ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2025 р. м. Київ Справа № 914/3048/24

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., за участю секретаря судового засідання Войтенка В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОМОЙЛ ІМПЕКС»
доПриватного підприємства «КОМПАНІЯ ФАРТ»
простягнення 555288,86 грн.
за участю представників:

позивача:Созанська Т.І. адвокат, ордер від 15.01.225 серія ВО № 1095442
відповідача:не з`явилися
суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОМОЙЛ ІМПЕКС» (далі позивач) до Приватного підприємства «КОМПАНІЯ ФАРТ» (далі відповідач) про стягнення 555288,86 грн., з яких 530922,50 грн. основний борг, 20370,44 грн. інфляційні втрати, 3995,92 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу скрапленого газу від 12.08.2024 № 42 щодо здійснення повного розрахунку за переданий позивачем газ скраплений згідно видаткової накладної від 11.09.2024 № РН-0000241 на суму 720922,50 грн. у встановлений договором строк.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.01.2025 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження, призначено у даній справі підготовче судове засідання та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву та інших документів, що підтверджують заперечення проти позову упродовж п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Запропоновано відповідачу надати до суду у строк встановлений для подачі відзиву докази належного виконання своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу скрапленого газу від 12.08.2024 № 42 щодо здійснення повного розрахунку за переданий позивачем газ скраплений згідно видаткової накладної від 11.09.2024 № РН-0000241 на суму 720922,50 грн. у встановлений договором строк; контррозрахунок заявлених до стягнення сум інфляційних втрат, 3% річних.

Сторони повідомлені про відкриття провадження у даній справі у порядку встановленому ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, шляхом надсилання до їх електронних кабінетів копії ухвали в електронній формі.

У встановлений судом строк відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, відзиву на позовну заяву та інших документів до суду не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.02.2025 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.04.2025 о 14.30.

Присутній в судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з мотивів, викладених в позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Частино 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього в судовому засіданні в режимі відеоконференції, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір купівлі-продажу скрапленого газу від 12.08.2024 № 42 (далі договір), відповідно до умов якого позивач постачальник зобов`язується упродовж строку дії цього договору та відповідно до умов цього договору передати у власність відповідача покупця «Газ вуглеводневий скраплений» (надалі товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах, викладених у цьому договорі (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору асортимент, кількість і ціна товару визначаються сторонами у видаткових накладних до цього договору.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що постачальник здійснює поставку товару на умовах передоплати.

Згідно з п. 4.1 договору ціна (вартість) конкретної партії продукції узгоджується сторонами у відповідних заявках до цього договору. Ціна на продукцію, поставка якої здійснюється відповідно до умов цього договору, встановлюється в національній валюті України гривні, включає вартість доставки та податку на додану вартість. Загальна ціна цього договору складається із загальної вартості поставленого товару за цим договором згідно усіх видаткових накладних до цього договору (п. 4.2 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору оплата за товар згідно цього договору здійснюється покупцем в національній валюті гривні в безготівковому порядку. Оплата вартості товару здійснюється покупцем згідно виставленого постачальником рахунку фактури на розрахунковий рахунок постачальника, вказаний в цьому договорі шляхом безготівкового переказу грошових коштів (п. 5.2 договору).

Пунктом 5.3 договору передбачено, що днем здійснення оплати товару вважаться день зарахування коштів на банківський рахунок постачальника вказаний в цьому договорі.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2024, але в будь-якому випадку до моменту його остаточного виконання. Дія договору продовжується на один рік, якщо жодна із сторін не заявить письмово про його розірвання не пізніше, ніж за 5-ть днів до закінчення дії договору (п. 9.1 договору).

Вказаний договір підписаний електронними цифровими підписами сторін.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу товар на суму 720922,50 грн., що підтверджується видатковою накладною від 11.09.2024 № РН-0000241 на суму 720922,50 грн., яка в двосторонньому порядку скріплена електронними цифровими підписами сторін.

Для оплати переданого товару позивач виставив відповідачу рахунок-фактури від 10.09.2024 № СФ-0000112 на суму 720922,50 грн.

Зазначений рахунок-фактура вказаний у видатковій накладній, що свідчить про його наявність у відповідача.

В матеріалах справи міститься також товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів № 1 від 11.09.2024.

Відповідач частково оплатив поставлений товар на суму 190000 грн.., а саме сплачено 18.09.2024 40000 грн., 20.09.2024 50000 грн., 23.09.2024 30000 грн., 24.09.2024 15000 грн., 26.09.2024 30000 грн., 14.10.2024 25000 грн., на підтвердження чого позивач надав суду інформаційні повідомлення про зарахування коштів.

Враховуючи, що відповідач своїх зобов`язання щодо здійснення повного розрахунку за переданий позивачем товар не виконав, позивач надіслав на адресу відповідача претензію від 28.10.2024 № 28, в якій просив погасити борг в розмірі 530922,50 грн., а також нараховані відповідно до ст. 625 ЦК України інфляційні втрати та 3% річних. На підтвердження надіслання зазначеної кореспонденції на адресу відповідача позивач надав суду фіскальний чек «Укрпошта» від 29.10.2024 № 209. Відправлення за № 209 отримано, на підтвердження чого позивач надав скіншот з сайту «Укрпошта».

Разом з тим, відповідач вказану претензію залишив без відповіді та задоволення, своїх договірних зобов`язань щодо здійснення повного розрахунку за переданий позивачем газ скраплений згідно видаткової накладної від 11.09.2024 № РН-0000241 не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість в розмірі 530922,50 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами пункту 2 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, відповідач не виконав своїх договірних зобов`язань щодо здійснення повного розрахунку за переданий позивачем газ скраплений згідно видаткової накладної від 11.09.2024 № РН-0000241, в зв`язку з чим за ним на час розгляду справи рахується борг в розмірі 530922,50 грн. Доказів сплати вказаного боргу відповідач суду не надав.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 530922,50 грн. основного боргу.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо здійснення повного розрахунку за переданий товар згідно видаткової накладної від 11.09.2024 № РН-0000241, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних з прострочених сум грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача інфляційні втрати з прострочених сум за загальний період прострочення з 11.09.2024 по 06.12.2024 складають 20370,44 грн., 3% річних з прострочених сум за загальний період прострочення з 11.09.2024 по 06.12.2024 складають 3995,92 грн.

Здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимога позивача у вказаній частині підлягає задоволенню.

З огляду на зазначене та враховуючи те, що борг відповідача в сумі 530922,50 грн. перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, а також те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо здійснення повного розрахунку за переданий товар згідно видаткової накладної від 11.09.2024 № РН-0000241, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 530922,50 грн. основного боргу, 20370,44 грн. інфляційних втрат, 3995,92 грн. 3% річних є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 13, 74, 123, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОМОЙЛ ІМПЕКС» до Приватного підприємства «КОМПАНІЯ ФАРТ» про стягнення 555288,86 грн., з яких 530922,50 грн. основний борг, 20370,44 грн. інфляційні втрати, 3995,92 грн. 3% річних задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «КОМПАНІЯ ФАРТ» (вул. Краснопільська, 11А, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49033, ідентифікаційний код 35047655) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОМОЙЛ ІМПЕКС» (вул. Медова, 20/22, офіс 49, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46008, ідентифікаційний код 45242568) 530922 (п`ятсот тридцять тисяч дев`ятсот двадцять дві) грн. 50 коп. основного боргу, 20370 (двадцять тисяч триста сімдесят) грн. 44 коп. інфляційних втрат, 3995 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 92 коп. 3% річних, 8329 (вісім тисяч триста двадцять дев`ять) грн. 33 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України, в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 02.05.2025.

Суддя Ю.В. Подоляк