РІШЕННЯ

Іменем України

28 квітня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/208/25
Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за правилами спрощеного позовного провадження, в відкритому судовому засіданні, розглянув справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дизель транзит",

вул. Лариси Руденко, 6-А, м. Київ, 02141;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіоніка-транс",

вул. 30 років Перемоги 2-Е, с. Павлівка, Чернігівський район, Чернігівська область, 15503;

предмет спору: про стягнення 62740,86 грн

без повідомлення (виклику) сторін

04.03.2025, Товариством з обмеженою відповідальністю "Дизель транзит" поданий позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіоніка-транс" про стягнення 62740,86 грн, з них 57695,29 грн основного боргу за послуги по заправці автотранспорту паливом з використанням пластикових карток за договором від 09.04.2021 № UA197 (далі - Договір) та 5045,57 грн 3% річних за період з 01.04.2022 по 28.02.2025, нарахованих на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов Договору в частині своєчасної оплати наданих послуг.

Суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін; учасникам справи установив процесуальні строки для подачі письмових заяв по суті спору, в порядку статей 165 - 167, 178, 184 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), про що постановив ухвалу від 05.03.2025.

Ухвала про відкриття провадження в справі доставлена до електронного кабінету відповідача в підсистемі Електронний суд 05.03.2025 о 22:40, про що судом сформовано довідку про доставку електронного листа. Відтак, граничний строк на подання до суду письмового відзиву на позов закінчив свій перебіг 21.03.2025.

Відповідач не скористався правом на подачу відзиву на позов в установлений судом строк.

Натомість, 22.04.2025, відповідач подав заяву про застосування правових наслідків спливу строку позовної даності до заявлених вимог.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін (статті 13, 14 ГПК України).

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження в справі.

В силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Суд констатує, що сторонами не заявлені клопотання щодо розгляду даної справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи, в порядку визначеному статтею 252 ГПК України. Право сторін на подачу до суду клопотань наведеного змісту роз`яснене при відкритті провадження в справі в ухвалі від 05.03.2025.

Господарський суд розглянув подані документи і матеріали, з`ясував фактичні обставини справи, дослідив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, та

ВСТАНОВИВ :

09.04.2021, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дизель Транзит» (далі - ТОВ «Дизель Транзит», комісіонер) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авіоніка-транс» (далі - ТОВ «Авіоніка-транс», підприємство) укладений договір № UA197 (далі - Договір), за умовами якого комісіонер відповідно до договору комісії № LT-28/10/2020 від 28.10.2020, від свого імені та за рахунок комітента (Закритого акціонерного товариства «Петрол Трейд Юроп УАБ», UAB Petrol Trade Europe) зобов`язався укладати договори з надання послуг з заправлення автотранспорту підприємства дизельним паливом та одержання додаткових послуг на підставі пред`явлених підприємством пластикових карток «Всюдихід Онлайн»/ «Петрол Компані», за межами митної території України, а підприємство зобов`язується здійснити комісіонерові оплату за надані послуги (пункти 1.1., 1.2. Договору).

В пунктах 2.1.1. - 2.1.3. Договору сторони погодили, що комісіонер від свого імені та за рахунок комітента зобов`язується:

- передати підприємству за актом пластикові картки в узгодженому асортименті та кількості, на умовах цього Договору та протоколів до нього;

- забезпечити заправлення дизельним паливом автотранспорту підприємства на автозаправних станціях (далі - АЗС), зазначених у списку АЗС (згідно з порядком роботи АЗС), при пред`явленні пластикової картки «Всюдихід Онлайн»/«Петрол Компані»;

- щомісяця здійснювати з підприємством звірку взаєморозрахунків, що здійснюється не пізніше 15-го числа місяця, що слідує за звітним.

Рахунки-фактури на оплату виставляються щотижня в електронній формі.

Реєстри висилаються підприємству щотижня електронною поштою.

За пунктами 2.3.1. - 2.3.5 Договору підприємство, у свою чергу, зобов`язується:

- прийняти від комісіонера за актом пластикові картки «Всюдихід Онлайн» /«Петрол Компані»;

- щомісяця здійснювати з комісіонером звірку взаєморозрахунків з наданням акту звірки за підписом уповноваженої особи, засвідченого печаткою;

- приймати від комісіонера акти приймання-передачі наданих послуг та звірки взаємних розрахунків, що підтверджують факт заправлення підприємством дизельного палива за пластиковими картками «Всюдихід Онлайн» / «Петрол Компані», за межами митної території України.

При одержанні підприємством від комісіонера рахунку-фактури та реєстру до нього, а також акту звірки взаєморозрахунків та за відсутністю заперечень підприємства в письмовій формі протягом 7 календарних днів з моменту їх одержання, факт заправлення підприємства дизельним паливом за пластиковою карткою вважається підтвердженим. Відповідно, після закінчення 7 календарних днів з моменту їх одержання, зазначені документи вважаються прийнятими підприємством, без претензій до комісіонера, та є належними доказами, що підтверджують факт заправлення та узгодження сторонами всіх істотних умов (ціна, кількість, вид, якість) щодо відпуску дизельного палива:

- протягом трьох днів після одержання актів приймання-передачі наданих послуг та звірки взаємних розрахунків відправити комісіонерові його примірник;

- здійснювати оплату послуг з заправлення автотранспорту та додаткових послуг на умовах, передбачених цим Договором та протоколом узгодження.

За пунктами 3.1., 3.2. ціна послуг по заправці автотранспорту, для розрахунків сторін за цим Договором, визначається на підставі діючої ціни на автозаправній станції з умовами, передбаченими в протоколах, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Ціна дизельного палива та послуг з заправлення автотранспорту на АЗС фіксується в платіжній квитанції (чеку, виданому терміналом).

Фактом надання послуг підприємству є чеки «Всюдихід Онлайн» / «Петрол Компані».

При заправці дизельним паливом на автозаправній станції при обслуговуванні за пластиковими картками «Всюдихід Онлайн» / «Петрол Компані», за допомогою автоматичних терміналів, фактом підтвердження заправлення (доказом) є інформація в вигляді реєстру, що поступила на сервер комісіонера.

У випадку відсутності ціни в платіжній квитанції (чеку), ціна АЗС визначається за прейскурантом цін автозаправних станцій на офіційному сайті комітента: https://www.petrolplus.ru/

Прийняттям ціни підприємством вважається факт заправлення автотранспорту, що направляється підприємством на АЗС.

Відпуск дизельного пального на АЗС, поза територією держави, резидентом якого не є підприємство, здійснюється в валюті російський рубль та для розрахунків між сторонами конвертується в умовні одиниці (євро) на день виставлення рахунку-фактури, а далі в валюту за Договором за комерційним курсом міжбанківського валютного ринку України на день, що передує виставленню рахунку-фактури.

Знижки надаються підприємству на підставі протоколу узгодження умов розрахунків, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Строк, протягом якого підприємство оплачує вартість наданих послуг по заправці автотранспорту дизельним паливом, вказується в протоколі узгодження умов розрахунків.

Відповідно до пунктів 7.1., 7.2. Договір набуває чинності з моменту підписання та дійсний до 31.12.2021. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік, якщо за 30 днів до моменту закінчення строку його дії, жодна сторона не заявить про закінчення терміну дії Договору. В разі припинення дії Договору, комісіонер та підприємство здійснюють остаточний розрахунок відповідно до його умов.

09.04.2021, сторонами підписаний протокол № 1 узгодження умов розрахунків при обслуговуванні за пластиковими картками до Договору № UA197, за яким сторони встановили строк оплати послуг по заправці автотранспорту дизельним паливом та додаткових послуг у вигляді попередньої оплати та дійшли згоди, що вартість послуг по заправці автотранспорту для розрахунків за цим Договором визначається на підставі діючої ціни на автозаправних станціях на день виставлення рахунку-фактури, з врахуванням п. 3 цього Договору та п. 3 протоколу, якими визначений порядок формування ціни (залежно від країни, де заправляється транспортний засіб підприємства).

Відповідач у заявці б/н б/д до Договору № UA197 надав позивачу перелік транспортних засобів (тягачів), які будуть користуватись послугами по заправці дизельним пальним на визначених АЗС, при пред`явленні пластикових карток «Всюдихід Онлайн»/»Петрол Компані».

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, сторонами всупереч погоджених умов, не був підписаний, в двосторонньому порядку, акт приймання-передачі паливних карток до Договору № UA197.

У період з 01.12.2021 по 28.02.2022, позивачем, в односторонньому порядку, складені акти про передачу наданих послуг за Договором № UA197, для автотранспорту ТОВ «Авіоніка-транс», за якими останньому надані послуги по заправці автотранспорту: в грудні 2021 року на суму 19889,93 грн (у кількості 875,81 л), у січні 2022 року на суму 79331,28 грн (у кількості 3759,35 л), у лютому 2022 року на суму 29765,65 грн (у кількості 1324,15 л). За підсумком, загальна вартість послуг у спірному періоді складає 128986,86 грн.

На оплату наданих послуг позивач виставив до сплати відповідачу рахунки: за грудень 2021 року: від 02.12.2021 № 2741, від 08.12.2021 № 2842, від 16.12.2021 № 2945, від 23.12.2021 № 3095 ; за січень 2022 року: від 13.01.2022 № 77, від 27.01.2022 № 169, від 03.02.2022 № 261 (спірний); за лютий 2022 року: від 24.02.2022 № 601 (спірний) та від 03.03.2022 № 636 (спірний).

Відповідач провів розрахунок за актом про передачу наданих послуг за Договором № UA197, для автотранспорту ТОВ «Авіоніка-транс», за грудень 2021 року на суму 19889,93 грн, про що свідчать платіжні інструкції від 13.01.2022 № 1897 та від 13.01.2022 № 1898; та частково за актом про передачу наданих послуг за Договором № UA197, для автотранспорту ТОВ «Авіоніка-транс», за січень 2022 року на суму 51401,64 грн, про що свідчать платіжні інструкції від 17.02.2022 № 12 та від 17.02.2022 № 13.

В іншій частині за отримані послуги відповідач не розрахувався.

За доводами позивача, за ТОВ «Авіоніка-транс», за Договором № UA197 обліковується прострочена заборгованість в сумі 57695,29 грн, у тому числі за січень 2022 року на суму 27929,64 грн та за лютий 2022 року на суму 29765,65 грн.

Беручи до уваги, що сторонами вчинялись конклюдентні дії з виконання умов Договору № UA197, зокрема, проведення відповідачем часткових оплат у рахунок отриманих послуг по заправці автотранспорту дизельним пальним (у грудні 2021 та в січні 2022 років), суд дійшов висновку, що незважаючи на відсутність двостороннього акту приймання - передачі пластикових карток «Всюдихід Онлайн»/»Петрол Компані», ТОВ «Авіоніка-транс» такі картки одержані за фактом підтвердження отримання послуг по заправці ТЗ Підприємства, що можливо виключно в разі пред`явлення отримувачем послуг карток на АЗС (згідно з переліком).

Позивач зазначив про безрезультатність спроб врегулювати спір у досудовому порядку. Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Правова оцінка та висновки суду.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (частина 1 статті 173 Господарського кодексу України, далі - ГК України).

Відповідно до частини 1 статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 626 та частини 1 статті 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до вимог статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

За частиною 1 статті 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 цього Кодексу встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що в певних умовах звичайно ставляться.

Виходячи з предмету договору від 09.04.2021 № UA197 та змісту зобов`язально-правових відносин сторін, суд встановив, що за правовою природою цей правочин є договором надання послуг у розумінні статті 901 ЦК України та зобов`язальні відносини сторін врегульовані главою 63 ЦК України.

За змістом частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлене договором.

Відповідно до статті 903 цього Кодексу, якщо договором передбачене надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, в строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлене договором або законом.

За статтею 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина 2 статті 530 ЦК України).

Спір у даній справі виник внаслідок невиконанням відповідачем договірних зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги, в зв`язку з чим у нього виникла та обліковується заборгованість перед позивачем у розмірі 57695,29 грн, з них 27929,64 грн за послуги по заправці ТЗ на АЗС отримані в січні 2022 року та 29765,65 грн отримані в лютому 2022 року.

Суд установив, що акти про передачу наданих послуг за Договором № UA197, для автотранспорту ТОВ «Авіоніка-транс», за період з 01.01.2022 по 31.01.2022 та за період з 01.02.2022 по 28.02.2022, складені позивачем в односторонньому порядку.

При цьому, твердження позивача про те, що в силу п. 2.3.3. Договору перераховані акти вважаються погодженими ТОВ «Авіоніка-транс», за відсутності його мотивованих заперечень, заявлених упродовж семи календарних днів з дня отримання ним рахунків-фактури, з реєстрами до них, та актів звірки взаєморозрахунків сторін, суд відхиляє, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження виконання позивачем вимог п. 2.1.2. цього Договору в частині направлення перелічених документів на електронну пошту ТОВ «Авіоніка-транс», що вказана в Договорі: .

З доданого позивачем до матеріалів справи скриншоту екрану (а. с. 60), за висновком суду, не вбачається за можливе встановити, на яку саме електронну пошту та який перелік документів був направлений з електронної адреси: , 09.02.2024 та 04.04.2024.

Аналогічних висновків суд дійшов при дослідженні листування позивача з відповідачем засобами поштового зв`язку. Зокрема, зі списку згрупованих відправлень № 9643 та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 249, не вбачається за можливе ідентифікувати, які саме документи були направлені 07.11.2023 на адресу ТОВ «Авіоніка-транс», оскільки опис вкладення до цінного листа позивачем до суду не наданий.

З урахуванням установлених обставин, суд відхилив як необґрунтовані доводи позивача про погодження відповідачем актів про передачу наданих послуг за Договором № UA197, для автотранспорту ТОВ «Авіоніка-транс», за період з 01.01.2022 по 31.01.2022, та за період з 01.02.2022 по 28.02.2022, та визнання останнім обсягу та вартості отриманих послуг за переліченими документами первинного бухгалтерського обліку.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту отримання відповідачем послуг по заправці ТЗ дизельним пальним у спірному періоді, в заявленому обсязі та ціною, позивач до суду не надав.

Відповідач проводячи розрахунок за отримані послуги по заправці ТЗ дизельним пальним згідно з платіжними інструкціями: від 05.01.2022 № 1877, від 05.01.2022 № 1878, від 13.01.2022 № 1897, від 13.01.2022 № 1898, від 17.02.2022 № 12, від 17.02.2022 № 13, у призначенні платежу в платіжних документах вказував рахунки, на підставі яких ним проводяться оплати: від 02.12.2021 № 2741, від 08.12.2021 № 2842, від 16.12.2021 № 2945, від 23.12.2021 № 3095, від 13.01.2022 № 77, від 27.01.2022 № 169 (що оплачені в повному обсязі).

Відтак, твердження позивача про визнання відповідачем обсягу та вартості отриманих послуг за актами наданих послуг, складених у період з 01.01.2022 по 31.01.2022 та в період з 01.02.2022 по 28.02.2022, на оплату яких окремо виставлені рахунки: від 03.02.2022 № 261 на суму 27929,64 грн, від 24.02.2022 № 601 на суму 25949,46 грн та від 03.03.2022 № 636 на суму 3816,19 грн, за висновком суду, не ґрунтується на жодних доказах у справі, а тому відхилені як необґрунтовані.

Акт звірки взаєморозрахунків сторін, у період з квітня 2021 по жовтень 2023 років, складений позивачем в односторонньому порядку, відтак, не приймається судом як належний доказ у справі.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлений позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він заперечує проти позову.

За приписами частин 2, 3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Обов`язок доказування і подання доказів установлений статтею 74 ГПК України, за якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 3 статті 74 ГПК України).

Відповідно до частини 4 статті 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви в добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом (частина 1 статті 14 ГПК України).

З огляду на зміст статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Стаття 76 даного Кодексу визначає, що належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 78, 79 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними ніж докази, надані на її спростування.

За приписами частин 1, 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Тобто, виходячи зі змісту статей 13, 74 ГПК України кожна сторона на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів повинна довести правомірність заявлених нею вимог або заперечень.

За висновком суду, позивачем, на підставі належних та допустимих доказів у справі не доведений факт надання відповідачу послуг по заправці ТЗ дизельним пальним на АЗС, на підставі пластикових карток «Всюдихід Онлайн»/»Петрол Компані», у період з 01.01.2022 по 28.02.2022, на загальну суму 57695,29 грн, в заявленому обсязі та за ціною, а тому позов у цій частині вимог не підлягає задоволенню.

Вимоги про стягнення 3% річних у сумі 5045,57 грн, нарахованих позивачем за період з 01.04.2022 по 28.02.2025, за порушення відповідачем виконання грошових зобов`язань за Договором від 09.04.2021 № UA 197, є похідними, тому оскільки позивачем не доведена наявність у відповідача простроченої заборгованості за цим Договором, позов у цій частині вимог також не підлягає задоволенню.

З огляду на те, що позов не підлягає задоволенню за відсутності порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, що підлягали б захисту в судовому порядку, суд не вирішує питання про застосування наслідків спливу строків позовної давності відносно заявлених вимог (про що заявлено відповідачем у заяві від 22.04.2025).

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частина 1, п. 1 частини 3 статті 123 ГПК України).

За частинами 1, 4 статті 129 ГПК України судовий збір покладається в спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі відмови в позові на позивача.

Враховуючи, що позов задоволенню не підлягає, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн, понесені позивачем при подачі позову згідно з платіжною інструкцією від 28.02.2025 № 1270, не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. Наведене також стосується витрат на професійну правничу допомогу понесених позивачем у ході розгляду наявного спору.

Керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76 - 79, 91, 123, 129, частиною 2 статті 178, статтями 233, 236, 238, 241, 247 - 252 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Дизель транзит" (вул. Лариси Руденко, 6-А, м. Київ, 02141; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіоніка-транс" (вул. 30 років Перемоги 2-Е, с. Павлівка, Чернігівський район, Чернігівська область, 15503; ) про стягнення 62740,86 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частина рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до приписів частин 5-8 статті 6 та частин 5, 6 статті 242 ГПК України, пунктів 5.6, 5.8, 10, 16, 17, 29, 37 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, учасникам справи (їх представникам), які є користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, судові рішення в паперовій формі не надсилаються і не вручаються. Суд надсилає такі рішення в електронній формі до електронного кабінету таких осіб, і вони вважаються врученими в день отримання повідомлення про доставку копії судового рішення на офіційну електронну адресу учасника справи (його представника), з якого і починається перебіг процесуального строку, встановленого законом або судом. Обмін процесуальними документами в електронній формі між судом та/або особами, що є (повинні бути) користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, мають здійснюватися виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко