УХВАЛА

про залишення позову без руху

м. Київ

18.04.2025Справа № 906/355/25

За позовом Фізичної особи-підприємця Лавренчука Олександра Петровича ( АДРЕСА_1 )

До Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП КРС Україна" (01024, м. Київ, вул. М. Грушевського, буд. 28/2, НП 43)

про стягнення 65 493, 80 грн

Суддя Бондаренко-Легких Г. П.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Лавренчук Олександр Петрович звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП КРС Україна" заборгованості у розмірі 65 493,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору на перевезення вантажу №120924/4 від 12.09.2024 в частині своєчасної та повної оплати за надані послуги.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 24.03.2025 матеріали справи №906/355/25 передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

11.04.2025 матеріали справи №906/355/25 надійшли до Господарського суду міста Києва та за результатами протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано на розгляд судді Бондаренко-Легких Г. П.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

(1) У відповідності до пункту 5 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; правові підстави позову.

Позивач зазначає, що факт здійснення перевезення позивачем підтверджується ТТН №4146 та №4150 від 14.09.2024, втім з наданих суду ТТН вбачається, що автомобільним перевізником виступає саме ТОВ «ВП КРС Україна», а не ФОП Лавренчук О. П.

У вказаних ТТН міститься також вага товару. В односторонньо складеному Акті №66 приймання виконаних робіт (послуг) від 17.09.2024 позивач зазначив, що перше перевезення здійснено у кількості 25, 18 т, а інше у кількості 25, 20 т. Проте, з наданих суду ТТН №4146 та №4150 від 14.09.2024 (де перевізником знову ж таки виступає саме відповідач, а не позивач) вбачається, що вантаж перевозився по двом накладним у кількості 25, 20 т.

Отже, позивач повинен обґрунтувати обставину зазначення перевізником у ТТН відповідача, а не позивача, а також обставину визначення ним різної ваги вантажу (25, 18 т та 25, 20 т), з якої вираховується вартість послуг перевезення.

Також позивач виклав у позові умови пункту 4.2. та 4.3. Договору перевезення від 12.09.2024 у редакції, що не відповідає дійсності.

Зокрема, позивач стверджує, що строк оплати наданих послуг настав у порядку пункту 4.2. та 4.3. Договору перевезення від 12.09.2024 у строк до 3-х місяців після здійснення послуг шляхом перерахування суми на розрахунковий рахунок позивача.

Натомість, згідно пункту 4.2-4.4. Договору перевезення від 12.09.2024 замовник зобов`язується оплатити шляхом перерахування на поточний рахунок перевізника вартість послуг наступним чином:

80 % вартості послуг сплачується не пізніше 3 (трьох) місяців від дати отримання рахунків-фактур від перевізника, які виставляються на підставі підписаного сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг з наданням оригіналів ТТН у 5-ти примірниках;

20 % вартості послуг сплачується не пізніше 1 (одного) місяця від дати реєстрації перевізником податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно вимог ПКУ.

Разом з тим, згідно заявок №1 та №2 сторони вже зазначили, що оплата виконується протягом 7 банківських днів з моменту одержання оригіналів документів на перевезення товару.

Отже, позивачу слід належним чином обґрунтувати суду обставини на які він посилається в позові, а саме щодо погодження сторонами строків оплати вартості послуг та їх фактичне настання (коли саме настав строк оплати вартості послуг згідно домовленостей сторін).

(2) Згідно пункту 7 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Проте, таких відомостей позов не містить.

(3) У відповідності до пункту 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до частини 5 статті 91 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Позовна заява не містить зазначення, щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

(4) У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

З долученого до позову опису поштового відправлення від 18.03.2025 вбачається, що відповідачу було надіслано лише копію договору, акту, ТТН, претензій та витягу.

Отже, позивач не додав до позовної заяви документи, які підтверджують направлення відповідачу позовної заяви з додатками (опис вкладення, накладна (службовий чек) та квитанція про надання послуг поштового зв`язку (фіскальний чек)).

(5) Згідно з пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 1 та 2 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 3 зазначеного Закону, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах:

за подання до господарського суду, позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

за подання до господарського суду, позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум працездатних осіб з 01.01.2025 становить - 3 028, 00 грн.

Отже, з огляду на майновий характер спору та заявлену позивачем ціну позову, останній повинен був сплатити судовий збір за подання даного позову у розмірі 3 028, 00 грн.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження сплати судового збору у відповідному розмірі.

(6) Згідно з частиною 2 статті 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно пункту 2.7. Договору перевезення від 12.09.2024, а також умов пунктів 4.2.-4.4. Договору перевезення від 12.09.2024 та заявок №1, №2 вбачається, що підставами для здійснення розрахунків є отримання замовником оригіналів документів на перевезення, рахунків-фактур, а також підписання сторонами актів приймання-передачі.

Втім до позову не долучено відповідних рахунків-фактур, що виставлялись би відповідачу, а також не надано доказів їх надіслання.

Також, позивач зазначає, що надсилав відповідачеві Акт №66 від 17.09.2024, а також ТТН від 14.09.2024 разом із претензією від 29.10.2024. Проте, до позову додано докази надіслання претензії від 29.10.2024 в нечіткій копії, з якої не можливо встановити дату календарного штемпеля повернення поштового відправлення відправнику.

З наведених підстав позовна заява підлягає залишенню її без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 3 ст. 174 ГПК України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 162, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Фізичної особи-підприємця Лавренчука Олександра Петровича без руху.

2. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

(1) подання до суду письмової заяви із належним викладом обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (обґрунтувати обставину зазначення перевізником у ТТН відповідача, а не позивача, а також обставину визначення в Акті №66 різної ваги вантажу (25, 18 т та 25, 20 т), з якої вираховується вартість послуг перевезення; обґрунтувати погодження сторонами строків оплати вартості послуг та їх фактичне настання (коли саме настав строк оплати вартості послуг згідно домовленостей сторін));

(2) подання до суду письмової заяви із зазначенням відомостей відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

(3) подання до суду письмової заяви із зазначенням відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

(4) подання до суду письмової заяви із долученням документів, які підтверджують направлення відповідачу позовної заяви з додатками (опис вкладення, накладна (службовий чек) та квитанція про надання послуг поштового зв`язку (фіскальний чек) або зазначити про наявність або відсутність електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" у відповідача;

(5) подання до суду письмової заяви із долученням доказів на підтвердження сплати судового збору у розмірі 3 028, 00 грн;

(6) подання до суду письмової заяви із наданням всіх доказів, якими обґрунтовано позовні вимоги (рахунки-фактури, що виставлялись відповідачу, та докази їх надіслання останньому; надати докази надіслання претензії від 29.10.2024 в чіткій копії, з якої можливо було б встановити дату календарного штемпеля повернення поштового відправлення відправнику).

4. Попередити позивача, що відповідно до частини 4 статті 174 ГПК України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

5. Ухвала набирає законної сили в день підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких