно ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Частинами 1, 2 ст. 854 ЦК України унормовано, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 850, 851 ЦК України замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду. Підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

Згідно з ч.1, 3 ст. 538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 221 ГК України, яка кореспондуються з положеннями ч. 1 ст. 613 ЦК України, передбачено, що кредитор вважається таким, що прострочив виконання господарського зобов`язання, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не виконав дій, що передбачені законом, іншими правовими актами, або випливають із змісту зобов`язання, до вчинення яких боржник не міг виконати свого зобов`язання перед кредитором.

Відповідно до ч. 4 ст. 612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Частиною 3 ст. 220 ГК України визначено боржник не вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, поки воно не може бути виконано внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Таким чином, виконання зобов`язання боржником може бути відстрочене на час прострочення кредитора, якщо останній не вчинив дій, необхідних для виконання. Тобто в такому випадку боржник не буде вважатися таким, що прострочив, та не буде нести за це відповідальність до моменту вчинення кредитором передбачених договором, необхідних дій.

Згідно ст. 856 ЦК України, якщо замовник не сплатив встановленої ціни роботи або іншої суми, належної підрядникові у зв`язку з виконанням договору підряду, підрядник має право притримати результат роботи, а також устаткування, залишок невикористаного матеріалу та інше майно замовника, що є у підрядника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі № 902/709/20.

Як слідує з умов договору підряду від 25.08.2020, виконання робіт з влаштування систем вентиляції повинно було б відбуватися на умовах повного авансування вартості матеріалів та робіт.

Пунктами 2.1 та 2.2 договору підряду визначено, що виконавець зобов`язується розпочати виконання робіт протягом 5-ти календарних днів з дати отримання авансу згідно пункту 4.2 - 4.3 та виконати їх протягом 60-ти календарних днів з дати початку.

При цьому, у п. 12.3.1 сторони визначили, що у випадку порушення строків оплати більш як на 20 банківських днів, виконавець має право призупинити виконання робіт.

Порядок розрахунків по договору підряду визначений в пунктах 4.1 4.6 та передбачає таке.

Відповідно до п. 4.2 та 4.3 договору підряду замовник зобов`язується протягом 2-ох банківських днів з дати підписання договору сплати виконавцю аванс в розмірі 3 056 904,44 грн (60% вартості матеріалів) та 82 039,37 грн (20% від вартості робіт), що в сумі становить 3 138 943,81 грн.

Згідно з п. 4.4 договору підряду протягом 14 банківських днів з дати підписання договору, що припадає на 14.09.2020, замовник повинен був перерахувати виконавцеві аванс у розмірі 20 % вартості матеріалів за договором, який становить 1 018 968,15 грн. Однак всупереч цієї умови договору, вказаний аванс був перерахований з порушення цього строку, а саме 22.09.2020 згідно платіжного доручення № 2432.

Відповідно до п. 4.5 договору підряду, протягом 21 банківського дня з дати підписання договору, що припадає на 23.09.2020, замовник повинен був перерахувати виконавцеві аванс у розмірі 20% вартості матеріалів за договором, розмір якого становить 1 018 968,15 грн. Однак вказана умова договору не була виконана, оскільки наступна оплата здійснена 16.10.2020 і лише частково - в сумі 200 000,00 грн (платіжне доручення №2653 від 16.10.2020).

Згідно п. 4.6 договору підряду визначено, що не пізніше 30-ти банківських днів з дати підписання договору, що припадає на 06.10.2020, замовник зобов`язався здійснити остаточний розрахунок у розмірі 80% вартості робіт, що становить 328 157,48 грн. Однак вказана умова договору не була виконана, оскільки наступний платіж замовник зробив лише 07.12.2020 в сумі 400 000,00 грн (платіжне доручення № 3010) та 08.12.2020 в сумі 100 000,00 грн (платіжне доручення № 3040).

Отже, виходячи з умов договору, граничний строк 100% авансування по договору підряду припадає на 06.10.2020. Однак, як обґрунтовано встановив суд першої інстанції, починаючи уже з другого авансового платежу замовник почав допускати порушення строків авансування та з 23.09.2020 такі порушення є істотними, отримали системний характер та в кінцевому результаті так і не були виконані.

Таким чином, саме замовник допустив затримку оплат на терміни, що унеможливили своєчасне забезпечення матеріалами та ресурсами для належного виконання робіт, що суд першої інстанції обґрунтовано встановив. Також, передбачені договором авансові платежі включали в себе оплату праці працівників, які виконували таку роботу.

При цьому, пункт 4.8 договору, на який посилається апелянт, стосується коригування подальших платежів, а не звільнення замовника від обов`язку авансування робіт для своєчасного початку їх виконання.

Зазначеними вище обставинами спростовуються доводи апелянта про належне здійснення ним авансування робіт та відповідно не порушення умов договору зі сторони замовника.

Окрім цього, про неналежність фінансування та внаслідок цього неможливість виконання робіт свідчить електронний лист від 26.10.2020, яким директор ТОВ «Сонячний Лан» Гончаров Олександр у відповідь на корегований графік виконання робіт надісланий ТОВ «Оазис Комфорт», повідомив, що виконання робіт згідно графіку можливе лише при дотриманні визначеного договором графіку платежів.

Вказане підтверджує і електронний лист директора ТОВ «Оазис Комфорт» Юрія Коцана від 20.11.2020, адресований заступнику генерального директора ТОВ «Про Тек Вікна Україна» Кирилу Дуденку, яким він повідомляє кінцевого замовника та власника об`єкта про неможливість вчасного завершення робіт по системах в осях 5-14, зокрема, через не відновлення фінансування по розділу вентиляція.

Верховний Суд у постанові від 06.04.2021 у справі № 910/2188/20 вказав, що за ч. 1 ст. 538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання (зустрічне виконання зобов`язання) з урахуванням системного аналізу змісту ч. 2 ст. 538 ЦК України. Відтак колегія суддів дійшла висновку, що зазначену норму у подібних правовідносинах необхідно застосовувати таким чином: «Виконання сторонами договору купівлі-продажу своїх обов`язків має зустрічний характер, тому невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару є підставою застосування ст. 538 ЦК України, відповідно до положень якої продавець має право зупинити виконання своїх обов`язків за договором або відмовитися від його виконання частково або повністю».

Як підставно зазначав відповідач за первісним позовом, замовник в процесі виконання робіт постійно змінював технічні завдання, у тому числі у жовтні, листопаді та грудні 2020 року в частині виконання робіт на підставі побажань власника об`єкта будівництва - ТОВ «Про Тек Вікна Україна» та майбутніх орендарів ТОВ «Сільпо-Фуд», ТОВ «Йозера Україна», ПрАТ «Концерн Хлібпром». Наведене підтверджується наявним у справі електронним листуванням між представниками ТОВ «Оазис Комфорт», ТОВ «Сонячний Лан» та ТОВ «Про Тек Вікна Україна», з якого вбачається, як замовниками формувалось технічне завдання на влаштування вентиляції, на підставі таких технічних завдань ТОВ «Сонячний Лан» готувало проектні рішення, які у відповідь надсилало ТОВ «Оазис Комфорт» та ТОВ «Про Тек Вікна Україна». Останні у свою чергу вносили свої коригування, пропозиції та побажання, з урахуванням побажань потенційних орендарів.

Також з вказаного листування вбачається, що ТОВ «Сонячний Лан» інформувало ТОВ «Про Тек Вікна Україна» про порушення графіку оплат по договору, що робить неможливим виконання робіт у визначені строки. З цього листування вбачається, що порушення графіку оплат зі сторони ТОВ «Оазис Комфорт» мало місце внаслідок неналежного фінансування зі сторони кінцевого замовника - ТОВ «Про Тек Вікна Україна».

Так, 14.10.2020 директор ТОВ «Оазис Комфорт» Юрій Коцан надіслав директору ТОВ «Сонячний Лан» Олександру Гончарову електронний лист керівника будівництва від ТОВ «Про Тек Вікна Україна» Кирила Дуденкова, яким надсилав комплекти документів від орендаря для уточнення проектних рішень. Водночас 20.10.2020 директор ТОВ «Оазис Комфорт» Юрій Коцан переслав директору ТОВ «Сонячний Лан» Олександру Гончарову електронний лист керівника будівництва від ТОВ «Про Тек Вікна Україна» Кирила Дуденкова, яким додатково надіслав комплект технічного завдання по облаштуванню другої черги «Сільпо-Фуд».

26.10.2020 директор ТОВ «Сонячний Лан» Гончаров Олександр електронним листом у відповідь на корегований графік виконання робіт, надісланий ТОВ «Оазис Комфорт», повідомив останнього, що виконання робіт згідно графіку можливе лише при дотриманні визначеного договором графіку платежів.

29.10.2020 інженер ТОВ «Сонячний Лан» Тарас Мартинович у відповідь на лист директора ТОВ «Оазис Комфорт» Юрія Коцана, надав варіанти внесення змін в проектні рішення з огляду на зауваження орендарів: «температура притічного повітря нижче температури, яка потрібно».

05.11.2020 ТОВ «Оазис Комфорт» повідомило ТОВ «Про Тек Вікна Україна» про неможливість своєчасного виконання робіт з влаштування вентиляції з огляду на наступні причини, зокрема: непогодження кошторису ТОВ «Йозера Україна», немає кінцевого підтвердженого планування Андресоль в осях 5-14, не відновлено фінансування по розділу вентиляція. Також вказало, що без термінового виконання цих питань, неможливо виконати роботи до 01.12.2020 як це було попередньо погоджено. Повідомило, що в прикріпленому файлі знаходиться проект вентиляції Антресолі в осях 5-14, який необхідно погодити та відновити фінансування.

10.11.2020 директор ТОВ «Оазис Комфорт» Юрій Коцан пересилав директору ТОВ «Сонячний Лан» Олександру Гончарову електронний лист керівника будівництва від ТОВ «Про Тек Вікна Україна» Кирила Дуденкова із зауваженнями до проекту з влаштування вентиляції в Андресолі по осях 5-14 (Йозера).

20.11.2020 директор ТОВ «Оазис Комфорт» Юрій Коцан надіслав директору ТОВ «Сонячний Лан» Олександру Гончарову електронний лист, яким повідомив про внесення змін в планування.

Крім того, в акті виконаних робіт від 18.12.2020 № 13 зазначена частина обладнання, яке закуповувалося замовником та передавалося підряднику в монтаж. Однак, як вбачається із наданого ТОВ «Про Тек Вікна Україна» пакету документів, таке обладнання передано ТОВ «Оазис Комфорт» лише 29.10.2020, в той час як згідно договору це крайній строк виконання робіт, а відтак воно ніяк не могло бути змонтованим на об`єкті у визначені в договорі строки. Більше того, обладнання яке зазначене в акті виконаних робіт № 45 від 16.11.2020, як таке, що поставлялось замовником, було закуплено останнім ще пізніше і передано для монтажу у листопаді 2020 року, однак видаткових накладних на закупівлю цього обладнання, а також доказів передачі його підряднику, замовником не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео - та звукозаписи тощо), веб - сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

На відміну від електронного документа, електронний доказ - це будь-яка інформація в цифровій формі, що має значення для справи. Таким чином, повідомлення (з додатками), відправлені електронною поштою, є електронним доказом.

У ч. 2 ст. 96 ГПК України передбачено, що електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівнені до власноручного підпису відповідно до Закону «Про електронні довірчі послуги». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. У частині третій зазначеної статті встановлено, що учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, в якій учасник справи має право подати електронний доказ (ч. 3 ст. 96 ГПК України), який, в свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (п. 1 ч. 2 ГПК України).

У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.07.2022 по справі № 914/1003/21 зазначено, що відсутність кваліфікованого електронного підпису на повідомленні не свідчить про те, що особу неможливо ідентифікувати з достатнім ступенем вірогідності як відправника такого повідомлення, направленого електронною поштою, тобто поширювача інформації.

З урахуванням положень ст. 96 ГПК України сам лист електронної пошти є таким, що містить відомості про факт відправлення повідомлення із відповідної електронної адреси, час відправлення, адресатів листа - осіб, до відома яких було доведено таке повідомлення тощо. У випадку, якщо позивач подає позов у паперовій формі, то електронний лист може бути наданий суду у вигляді відповідної роздруківки.

Така роздруківка електронного листа та додатків до нього є паперовою копією електронного доказу.

Верховний Суд звертав увагу, що згідно з ч. 1 ст. 7 ЦК України цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин.

Встановлені у вказаній справі обставини свідчать про те, що порядок направлення таких документів, а також їх форма (зокрема, відправлення позивачем скан-копій рахунків на оплату на електронні адреси представників, вказані в виданих ним довіреностях, направлення скан-копії акту та наступна передача його оригіналу) були прийнятними у відносинах сторін.

Касаційний господарський суд у постанові від 03.08.2022 у справі № 910/5408/21 зазначив, що щодо електронних доказів широко застосовується й доктрина "листа у відповідь". Якщо доведено, що лист чи повідомлення було відправлено певній особі, то повідомлення, яке є відповіддю, вважатиметься автентичним без додаткових доказів. Адже малоймовірно, що хтось, окрім цієї особи, може отримати та відповісти на повідомлення з урахуванням його змісту, обговорюваних деталей.

Верховний Суд під час касаційного перегляду судових рішень, за наслідками аналізу положень ст.ст. 2, 13, 74 ГПК України, неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Обставини підлягають доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц).

Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 21.09.2022 у справі № 645/5557/16-ц).

З урахуванням зазначеного колегія суддів виснує, що суд першої інстанції правильно оцінив електронне листування між сторонами не як належну зміну умов договору (яка потребує письмової форми), а як доказ фактичної зміни обставин виконання робіт. З огляду на це, фактичне погодження зміни строків та обсягів робіт підтверджує відсутність вини підрядника у простроченні виконання.

Щодо доводів апелянта про те, що електронне листування, на яке посилався відповідач для доведення змін умов договору, є неналежним доказом, оскільки Верховний Суд у межах цієї справи вже встановив, що скріншоти переписки без належної ідентифікації сторін та електронного підпису не можуть вважатися допустимими доказами змін умов договору є безпідставними.

Так, у постанові від 27.04.2023 у цій справі Верховний Суд відхилив доводи ТОВ «Сонячний Лан» в частині не дослідження та неприйняття судами попередніх судових інстанцій електронного листування (скріншоти електронної переписки ), оскільки зі змісту судових рішень вбачається надання оцінки зазначеним доказам та мотивування причин відхилення судами першої та апеляційної інстанції. Водночас Верховний Суд вказав, що в силу приписів ст. 300 ГПК України він не здійснює переоцінки доказів у справі, не має права вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні у рішенні або постанові суду чи відхилені ним.

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відмову у задоволенні первісного позову, оскільки прострочення підрядником виконання умов договору сталося з вини замовника, а тому відсутні підстави для стягнення з нього штрафних санкцій.

Щодо доводів апелянта в частині задоволення судом першої інстанції зустрічних позовних вимог, колегія суддів зазначає таке.

Так, зустрічний позов виник наслідок допущення заборгованості ТОВ «Оазис Комфорт» перед ТОВ «Сонячний Лан» на підставі договору підряду № 25/08/20 від 25.08.2020.

ТОВ «Сонячний Лан» свій позов обґрунтовує тим, що відповідно до умов договору підряду граничний строк 100% передоплати по договору підряду припадав на 06.10.2020, однак замовник такого обов`язку не виконав, що є достатньою підставою для стягнення із нього заборгованості на вимогу підрядника. Водночас зазначив, що після повного та належного виконання робіт, підрядник надав замовнику до підписання акти виконаних робіт, які останній приймати і підписувати відмовився.

Скасовуючи судові рішення в частині зустрічного позову, Верховний Суд виходив з того, що встановлення наявності підстав для оплати робіт за договором підряду, які оформлені актом прийняття - передачі робіт, підписаним однією стороною договору (підрядником), необхідним є встановлення та оцінка таких істотних обставин для цього, як обґрунтованість відмови замовника від підписання актів виконаних робіт та реального виконання робіт за договором підряду у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором. Отже, встановлення наведених обставин входить до предмету доказування у цій справі. Натомість, як вказав Верховний Суд, суди попередніх інстанцій, зосередившись виключно на процедурі підписання актів, не дослідили факту реального виконання робіт.

Як було зазначено вище, ТОВ «Оазис Комфорт» (замовник) та ТОВ «Сонячний Лан» (виконавець) уклали договір підряду, за яким передбачалось виконання робіт з влаштування систем вентиляції з матеріалів замовника, у зв`язку з чим сторони підписуючи договір виходили з того, що такі роботи здійснюватимуться на умовах повного авансування вартості матеріалів та робіт, тобто на умовах 100% передоплати.

Вартість робіт по цьому договору сторони визначили в п. 3.1. договору підряду, а саме в розмірі 5 505 037,39 грн., який згідно додаткової угоди № 1 від 18.09.2020 був збільшений до 5 559 088,98 грн.

Як було встановлено вище, починаючи з другого авансового платежу заммовник почав допускати порушення строків авансування та з 23.09.2020 такі порушення стали істотними, отримали системний характер та в кінцевому результаті так і не були виконані.

Отже, внаслідок допущення заборгованості, яка залишається не погашеною, ТОВ «Сонячний Лан» звернулося до суду із зустрічним позовом про стягнення 575 239,10 грн.

Частиною 1, 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч.1 ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Частинами 1, 2 статті 854 ЦК України унормовано, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

У ч.4 ст. 879 ЦК України визначено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторонами.

Закріплене у ЦК України визначення договору підряду дає підстави для висновку, що це консенсуальний, двосторонній та оплатний договір (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №523/6003/14-ц).

Отже, оскільки умовами договору підряду сторони визначили, що роботи виконуються підрядником на умовах 100% авансування (передоплати), то відповідно для задоволення зустрічного позову достатньо встановити факт укладення договору підряду, невиконання належним чином та у повному обсязі зобов`язання зі сторони замовника щодо перерахування коштів в розмірі визначеному договором, що повністю підтверджується матеріалами справи та фактично не заперечується і замовником.

Так, на підтвердження виконання робіт, відповідач за первісним позовом надав акти здачі - приймання від 03.03.2021 № 3/1, 4/1, 5/1, 6/1, 7/1 та від 16.11.2021 №45. Вказані акти надавались замовнику, що підтверджується доказами відправлення поштової кореспонденції за № 373 від 17.03.2021, за № 381 від 17.03.2021 та за №574 від 24.03.2021.

Для виконання робіт за договором підряду за №25/08/20 від 25.08.2020 виконавець в особі ТОВ «Сонячний Лан» вжив відповідних для цього заходів із закупівлі матеріалів та обладнання для облаштування систем вентиляції, що підтверджується наявними у матеріалах справи видатковими накладними.

Усі документи за фактом виконання робіт, в тому числі виконавча документація за фактом виконання робіт на об`єкті, неодноразово вручались чи у інший спосіб направлялись виконавцем за договором підряду замовнику, зокрема:

- перелік поданої документації на об`єкт замовника, що знаходиться за адресою: Львівська обл., с. Зимна Вода згідно з договором підряду за № 25/08/20 від 25.08.2020 (осі 5-10), який підписаний сторонами за договором;

- перелік поданої документації на об`єкт замовника, що знаходиться за адресою: Львівська обл., с. Зимна Вода згідно з договором підряду за № 25/08/20 від 25.08.2020 (осі 10-15), який підписаний сторонами за договором;

- перелік поданої документації на об`єкт замовника, що знаходиться за адресою: Львівська обл., с. Зимна Вода згідно з договором підряду за № 25/08/20 від 25.08.2020 (осі 28-33), який підписаний сторонами за договором;

- акт прийому-передачі за № 11 від 10.11.2020, підписаний сторонами договору;

- перелік змонтованих систем вентиляції та кондиціонування на об`єкті в с. Зимна Вода складські, адміністративно-побутові приміщення від 09.03.2020, який підписаний працівником виконавця - ТОВ «Сонячний Лан» та працівником замовника - ТОВ «Про Тек Вікна Україна» Кулемір А.Т.

Обсяги змонтованих систем, які передбачені зазначеним переліком відповідають обсягу робіт (послуг), які підлягали виконанню згідно з умовами додатку за № 2 до договору підряду за № 25/08/20 від 25.08.2020 «роботи з влаштування вентиляції на об`єкті замовника, що знаходиться за адресою: Львівська обл., с. Зимна Вода».

Додатково, ТОВ «Сонячний Лан» надсилалио ТОВ «Оазис Комфорт» акти виконаних робіт (наданих послуг) за фактом виконання робіт за умовами договору підряду, видаткові накладні, за яким обладнання підлягало передачі відповідачем по справі позивачу. Наведене підтверджується документами про відправлення поштових кореспонденцій за №574, за № 373, за № 381, копії яких наявні в матеріалах справи.

26.11.2022 замовником підготовлено та надіслано на адресу виконавця мотивовану відмову від підписання акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 45 від 16.11.2021, відповідно до положень якого з певними розділами акту замовник погодився, щодо інших висловив зауваження, у зв`язку з чим запропонував з`явитись на об`єкті замовника для складання сторонами дефектного акту. Однак дефектний акт з переліком претензій замовника сторонами складено не було.

Водночас, замовник обґрунтованих заперечень щодо невиконання виконавцем робіт визначених актом здачі-приймання робіт за № 45 від 16.11.2021 не пред?явив.

Таким чином, непідписання замовником за договором підряду акту здачі-приймання робіт за № 45 від 16.11.2021 не спростовує факту виконання робіт, які ним передбачені.

При цьому, колегія суддів зазначає, що скаржник безпідставно вказує на те, що ТОВ «Сонячний Лан» виконало роботи не передбачені договором, посилаючись на додаток № 2 до договору від 20.08.2020, який фактично втратив чинність, оскільки відповідно до п. 13.3 договору підряду від 25.08.2020 після підписання цього договору всі попередні переговори щодо нього, листування, попередні угоди і протоколи про наміри з питань, які так чи інакше стосуються цього договору, втрачають юридичну силу.

Вказане вище підтверджується також висновком судової будівельно-технічної експертизи № 12/02-24г від 19.08.2024, в якому експерт зазначив, що в матеріалах справи відсутні додатки до договору підряду, які б містили перелік та обсяги робіт, які необхідно виконати згідно цього договору.

Як уже зазначалося вище, замовник в процесі виконання робіт постійно змінював технічні завдання, згідно яких мали виконуватись роботи, у тому числі у жовтні, листопаді та грудні 2020 року щодо виконання робіт на підставі побажань власника об`єкта будівництва та майбутніх орендарів. Наведене підтверджується наявним у справі електронним листуванням між представниками ТОВ «Оазис Комфорт», ТОВ «Сонячний Лан» та ТОВ «Про Тек Вікна Україна», з якого вбачається, як замовниками формувалось технічне завдання на влаштування вентиляції, на підставі таких технічних завдань ТОВ «Сонячний Лан» готувало проектні рішення, яку у відповідь надсилало ТОВ «Оазис Комфорт» та ТОВ «Про Тек Вікна Україна». Останні у свою чергу вносили свої коригування, пропозиції та побажання, з урахуванням побажань потенційних орендарів.

Отже, з урахуванням того, що об`єм робіт постійно змінювався в процесі їх виконання, для встановлення переліку робіт, що підлягали виконанню, ухвалою Господарського суду Львівської області від 22.02.2022 задоволено клопотання ТОВ «Сонячний Лан» та витребувано у ТОВ «Оазис Комфорт», а також власника та кінцевого замовника об`єкта, на якому виконувались роботи - ТОВ «Про Тек Вікна Україна», належним чином засвідчену копію проектної/проектно - кошторисної документації, згідно з якою виконувались роботи з влаштування системи вентиляції на об`єкті, розташованому за адресою: Львівська область, с. Зимна Вода, вул. Яворівська, 30 за період з вересня 2020 року по березень 2021 року.

Однак, як вказав суд першої інстанції, вказана ухвала залишилась не виконаною ні позивачем за первісним позовом, ні третьою особою.

Як зазначалося вище, ухвалою суду у цій справі від 11.12.2023 було призначено будівельно-технічну експертизу.

20.05.2024 судовий експерт подав клопотання про надання йому додаткових матеріалів для проведення експертизи, а саме: проектно-кошторисну документацію (стадія робоча документація) на роботи з влаштування системи вентиляції на об`єкті замовника.

Ухвалою суду Львівської від 02.07.2024 витребувано від сторін проектно-кошторисну документацію (стадія робоча документація) на роботи з влаштування системи вентиляції на спірному об`єкті.

Проте, ТОВ «Оазис Комфорт» не надало проектно-кошторисної документації, мотивуючи це тим, що така у неї відсутня, так як передана ТОВ «Сонячний Лан».

Поняття проектної документації визначено у Державних будівельних нормах України А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації" (далі - ДБН А.2.2-3-2014). Ці норми встановлюють склад та зміст проектної документації на нове будівництво, реконструкцію, капітальний ремонт та технічне переоснащення будинків, будівель, споруд будь-якого призначення, їх комплексів або їх частин, лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури (п. 3.17).

Згідно п. 7.3. ДБН А.2.2-3-2014 матеріали проекту у повному обсязі передаються замовнику генеральним проектувальником на паперовому (у чотирьох примірниках) та електронному носіях, субпідрядним проектувальником - генеральному проектувальнику в п`яти примірниках.

Відповідно до п. 9.8. ДБН А.2.2-3-2014 робочі креслення, кошторисна документація, специфікації обладнання, виробів і матеріалів, креслення металевих конструкцій, трубопроводів, повітропроводів, а також інша проектна документація на будівництво об`єктів передаються замовнику на паперовому (в чотирьох примірниках) та електронному носіях.

Отже, у разі наявності проектної документації, у замовника має бути примірник такої документації. Такий же примірник документації повинен бути і у кінцевого замовника - ТОВ «Про Тек Вікна Україна».

Частиною 2 ст. 74 ГПК України визначено, що у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ч. 6, 7, 9 ст. 81 ГПК України будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Як унормовано приписами ч. 2 ст. 42, ч. 1 ст. 43 ГПК України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Верховний Суд у постанові від 17.07.2018 по справі № 915/1145/17, за наслідками аналізу положень ст.ст. 42, 43, 74, 81 ГПК України, зробив висновки про те, що у разі ненадання учасником справи витребуваних судом доказів, суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Отже, відсутність проектної документації, фактично унеможливило проведення експертизи судовим експертом в частині обсягів замовлених робіт, а відтак залишається недоведеними посилання ТОВ «Оазис Комфорт» на те, що ТОВ «Сонячний Лан» не виконало замовлені роботи, або виконало їх не в повному обсязі.

Натомість, ТОВ «Сонячний Лан» факт належного виконання робіт підтверджує тим, що ще на початку 2021 року ТОВ «Про Тек Вікна Україна» здало об`єкт в експлуатацію, а уже в лютому 2021 року усі приміщення, на яких ТОВ «Сонячний Лан» виконувало роботи здало в оренду потенційним орендарям, а саме: ТОВ «Сільпо-Фуд», ТОВ «Йозера Україна», ПрАТ «Концерн Хлібпром». На підтвердження зазначеного в матеріалах справи наявна довідка з реєстру речових прав на нерухоме майно по об`єкту № 236, що розташований за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Зимна Вода, вул. Львівська, 30.

Крім цього, з електронної реєстраційної справи вбачається наявність в реєстрі тексту укладених договорів оренди, згідно яких ТОВ «Про Тек Вікна Україна» передало приміщення в оренду, а саме:

- договір оренди нежитлових приміщень від 09.02.2021 з ТОВ «Йозера Україна», посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вегерою Н.Б. та зареєстрованого в реєстрі за № 393, 394, за змістом якого усі приміщення, які передаються в оренду, відповідають стану необхідному для використання його за цільовим призначенням. Разом із об`єктом оренди передається, зокрема, системи опалення, вентиляції та кондиціонування. Окремо необхідно звернути увагу на те, що як зазначено у п. 6 преамбули вказаного договору оренди, його укладено на підставі попереднього договору між сторонами від 30.11.2020, що свідчить про те, що лише в кінці листопада 2020 року у власника об`єкта з`явився потенційний орендар «Йозера» на відповідні приміщення, який і визначав технічне завдання під час виконання частини робіт. Це узгоджується з іншими наявними у справі доказами: електронним листування, з якого вбачається, що лише у третій декаді листопада 2020 року замовником визначалося технічне завдання в частині влаштування систем вентиляції та кондиціонування приміщень «Йозера».

- договори оренди нежитлових приміщень від 13.02.2021 з ТОВ «Сільпо-Фуд», посвідчені приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Потапчук Р.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 321, 322, 323, за змістом якого усі приміщення загальною площею понад 33 000 м. кв., які передаються в оренду у день укладення договору, відповідають стану необхідному для використання його за цільовим призначенням.

Отже, передача в оренду приміщень, на яких ТОВ «Сонячний Лан» виконувало роботи, є окремим свідченням того, що станом на цей момент усі роботи з влаштування систем вентиляції та кондиціонування були належним чином виконаними, а приміщення можна було використовувати за цільовим призначенням.

Відповідно до акту приймання виконаних робіт № 13 від 18.12.2020, підписаного обома сторонами, підрядник виконав роботи на суму 1 611 384,34 грн.

Згідно із актом приймання виконаних робіт № 45 від 16.11.2020, підрядник виконав роботи на суму 3 821 766,21 грн, з яких висновком судової будівельно-технічної експертизи № 12/02-24г від 19.08.2024 не підтверджені роботи лише на суму 108 567,58 грн.

Враховуючи викладене вище, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення зустрічного позову про стягнення із ТОВ «Оазис Комфорт» на користь ТОВ «Сонячний Лан» 466 671,52 грн заборгованості.

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи зазначене, а також те, що доводи апеляційної скарги не спростовують правомірних та обґрунтованих висновків місцевого господарського суду, то рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судові витрати.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення судового збору за подання апеляційної скарги за апелянтом.

Водночас, оскільки суд відмовив у задоволенні апеляційної скарги, то вказане має наслідком відмову у задоволенні заяви ТОВ «Оазис Комфорт» про стягнення витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 270, 275 - 276, 281- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазис Комфорт» залишити без задоволення, а оскаржуване рішення Господарського суду Львівської області від 25.11.2024 у справі №914/3670/21 - без змін.

2. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції залишити за апелянтом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду.

Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Головуючий суддя О.І. МАТУЩАК

Судді Н.М. КРАВЧУК

О.С. СКРИПЧУК