ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2025 р. Справа№ 910/13903/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Кропивної Л.В.

Пономаренка Є.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Мельник Інни Володимирівни

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2025

у справі №910/13903/24 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Сфера"

до Фізичної особи-підприємця Мельник Інни Володимирівни

про стягнення 154 949,00 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко-Сфера" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Мельник Інни Володимирівни про стягнення 154 949,00 грн, з яких 138 221,82 грн заборгованості за Договором поставки №11 від 22.02.2021, 12 054,07 грн інфляційних втрат та 4 673,11 грн 3% річних.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач своїх зобов`язань з оплати в повному обсязі в погоджені сторонами в Договорі строки не виконав, вартість поставленого позивачем товару не оплатив.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.02.2025 у справі №910/13903/24 позов задоволено.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Мельник Інни Володимирівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Сфера" 138 221 грн 82 коп. заборгованості, 12 054 грн 07 коп. інфляційних втрат, 4 673 грн 11 коп. 3% річних та 3 028 грн 00 коп. судового збору.

Рішення суду обґрунтовано тим, що відповідач доказів сплати заборгованості перед позивачем у розмірі 138 221,82 грн за поставлений товар чи відсутності обов`язку з її сплати суду не представлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець Мельник Інна Володимирівна звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2025 у справі №910/13903/24 та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що за умовами укладеного договору надання послуг від 22.02.2021 ФОП Мельник І.В. має право не виплачувати заборгованість за договором поставки до того як позивач не виплатить бонуси за договором про надання послуг.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/13903/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Кропивна Л.В.

Ухвалою суду від 24.02.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Мельник Інни Володимирівни на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2025 у справі №910/13903/24 та повідомлено сторін, що справа буде розглянута без повідомлення (виклику) учасників справи.

Частина 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи не заявлено.

Позиції учасників справи

05.03.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу на рішення, в якому останній заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

22.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-Сфера" (Постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Мельник Інною Володимирівною (Покупець) було укладено Договір поставки № 11 (з протоколом узгодження розбіжностей від 22.02.2021) (далі - Договір), за умовами п. 1.1. якого Постачальник постачає і передає у власність Покупцеві, а Покупець приймає та оплачує Товари Постачальника на умовах цього Договору, згідно із замовленнями Покупця та товаросупровідною документацією, які складають невід`ємну частину цього Договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору Покупець надає замовлення Постачальнику на підставі Специфікації, затвердженої і підписаної уповноваженими представниками Сторін та діючої на дату замовлення, в якій наведено список товарів, що поставляються за цим Договором, та їх ціни.

Відповідно до п. 2.9.1. договору иовари приймаються за кількістю та якістю на підставі товаросупровідних документів згідно вимог Інструкцій П-6 та П-7 «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю та якістю».

За умовами п. п. 3.1. Договору ціна Товару, що поставляється за Договором, відображається Сторонами в Специфікації. У погоджену Сторонами ціну Товару входять усі витрати, що несе Постачальник при виготовленні та поставці Товару.

Відповідно до п. 3.2. договору ціна Товару, згідно з якою Постачальник поставляє Товар Покупцю, має бути вказана в накладних, які надаються Постачальником Покупцю разом із партією Товару, та повинна відповідати ціні товару, вказаній в Специфікації.

Пунктом 3.6. договору передбачено, що обов`язковою умовою для сплати поставленого Товару є наявність у Покупця оформлених у встановленому чинним законодавством України та цим Договором порядку відповідної накладної (видаткової та товарно-транспортної), зареєстрованої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також відповідність цін в накладній діючій Специфікації. При відсутності одного з зазначених документів , а також в разі їх неналежного оформлення, наявності розбіжностей у відомостях чи даних, Постачальник повинен надати відсутні документи або привести документи у відповідність до чинного законодавства України та вимог цього Договору протягом 10 (десяти) календарних днів з дати надіслання електронного повідомлення про це на електронну адресу постачальника.

Пунктом 3.7. Договору встановлено, що оплата за Товар здійснюється протягом 60 календарних днів від дати поставки за умови, що постачальник належним чином виконав вимоги пп. 3.6. договору.

Пунктом 5.2. Договору передбачено, що у випадку порушення термінів оплати Товару, передбачених цим Договором, Покупець оплачує на користь Постачальника виключну пеню в розмірі 0,05 % від несплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 138 221,82 грн відповідно до видаткових накладних:

- №ВБКСЕС06163 від 5 липня 2023 року на суму 6 001,20 грн;

- №ВБКСЕС06164 від 5 липня 2023 року на суму 9 502,38 грн;

- №ВБКСЕС06165 від 5 липня 2023 року на суму 5 478,60 грн;

- №ВБКСЕС06404 від 12 липня 2023 року на суму 3 890,70 грн;

- №ВБКСЕС06425 від 12 липня 2023 року на суму 5 317,20 грн;

- №ВБКСЕС06568 від 19 липня 2023 року на суму 10 897,68 грн;

- №ВБКСЕС06569 від 19 липня 2023 року на суму 6530,76 грн;

- №ВБКСЕС06634 від 21 липня 2023 року на суму 5732,22 грн;

- №ВБКСЕС06635 від 21 липня 2023 року на суму 1515,60 грн;

