ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2025 р. Справа№ 910/11136/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Кропивної Л.В.

Сітайло Л.Г.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Макарівське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 (суддя Алєєва І.В.) у справі №910/11136/24 за позовом Фізичної особи - підприємця Сенченка Юрія Володимировича до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Макарівське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" про стягнення 124 110, 14 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Фізична особа - підприємець Сенченко Юрій Володимирович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Макарівське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" про стягнення 124 110, 14 грн, з яких: основна заборгованість у розмірі 112 110, 14 грн, 3 % річних у розмірі 4839, 75 грн та інфляційні втрати у розмірі 7111, 01 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором в частині своєчасної оплати робіт у встановлений договором строк.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 у справі №910/11136/24 позов задоволено частково; вирішено стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 112 159 (сто дванадцять тисяч сто п`ятдесят дев`ять) грн 38 коп., 3 % річних у розмір 4824 (чотири тисячі вісімсот двадцять чотири) грн 14 коп., інфляційні втрати у розмірі 7111 (сім тисяч сто одинадцять) грн 01 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3027 (три тисячі двадцять сім) грн 62 коп.

Суд першої інстанції при ухваленні рішення по даній справі виходив з доведеності позивачем обставин невиконання відповідачем своїх зобов`язань в частині своєчасної оплати, виконаних робіт.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на наявність недоліків у виконаних позивачем роботах, що мало наслідком неможливість отримання технічної документації з землеустрою.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

03.08.2022 між позивачем (підрядник) та відповідачем (замовник) укладено договір №03/08-2022/33, за яким підрядник зобов`язується виконати з дотриманням вимог чинного законодавства проектно-вишукувальні роботи з виготовлення 16 технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) загальною площею 485, 3362 га, що перебувають у постійному користуванні ДП "МАКАРІВСЬКИЙ ЛІСГОСП" на підставі Державних актів І-КВ 002953, І-КВ 002954 на території Макарівської селищної ради Бучанського району (колишньої Юрівської с/р Макарівського р-ну) та отримання Витягів з державного земельного кадастру земельних ділянок площею: 4, 5836 га, 4, 1084 га, 8, 4774 га, 9, 6851 га, 11, 1257 га, 26, 9426 га, 12, 2116 га, 92, 6941 га, 15, 7135 га, 8, 9674 га, 9, 5787 га, 49, 4154 га, 182, 9463 га, 10,9293 га, 17, 4197 га, 20, 5374 га (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору, загальна вартість робіт за договором становить 167 441, 00 грн без ПДВ.

Вартість робіт по Договору змінюється по узгодженню сторін у випадках зміни об`єму або складу робіт (п. 2.2. Договору).

Між сторонами також підписаний протокол погодження договірної ціни на виконання робіт в розмір 167 441, 00 грн, що є Додатком № 1 до Договору.

У зв`язку із неможливістю виконання п. 7 "Внесення відомостей про земельну ділянку в ДЗК у форматі XML та отримання витягів з ДЗК" розрахунку вартості (Додаток 2 до договору) у повному обсязі в зв`язку із відмовою у реєстрації в ДЗК земельної ділянки 182, 9463 га, між сторонами 31.03.2023 укладено Додаткову угоду № 3, якою внесли зміни до протоколу погодження договірної ціни на виконання робіт та до п. 2.1. Договору і визначили вартість робіт у розмірі 162 391, 68 грн.

На виконання умов Договору між позивачем та відповідачем складені та підписані без зауважень Акти виконаних робіт: № 1 від 01.12.2022 на суму 137 301, 62 грн, № 2 від 16.12.2022 на суму 18 393, 53 грн та № 3 від 31.03.2023 на суму 6696, 53 грн, всього на загальну суму 162 391, 68 грн, що і була узгоджена сторонами у Додатковій угоді № 3 до договору.

Відповідач свої зобов`язання за договором щодо оплати за виконані роботи виконав частково, а саме у розмірі 50 232, 30 грн, що підтверджується платіжними інструкціями від 04.11.2022 № 1754, від 16.11.2022 № 1829 та від 02.12.2022 №1893.

Решта суми боргу у розмірі 112 159, 38 грн відповідачем оплачена не була, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Укладений між сторонами правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 Цивільного кодексу України).

З аналізу вищенаведеної норми вбачається, що договір підряду є оплатним, і обов`язку підрядника виконати певну роботу відповідає обов`язок замовника цю роботу прийняти та оплатити.

Згідно частин 1, 2 ст. 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобовґязується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобовґязується прийняти та оплатити їх.

До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Остаточний розрахунок здійснюється у 5-ти денний термін після підписання замовником і підрядником Акта приймання-передачі виконаних робіт (п. 2.4. Договору).

Як вже було вказано, відповідач свої зобов`язання за договором щодо оплати за виконані роботи виконав частково, а саме у розмірі 50 232, 30 грн.

Таким чином, строк виконання відповідачем свого грошового зобов`язання за договором на момент звернення позивача до суду з даним позовом настав.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 112 159, 38 грн.

Стосовно доводів апелянта про наявність недоліків у виконаних позивачем роботах, що мало наслідком неможливість отримання технічної документації з землеустрою, Суд зазначає наступне.

Так, укладаючи договір № 03/08-2022/33 від 03.08.2022р. позивач та відповідач у Додатку №2 до Договору обумовили перелік робіт та їх розрахунок: збір та систематизація вихідних матеріалів, підготовка вихідних картографічних матеріалів, топографо-геодезичні роботи (польові), топографо-геодезичні роботи (камеральні), складення документації із землеустрою, складення документації із землеустрою, складення файлів обміну у форматі XML, внесення відомостей про земельну ділянку в Державний земельний кадастр у форматі XML та отримання витягів з державного земельного кадастру, що складає загальну вартість 167 441,00 грн.

При виконанні робіт, через те, що земельна ділянка, яка формувалась, перетиналась із іншими земельними ділянками, про що було повідомлено відповідача, сторони уклали додаткову угоду №3 від 31.03.2023р.

У преамбулі, якої зазначено, що у зв`язку із неможливістю виконання п.7 «Внесення відомостей про земельну ділянку в ДЗК у форматі XML та отримання витягів з ДЗК», розрахунку вартості (додаток 2 до договору №03/08-2022/33 від 03.08.2022р.) в повному обсязі в зв`язку із відмовою у реєстрації в ДЗК земельної ділянки 182,9463 га - між сторонами укладено Додаткову угоду №3, якою внесли зміни до протоколу погодження договірної ціни на виконання робіт та до п.2.1. Договору та визначили вартість робіт у розмірі 162 391,68 грн.

Саме на вказану суму позивачем були виконані роботи, що підтверджується матеріалами справи.

В свою чергу, вартість робіт, про не якість яких вказує апелянт, до вказаної суми не входить.

Отже, наведені доводи апелянта не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

Також позивачем було заявлено до стягнення з відповідача 4839, 75 грн 3 % річних та 7111, 01 грн інфляційних втрат.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Отже, з наведених норм права вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за договором, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в розмірі 4824, 14 грн. та суми інфляційних втрат в розмірі 7111, 01 грн, розрахунок яких перевірений судом та не суперечить чинному законодавству.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Макарівське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 у справі №910/11136/24 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку з урахуванням вимог п. 2 ч. 3 ст. 286 Господарського процесуального кодексу України шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена: 23.04.2025 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді Л.В. Кропивна

Л.Г. Сітайло