УХВАЛА

про залишення клопотання без розгляду

м. Київ

16.01.2025Справа № 910/2584/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., при секретарі судового засідання Старовойтову Є.А., розглянувши в судовому засіданні матеріали

клопотання відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА-3000"

про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу

у справі № 910/2584/24

за позовом Фізичної особи-підприємця Гребеннікової Людмили Миколаївни АДРЕСА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА-3000" вул. Кубанської України, 26, м. Київ, 02166

про розірвання договору, зобов`язання вчинити дії та стягнення 142 961,17 грн.

Представники сторін:

від позивача: Корчак Д.О.

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Гребеннікова Людмила Миколаївна звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-3000" про:

- розірвання Договору оренди від 31.01.2020 частини приміщення площею 24,1 кв.м, що знаходиться в групі нежитлових приміщень № 2 загальною площею 142,9 кв.м, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Маршала Жукова, 26 (перейменована на вул. Кубанської України), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Белугіною В.Л. за реєстровим № 37;

- зобов`язання ТОВ "Україна - 3000" повернути приміщення згідно з актом повернення з оренди майна, що належить фізичній особі - підприємцю Гребенніковій Людмилі Миколаївні, за адресою: м. Київ, вул. Маршала Жукова, 26 (перейменована на вул. Кубанської України);

- стягнення з відповідача заборгованості в сумі 142 961,17 грн., а саме 111 651,17 грн. боргу зі сплати орендної плати та 31 310,00 грн. компенсації витрат на комунальні послуги.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем як орендарем зобов`язань з повернення об`єкта оренди орендодавцю у зв`язку з достроковим розірвання за ініціативою останнього Договору оренди від 31.01.2020 року, а також погашення заборгованості з орендної плати та компенсації витрат на комунальні послуги у вказаних сумах.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2024 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2024 за наслідками розгляду заяви б/н від 22.03.2024 про усунення недоліків позовної заяви, останню прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/2584/24, приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом на підставі ч.3 ст. 12 ГПК України постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 24.04.2024.

У підготовчому судовому засіданні 24.04.2024, для надання відповідачу можливості ознайомлення з відповіддю на відзив, судом протокольною ухвалою оголошено перерву до 23.05.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2024 закрито підготовче провадження у справі № 910/2584/24 та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.06.2024.

Проте, призначене на 25.07.2024 судове засідання з розгляду справи по суті не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Селівона А. М. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2024 судове засідання було призначено на 15.08.2024.

У судових засіданнях з розгляду справи по суті 15.08.2024 та 25.09.2024 протокольними ухвалами оголошувались перерви до 25.09.2024 та 24.10.2024 відповідно.

Проте, у зв`язку з перебуванням судді Селівона А.М. на лікарняному, призначене на 24.10.2024 судове засідання не відбулось.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 21.11.2024.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у справі № 910/2584/24 позовні вимоги ФОП Гребеннікової Л.М. задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА-3000" на користь Фізичної особи-підприємця Гребеннікової Людмили Миколаївни 31 310,00 грн. компенсації витрат на комунальні послуги та 663,16 грн. витрат по сплаті судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В свою чергу, через систему "Електронний суд" 22.11.2024 представником відповідача подано клопотання б/н від 21.11.2024 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат відповідача на професійну правничу допомогу у справі № 910/2584/24, з доданими доказами надсилання на адресу позивача, в якому відповідач просить розглянути вимоги ТОВ "Україна-3000" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, які не були вирішені судом під час ухвалення рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 прийнято клопотання відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "УКРАЇНА-3000" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/2584/24 про відшкодування витрат на правову допомогу до розгляду, призначено судове засідання по розгляду клопотання відповідача на 16.01.2025, а також запропоновано позивачу надати через канцелярію суду в строк до 09.01.2025 включно письмові пояснення щодо клопотання відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/2584/24 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, копію яких направити заявнику (відповідачу).

У судове засідання 16.01.2025 з розгляду клопотання відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з`явився представник позивача, представник відповідача (заявника) - не з`явився.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи чи її окремої системи (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасник справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідач про дату, час і місце проведення засідання відповідно до норм ст. 6 ГПК України повідомлений належним чином в електронному кабінеті шляхом надсилання копії ухвали суду від 05.12.2024 про призначення клопотання до розгляду в судовому засіданні, факт отримання якої 07.12.2024 підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленнями про доставку електронного листа до електронного кабінету учасника справи.

Про поважні причини неявки в судове засідання 16.01.2025 представника відповідача суд не повідомлено.

Судом доведено до відома, що через систему "Електронний суд" 10.12.2024 представником позивача подано клопотання б/н від 09.12.2024 про зменшення розміру витрат на правову допомогу, заявлених відповідачем до стягнення з позивача, з доказами надсилання на адресу відповідача.

В свою чергу, на виконання вимог ухвали суду від 05.12.2024 позивачем через канцелярію суду 08.01.2025 подані письмові пояснення б/н від 08.01.2025, з доказами надсилання на адресу відповідача.

Окрім цього через систему "Електронний суд" 09.01.2025 представником позивача подані пояснення б/н від 08.01.2025 на виконання ухвали суду від 05.12.2025, які за своїм змістом є ідентичними до поданих позивачем через канцелярію суду 08.01.2025 пояснень б/н від 08.01.2025.

Вказані документи судом долучені до матеріалів справи.

Будь - яких інших заяв та клопотань процесуального характеру, окрім наявних в матеріалах справи, від сторін на час проведення судового засідання 16.01.2025 до суду не надходило.

У судовому засіданні 16.01.2025 представник позивача надав пояснення щодо клопотання відповідача про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та просив залишити останнє без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, клопотання відповідача про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та заслухавши пояснення представника позивача суд зазначає, що відповідно до частин 1 - 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Наразі, як встановлено судом, при ухваленні 21.11.2024 судового рішення у справі № 910/2584/24, за результатами якого частково задоволено позовні вимоги ФОП Гребеннікової Л.М. та стягнуто з відповідача 31 310,00 грн. компенсації витрат на комунальні послуги та 663,16 грн. витрат по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, питання про судові витрати відповідача, а саме розподіл витрат на правничу (правову) допомогу, понесених відповідачем, не вирішувалось.

Згідно із частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України).

Так, згідно із попереднім розрахунком суми судових витрат, наведеним у відзиві на позовну заяву, витрати на правову допомогу відповідача становлять 15 000,00 грн.

При цьому, в поданому клопотанні б/н від 21.11.2024 представник відповідача наголошує на тому, що судом не було розглянуто вимоги відповідача про стягнення витрат на правову допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З аналізу вищенаведених норм законодавства вбачається, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: не надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Судом також враховано, що за змістом частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Тобто, обов`язковою умовою подання до суду доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу є звернення до суду із такими доказами в межах встановленого законом строку для подання доказів або його поновлення за рішенням суду, а саме дотримання встановленого приписами частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України п`ятиденного строку з дня ухвалення рішення суду (у разі неподання доказів до закінчення судових дебатів та за умови наявності відповідної заяви, зробленої до закінчення останніх).

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в Додатковій постанові від 03.03.2021 у справі № 912/354/20 наголошує, що докази, які стосуються розміру судових витрат подаються у суворо визначені кодексом строки: до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Тобто, обов`язковою умовою у випадку подання відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Україна-3000" доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після проголошення рішення є наявність відповідної заяви, зробленої до закінчення судових дебатів.

Зважаючи на положення ч. 8 ст. 129 ГПК України, Верховний Суд у своїх судових рішеннях дотримується позиції, що відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, а в суді касаційної інстанції - до прийняття постанови у справі. Водночас перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Верховний Суд зазначив, що право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести, у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (додаткова постанова від 17.12.2021 у справі №10/5026/290/2011 (925/1502/20)).

Процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.01.2022 у справі № 921/221/21, від 31.05.2022 у справі № 917/304/21).

Зокрема, згідно додаткової постанови Верховного Суду від 28.11.2024 року у справі № 910/17582/23, якщо учасник справи до закінчення судових дебатів не заявив клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, суд не має підстав для розгляду питання про розподіл здійснених учасником витрат на професійну правничу допомогу.

З аналізу норм права, зазначених вище, Верховний Суд вказує, що Кодексом встановлений алгоритм дій сторони, яка прагне вирішення судовою інстанцією, де судові витрати стороною були понесені, питання про розподіл судових витрат, і відповідна судова інстанція при вирішенні цього питання дослідить та надасть оцінку доказам та виконанню стороною вимог положень статей 124, 126, 129 ГПК України.

При цьому встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою суду, що вирішує питання про розподіл судових витрат (схожа за змістом позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22).

Проте, з матеріалів справи № 910/2584/24, в тому числі протоколу судового засідання від 21.11.2024 судом встановлено, що відповідачем (його представником) відповідна заява до закінчення судових дебатів у справі не подавалась та не заявлялась.

Згідно статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частини статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

В контексті вищенаведеного суд зазначає, що саме лише зазначення у тексті відзиву орієнтовного розрахунку понесених відповідачем витрат на правничу допомогу не є поданням заяви, передбаченої статтею 129 ГПК України.

Як встановлено судом, рішення суду у справі № 910/2684/24 було ухвалено 21.11.2024, тобто з урахуванням приписів ч. 8 ст. 129 ГПК України останнім днем п`ятиденного строку для подання відповідних доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу є 26.11.2024.

Так, Товариством з обмеженою відповідальністю "Україна-3000" клопотання про ухвалення додаткового рішення та додані докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу подані до Господарського суду міста Києва через систему "Електронний суд" 22.11.2024, тобто в межах встановленого ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України строку.

Проте, враховуючи обставину неподання відповідної заяви щодо подання доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу Товариством з обмеженою відповідальністю "Україна-3000" до закінчення судових дебатів, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання стягувача про ухвалення додаткового рішення.

За таких обставин, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА-3000" не дотримано порядку та строків звернення до суду з клопотанням про відшкодування витрат на правничу допомогу, та додатково з урахуванням ухвали Верховного Суду від 04.08.2021 року у справі № 759/2921/19 зважаючи на той факт, що останнє не містить зазначення у тексті клопотання розміру витрат на правову допомогу, яка заявлена до відшкодування позивачем, як і поданий до суду відзив, за висновками суду, клопотання про відшкодування витрат відповідача на правничу допомогу у справі № 910/2584/24 слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "УКРАЇНА-3000" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/2584/24 про відшкодування витрат на правову допомогу залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.М. Селівон