УХВАЛА

17 квітня 2025 року

м. Київ

cправа № 922/2053/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. (головуючий), Бенедисюка І.М. Ємця А.А.,

за участю секретаря судового засідання Гибало В.О.,

представників учасників справи:

прокуратури - Єреп В.В., прокурор Офісу Генерального прокурора,

позивача - Шаргородської міської ради - не з`явився,

відповідача - приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» - Санін А.О., адвокат,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

клопотання приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут»

про зупинення провадження у справі № 922/2053/24

за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут»

на рішення господарського суду Харківської області від 08.10.2024 (суддя Добреля Н.С.)

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2025 (головуючий суддя: Мартюхіна Н.О., судді Здоровко Л.М., Крестьянінов О.О.)

у справі за позовом Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області (далі - Прокуратура) в інтересах держави в особі Шаргородської міської ради (далі - Рада)

до приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» (далі - ПрАТ «Харківенергозбут»)

про визнання недійсною додаткової угоди до договору про закупівлю (постачання) електричної енергії та стягнення 18 004,01 грн безпідставно сплачених бюджетних коштів,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року Прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Ради до ПрАТ «Харківенергозбут» про: визнання недійсною додаткової угоди від 18.08.2023 № 1 до договору від 14.06.2023 № 22 про закупівлю (постачання) електричної енергії, який укладений Радою з ПрАТ «Харківенергозбут»; стягнення з ПрАТ «Харківенергозбут» на користь Ради 18 004,01 грн безпідставно сплачених бюджетних коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорювана Прокурором додаткова угода від 18.08.2023 № 1 до договору від 14.06.2023 № 22 про закупівлю (постачання) електричної енергії укладена з порушенням вимог пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та підпункту 2 пункту 19 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» від 12.10.2022 № 1178, оскільки за її умовами необґрунтовано та безпідставно збільшено ціну на одиницю товару (електроенергію) з 3,986 грн до 5,162 грн за 1 кВт/год, тобто на 29,51% у порівнянні з первинною ціною за договором постачання та, відповідно, зменшено загальну кількість товару, який підлягав закупівлі. Також, за твердженням Прокурора, умови додаткової угоди суперечать вимогам частини третьої статті 632 Цивільного кодексу України, оскільки ціну договору змінено вже після виконання умов договору та фактичного постачання електроенергії споживачу.

З урахуванням того, що спірна додаткова угода до договору укладена з порушенням вимог закону, а тому є недійсною в силу приписів статей 203, 215 Цивільного кодексу України, відповідно, на думку Прокурора, розрахунок за поставлену електричну енергію мав бути здійснений за ціною, вказаною в первісному договорі. Оскільки позивач згідно із ціною електричної енергії, зазначеною у договорі, повинен був сплатити за фактично поставлену електроенергію кошти в сумі 114 266,66 грн, натомість сплатив 132 270,67 грн, отже, розмір надмірно (безпідставно) сплачених коштів становить 18 004,01 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 08.10.2024 у справі № 922/2053/24, яке залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2025, позов задоволено повністю, з посиланням на його обґрунтованість.

Не погоджуючись із судовими рішеннями попередніх інстанцій, до Верховного Суду звернулося ПрАТ «Харківенергозбут» з касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Касаційна скарга обґрунтована з посиланням на те, що оскаржувані судові рішення ухвалені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Скаржник посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

У касаційній скарзі ПрАТ «Харківенергозбут» також міститься клопотання про передачу справи на розгляд палати/об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для вирішення питання щодо відступу від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухвалених постановах Верховного Суду від 18.06.2024 зі справи № 922/2595/23, від 21.08.2024 зі справи № 918/16/24, від 01.10.2024 зі справи № 918/779/23.

Прокуратура у відзиві на касаційну скаргу проти доводів касаційної скарги заперечила з підстав її необґрунтованості, просила Суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення попередніх інстанцій - без змін.

Згідно з розпорядженням В.о. заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 17.03.2025 № 32.2-01/399 проведено повторний автоматизований розподіл справи № 922/2053/24, у зв`язку з рішенням Вищої ради правосуддя від 25.02.2025 про відставку судді ОСОБА_1.

Ухвалою Суду від 18.03.2025 зі справи задоволено заяву представника ПрАТ «Харківенергозбут» про участь у судових засіданнях по справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Згідно з розпорядженням Заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 31.03.2025 № 32.2-01/524 проведено повторний автоматизований розподіл справи № 922/2053/24, у зв`язку з відпусткою судді Булгакової І.В.

Розгляд касаційної скарги 20.03.2025 та 03.04.2025 відкладався.

Від ПрАТ «Харківенергозбут» через «Електронний суд» 19.03.2025 надійшло клопотання про зупинення розгляду касаційної скарги у справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24 у подібних правовідносинах за позовом керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області до товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетичне партнерство» про визнання недійсними додаткових угод до договору про постачання електричної енергії споживачу та стягнення коштів.

Заяву мотивовано, зокрема тим, що справу № 920/19/24 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду для відступу (шляхом уточнення) від висновку щодо застосування пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, згідно з яким (висновком) ціна за одиницю товару у будь-якому разі не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору.

За доводами ПрАТ «Харківенергозбут», у разі відступлення Великою Палатою Верховного Суду від висновків, викладених у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 висновки, що покладені в основу позиції суду апеляційної інстанції у справі № 922/2053/24, стануть неактуальними, що буде підставою для скасування судових рішень та відмови в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів у справі № 922/2053/24 установила, що передаючи справу № 920/19/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів виходила, зокрема з того, що неможливість підняття ціни за одиницю товару більше ніж на 10% від тієї, що встановлена у договорі, створює ризики як для постачальників, які нестимуть матеріальні втрати від реалізації товарів за нижчими цінами, ніж встановлені на ринку, так і для покупців (зокрема, суб`єктів владних повноважень), які у випадку розірвання таких договорів не зможуть забезпечити належну та безперебійну роботу державних та комунальних підприємств. З урахуванням відсутності стабільної ситуації на енергетичному ринку, сторони договору можуть неодноразово збільшувати ціну за одиницю товару не більше ніж на 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку. При цьому, не має змінюватися саме загальна ціна договору, а факт коливання цін має бути належним чином доведений. З огляду на викладене, колегія суддів у справі № 920/19/24 зазначила про те, що підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду є:

- зміна законодавства: Велика Палата Верховного Суду хоч і зробила висновок щодо застосування пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону «Про публічні закупівлі» в редакції Закону № 114-ІХ, втім не робила висновок щодо застосування пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону «Про публічні закупівлі» в редакції із змінами, внесеними Законом № 1530-IX від 03.06.2021;

- порушення принципу належного урядування з огляду на неоднакове праворозуміння пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону «Про публічні закупівлі»: Мінекономіки вважає, що сторони договору про закупівлю можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку за наявності відповідних умов, у той час як Велика Палата Верховного Суду вважає, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі.

Великою Палатою Верховного Суду прийнято до розгляду справу № 920/19/24.

Колегія суддів у справі № 922/2053/24 зазначає, що суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, врахували, у тому числі й наведений вище висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 (питання щодо відступлення від якого ставиться в ухвалі від 29.01.2025 зі справи № 920/19/24) та безпосередньо посилалися на нього.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Отже, призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це насамперед формування обґрунтованих правових позицій щодо застосування всіма судами у подальшій роботі конкретних норм матеріального права або дотримання норм процесуального права, що були неправильно використані судом, і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок, у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах із вказівкою на обставини, що потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, але не нав`язуючи при цьому судам попередніх інстанцій результату вирішення конкретної судової справи.

Забезпечення єдності судової практики - це реалізація принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також із власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою палатою Верховного Суду.

З огляду на подібність правовідносин у справі № 922/2053/24 та у справі № 920/19/24 з урахуванням критеріїв подібності, визначених у пунктах 39, 96, 97 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання ПрАТ «Харківенергозбут» та зупинити касаційне провадження за касаційною скаргою ПрАТ «Харківенергозбут» на рішення господарського суду Харківської області від 08.10.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2025 у справі № 922/2053/24 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.

Керуючись пунктом 7 частини першої статті 228, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» задовольнити.

2. Зупинити касаційне провадження за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» на рішення господарського суду Харківської області від 08.10.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2025 у справі № 922/2053/24 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Колос

Суддя І. Бенедисюк

Суддя А. Ємець