- №ВБКСЕС06636 від 21 липня 2023 року на суму 2 288,16 грн;

- №ВБКСЕС06637 від 21 липня 2023 року на суму 2295,96 грн;

- №ВБКСЕС06638 від 21 липня 2023 року на суму 5 142,06 грн;

- №ВБКСЕС06639 від 21 липня 2023 року на суму 2 148,84 грн;

- №ВБКСЕС06758 від 26 липня 2023 року на суму 5844,24 грн;

- №ВБКСЕС06760 від 26 липня 2023 року на суму 10399,50 грн;

- №ВБКСЕС06761 від 26 липня 2023 року на суму 6890,76 грн;

- №ВБКСЕС06959 від 2 серпня 2023 року на суму 10853,76 грн;

- №ВБКСЕС06967 від 2 серпня 2023 року на суму 3 328,92 грн;

- №ВБКСЕС06976 від 2 серпня 2023 року на суму 4 429,44 грн;

- №ВБКСЕС06978 від 2 серпня 2023 року на суму 5 795,82 грн;

- №ВБКСЕС07051 від 4 серпня 2023 року на суму 8 313,06 грн;

- №ВБКСЕС07052 від 4 серпня 2023 року на суму 2 229,84 грн;

- №ВБКСЕС07072 від 4 серпня 2023 року на суму 9 707,88 грн;

- №ВБКСЕС07179 від 9 серпня 2023 року на суму 3 687,48 грн.

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань оплату отриманого товару у повному обсязі не здійснив, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 138 221,82 грн та за неналежне виконання відповідачем грошового зобов`язання позивачем нараховано 12 054,07 грн інфляційних втрат та 4 673,11 грн 3% річних.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

За змістом пункту першого частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов`язання, які мають ознаки договору поставки, згідно якого в силу вимог ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як вже було зазначено вище, на виконання умов договору позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 138 221,82 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними, які підписані зі сторонами позивача та відповідача без зауважень та заперечень.

Відповідач як проти підпису на видаткових накладних, так і проти факту отримання товару за ними не заперечує.

Згідно приписів ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Стаття 694 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Так, у п. 3.6. сторони погодили, що оплата за товар здійснюється протягом 60 календарних днів від дати поставки.

Відповідач оплату поставленого товару у порядку і строки, передбачені договором не здійснив.

Водночас, в апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що згідно договору надання послуг від 22.01.2021 ФОП Мельник І.В. має право не виплачувати заборгованість за договором поставки до того як позивач не виплатить бонуси за договором про надання послуг.

Однак, відповідні доводи відповідача колегія суддів відхиляє з наступних підстав.

22.02.2021 між відповідачем (Виконавець) та позивачем (Замовник) було укладено Договір про надання послуг, відповідно до якого Виконавець надає Замовнику за його замовленнями в місцях продажу товарів послуги (рекламні, інформаційні, маркетингові, послуги зі стимулювання збуту товарів Замовника тощо ) в порядку та відповідно до умов цього Договору щодо всього асортименту товарів Замовника, а Замовник зобов`язується оплатити замовлені ним послуги.

Так, у розділі 4 даного договору, на який посилається апелянт, зазначено, що у разі безпідставного невиконання замовником п. 3.2. цього договору, виконавець має право зупинити оплати по основному договору в односторонньому порядку.

В той же час, умови договору про надання послуг не мають визначення поняття «основного договору», і що під ним розуміється саме договір поставки товару № 11 від 22.02.2021, укладений між сторонами.

Більше того, умови договору поставки №11 від 22 лютого 2021 року не містять жодних застережень, які б відтерміновували строк оплати чи були взагалі пов`язані з договором надання послуг.

А тому, оскільки умови оплати поставленого товару врегульовані договором поставки №11 від 22.02.2021, а договір про надання послуг є окремим правочином та не змінює умов договору поставки №11 від 22.02.2021, суд першої інстанції правомірно відхилив доводи відповідача стосовно не настання строку оплати за поставлений позивачем відповідачу товар.

За положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

З цих підстав, колегія суддів погоджується з висновком суд першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача 138 221,82 грн заборгованості, яка виникла у зв`язку із невиконанням останнім свого обов`язку з оплати поставленого товару.

Стосовно заявлених до стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, колегія суддів зазначає наступне.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Положеннями частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, відсутність у боржника грошей у готівковій формі або грошових коштів на його рахунку в банку, і як наслідок, неможливість виконання ним грошового зобов`язання, якщо навіть у цьому немає його провини, не звільняють боржника від відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.

Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Перевіривши здійснений судом першої інстанції розрахунок 12 054,07 грн інфляційних втрат та 4 673,11 грн 3% річних за загальний період нарахування з 05.09.2023 по 07.11.2024 по кожній видатковій накладній окремо, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про його обґрунтованість та вірність, у зв`язку з чим з відповідача правомірно стягнуто 12 054,07 грн інфляційних втрат та 4 673,11 грн 3% річних.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2025 у справі № 910/13903/24 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ :

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Мельник Інни Володимирівни на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2025 у справі №910/13903/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2025 у справі №910/13903/24 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/13903/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді Л.В. Кропивна

Є.Ю. Пономаренко