ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2025 р. Справа № 910/11921/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Владимиренко С.В.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання: Мельничука О.С.

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Завгородній Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро аналітичних досліджень безпеки АЕС"

про ухвалення додаткового рішення

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2024 (повний текст рішення складено 09.12.2024) (суддя Пукшин Л.Г.)

у справі № 910/11921/24 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро аналітичних досліджень безпеки АЕС"

до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Науково-технічний центр" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 2 305 960,35 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.12.2024 у справі № 910/11921/24 позов задоволено частково та стягнуто з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - АТ "НАЕК "Енергоатом") в особі філії "Відокремлений підрозділ "Науково-технічний центр" АТ "НАЕК "Енергоатом" (відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро аналітичних досліджень безпеки АЕС" (далі - ТОВ "Бюро аналітичних досліджень безпеки АЕС", позивач) суму основного боргу у розмірі 1 900 000,00 грн, пеню в розмірі 135 621,58 грн, 3 % річних у розмірі 41 893,44 грн, інфляційні втрати в розмірі 92 823,74 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 27 671,52 грн. В іншій частині в позові відмовлено.

Не погодившись частково з рішенням Господарського суду міста Києва 04.12.2024 у справі № 910/11921/24, АТ "НАЕК "Енергоатом" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило його скасувати в частині стягнення 3 % річних та судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 апеляційну скаргу АТ "НАЕК "Енергоатом" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2024 у справі № 910/11921/24 залишено без задоволення; рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2024 у справі № 910/11921/24 залишено без змін; судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладено на скаржника.

20.03.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява ТОВ "Бюро аналітичних досліджень безпеки АЕС" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/11921/24 (в частині розподілу судових витрат, пов`язаних із переглядом справи у суді апеляційної інстанції) (подана до суду 19.03.2025), в якій заявник просить ухвалити у даній справі додаткове рішення в частині розподілу витрат на правничу допомогу, пов`язаних із переглядом справи в суді апеляційної інстанції, та стягнути з відповідача на користь позивача 7 000,00 грн витрат на правничу допомогу, понесених позивачем у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. До заяви додано докази на підтвердження понесення відповідних витрат.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2025 призначено розгляд вказаної заяви ТОВ "Бюро аналітичних досліджень безпеки АЕС" у судовому засіданні на 08.04.2025 об 11:40.

01.04.2025 до Північного апеляційного господарського суду від АТ "НАЕК "Енергоатом" надійшли письмові заперечення щодо заяви про ухвалення додаткового рішення в даній справі, які відповідач просить суд врахувати та зменшити заявлений до розподілу позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із переглядом справи в суді апеляційної інстанції. Відповідач вважає, що заявлений до розподілу розмір витрат на професійну правничу допомогу неспівмірний із складністю справи, ціною позову (в частині, що оскаржувалась в апеляційному порядку відповідачем), обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю завдань, тривалістю розгляду справи в рамках апеляційного оскарження.

Позивачем, у свою чергу, 06.04.2025 подано до Північного апеляційного господарського суду заяву на заперечення відповідача від 01.04.2025 та про розгляд заяви за відсутності, в якій заявник підтримує подану ним заяву про ухвалення додаткового рішення в даній справі і просить її задовольнити, а також просить розглянути заяву позивача про ухвалення додаткового рішення за відсутності його повноважного представника.

У судове засідання, призначене на 08.04.2025, з`явився представник відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився.

Разом із тим, суд враховує заяву позивача, яка надійшла до Північного апеляційного господарського суду 06.04.2025, про розгляд заяви позивача про ухвалення додаткового рішення за відсутності його повноважного представника.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

За таких обставин, суд вважає за можливе здійснити розгляд зазначеної заяви позивача про ухвалення додаткового рішення за відсутності в судовому засіданні його представника.

У судовому засіданні представник відповідача проти заяви позивача про ухвалення додаткового рішення заперечував і просив суд відмовити в її задоволенні.

Згідно з п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Отже, згідно із ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Таким чином, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Тобто стороні надано право подати відповідні докази як до закінчення судових дебатів, так і протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на апеляційну скаргу позивач повідомив про очікувані витрати ТОВ "Бюро аналітичних досліджень безпеки АЕС" у зв`язку з оскарженням відповідачем рішення суду першої інстанції (незалежно від обсягу оскарження) в розмірі 7 000,00 грн на правничу допомогу. Також, позивач повідомив, що докази, що підтверджують такі витрати позивача в суді апеляційної інстанції, будуть надані у спосіб та в строки, передбачені ГПК України.

Суд враховує, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення з доказами понесення відповідних витрат подана 20.03.2025 в межах строку, встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції позивачем до заяви про ухвалення додаткового рішення додано копію акта від 19.03.2025 про надання правничої допомоги № 2 (виконаних робіт) до договору № 11-24 від 26.09.2024.

Копію договору про надання правничої допомоги № 11-24 від 26.09.2024 позивачем надано до матеріалів справи разом із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі, поданою до Господарського суду міста Києва (т. 1, а.с. 203-205).

Крім того, до відзиву на апеляційну скаргу позивачем додано копії ордера серії АХ № 1237946 на надання правничої (правової) допомоги ТОВ "Бюро аналітичних досліджень безпеки АЕС" на підставі договору № 11-24 від 26.09.2024 у Північному апеляційному господарському суді у справі № 910/11921/24 адвокатом Барчук Алєсею Вікторівною (далі - Барчук А.В.), виданого 04.02.2025, та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1083, виданого Барчук А.В. 21.10.2011.

Відповідно до п. 1 договору про надання правничої допомоги № 11-24 від 26.09.2024, укладеного між адвокатом Барчук А.В. (Адвокат) та ТОВ "Бюро аналітичних досліджень безпеки АЕС" (Клієнт) (далі - Договір), Адвокат зобов`язався здійснити представництво або надати інші види правничої допомоги Клієнту у спорі із АТ "НАЕК "Енергоатом" (правонаступник Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом") в особі філії "Відокремлений підрозділ "Науково-технічний центр" АТ "НАЕК "Енергоатом" про стягнення заборгованості за договором № 22 ARB-11 (Виконавця), № 1136/41 - НТЦ (Замовника) (№ 48-141-01-22-00390 (Дирекції)) від 12.10.2022 на надання послуги на тему "Дослідження особливостей застосування кореляцій ДКБ "Гідропрес" для визначення коефіцієнта запасу до кризи теплообміну при періодичній переоцінці безпеки енергоблоків з ядерним паливом компанії "Вестінгауз" на умовах і в порядку, що визначені цим Договором, а Клієнт зобов`язався оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору.

Згідно з положеннями п. 9.1 Договору гонорар Адвоката за правничу допомогу у спорі про стягнення заборгованості за договором, визначеному у пункті 1 даного Договору, в суді першої інстанції складає 15 000,00 грн, гонорар адвоката в суді апеляційної інстанції (у випадку оскарження, незалежно від суб`єкта та обсягу оскарження) складатиме 7 000,00 грн.

Відповідно до п. 9.2 Договору суми гонорару зазначаються в актах про надання правничої допомоги, які вручаються безпосередньо Клієнту. В акті про надання правничої допомоги вказується перелік наданої правничої допомоги із ідентифікацією.

19.03.2025 адвокат Барчук А.В. (Адвокат) та ТОВ "Бюро аналітичних досліджень безпеки АЕС" (Клієнт) склали акт про надання правничої допомоги № 2 (виконаних робіт) до Договору, відповідно до якого Адвокат надав Клієнту правничу допомогу, а Клієнт прийняв надану допомогу згідно з переліком: представництво інтересів Клієнта в господарському судочинстві у спорі з АТ "НАЕК "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Науково-технічний центр" АТ "НАЕК "Енергоатом" - оскарження іншою стороною в частині рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2024 у справі № 910/11921/24; підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу; підготовка процесуальних документів для забезпечення можливості участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції; участь у судовому засіданні. Гонорар (винагорода) Адвоката за надання правничої допомоги, перелік якої наведений у даному акті, складає 7 000,00 грн. Надана правнича допомога відповідає вимогам, пред`явленим Клієнтом.

За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Суд зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Разом з тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Така правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Такий висновок відповідає висновку, викладеному в постановах Верховного Суду від 16.07.2020 у справі № 909/452/19, від 02.11.2020 у справі № 922/3548/19, від 18.11.2020 у справі № 923/1121/17.

Згідно із ч. 1 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон) формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар.

Частинами другою та третьою статті 30 Закону встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Така правова позиція Верховного Суду викладена, зокрема, в постанові від 16.02.2023 у справі № 916/1106/21.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п. 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; п. 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Апеляційний господарський суд зважає на правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, згідно з якою фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що в разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

У розгляді даного спору судова колегія також враховує правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19. У наведеній постанові Верховний Суд звернув увагу на те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони у разі наявності її заперечень щодо співрозмірності заявленої суми компенсації має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Всебічно, повно та об`єктивно дослідивши докази, надані позивачем на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн в суді апеляційної інстанції, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості, з урахуванням складності справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що такі витрати понесені фактично, і їх розмір є документально обґрунтованим, співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг та відповідає критеріям, зокрема, співмірності та розумної необхідності таких витрат.

Відповідачем, у свою чергу, не доведено неспівмірності розміру витрат позивача на оплату послуг адвоката, пов`язаних із розглядом даної справи в Північному апеляційному господарському суді, в сумі 7 000,00 грн.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що відповідно до постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 у даній справі судові витрати за розгляд апеляційної скарги АТ "НАЕК "Енергоатом" покладено на скаржника (АТ "НАЕК "Енергоатом"), а також обґрунтованість та співмірність розміру витрат ТОВ "Бюро аналітичних досліджень безпеки АЕС" на оплату послуг адвоката, пов`язаних із розглядом даної справи в Північному апеляційному господарському суді, в сумі 7 000,00 грн, зазначені витрати підлягають покладенню на скаржника.

За таких обставин, заява ТОВ "Бюро аналітичних досліджень безпеки АЕС" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/11921/24 підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро аналітичних досліджень безпеки АЕС" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/11921/24 задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро аналітичних досліджень безпеки АЕС" (03124, м. Київ, вул. М. Василенка, буд. 7, офіс 307, ідентифікаційний код 39243239) 7 000 (сім тисяч) грн 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

3. Видачу наказу на виконання цієї додаткової постанови доручити Господарському суду міста Києва.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строк, передбачені ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з тривалими повітряними тривогами по місту Києву, повна додаткова постанова складена - 25.04.2025.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

І.П. Ходаківська