ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" квітня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/24/25

Господарський суд Одеської області у складі головуючої судді Демченко Т.І.

при секретарі судового засідання Волковій Ю.О.

За участі представників сторін:

від позивача: Грицак К.В.

від відповідачів: Фомічов І.О.

розглянувши справу №916/24/25

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Південна телекомунікаційна компанія (65016, м. Одеса, пров. Ванний, 20; )

до відповідачів: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 )

про стягнення збитків у сумі 65 828 грн

УСТАНОВИВ:

02.01.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Південна телекомунікаційна компанія до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення збитків у сумі 65 828 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що у зв`язку із неналежним виконанням робіт за договорами підряду від 03.08.2020 №б/н та від 24.05.2021 №Г-24/05/2021 ТОВ Південна телекомунікаційна компанія завдані збитки на вказану суму.

Господарський суд Одеської області ухвалою від 07.01.2025 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №916/24/25 та ухвалив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

30.01.2025 до Господарського суду Одеської області через систему Електронний суд від представника відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, останній просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

03.02.2025 до Господарського суду Одеської області через систему Електронний суд від представника відповідача Ріхтіка Д.О. надійшло клопотання, відповідно до якого заявник просить суд роз`єднати позовні вимоги ТОВ Південна телекомунікаційна компанія до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виділивши в самостійні провадження позовні вимоги, а саме: 1) позовні вимоги про стягнення з ФОП Ріхтік Д.О. збитків за договором підряду про надання послуг (робіт) від 03.08.2020 у розмірі 60078,00 грн. розглядати у справі № 916/24/25; 2) позовні вимоги про стягнення з ФОП Ріхтік І.М. збитків у розмірі 5 750 грн за договором підряду № Г-24/05/2021 від 24.05.2021 виділити в самостійне провадження.

12.02.2025 та 19.02.2025 до Господарського суду Одеської області через систему Електронний суд від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про роз`єднання позовних вимог відповідно до яких просить суд відмовити у його задоволенні.

18.02.2025 до канцелярії Господарського суду Одеської області від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Господарський суд Одеської області ухвалою від 19.02.2025 відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача Ріхтіка Дмитра Олеговича про роз`єднання позовних вимог у справі № 916/24/25.

27.02.2025 до Господарського суду Одеської області через систему Електронний суд від представника відповідачів надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву відповідно до яких, останній просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Судове засідання призначене ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.03.2025 по справі № 916/24/25 на "19" березня 2025 р. о 16:00 не відбулося у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Демченко Т.І.

Господарський суд Одеської області ухвалою від 25.03.2025 призначив судове засідання у справі № 916/24/25 на "02" квітня 2025 р. о 16:30 год.

У судовому засіданні 02.04.2025 судом оголошено перерву до "04" квітня 2025 р. об 11:00год.

У судовому засіданні 04.04.2025 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення "07" квітня 2025 р. о 12:30 год.

Щодо строку розгляду справи суд зауважує, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Так, при здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в ст.ст.2,4 Господарського процесуального кодексу України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).

Згідно практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття розумний строк вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі Броуган та інші проти Сполученого Королівства).

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення Бараона проти Португалії, 1987 рік, Хосце проти Нідерландів, 1998 рік; Бухкольц проти Німеччини, 1981 рік; Бочан проти України, 2007 рік).

Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить ст. 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи.

Таким чином, враховуючи обставини справи та введення воєнного стану в Україні згідно Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, суд застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Відтак, оскільки судова система має забезпечувати дотримання права на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою дотримання прав учасників та забезпечення права на справедливий суд, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи у розумні строки, судом здійснено розгляд справи у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав, застосувавши ст.ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст. 2, 11 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 07.04.2025 судом за результатом розгляду справи було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду та повідомлено, що повне рішення буде складено протягом п`яти днів.

Позиція позивача:

Між ТОВ Південна телекомунікаційна компанія та ФОП Ріхтік Д.О. укладено договір підряду про надання послуг (робіт) від 03.08.2020.

Відповідно до п. 1.2. зазначеного Договору підряду від 03.08.2020 до складу робіт зокрема входять: демонтаж штукатурок, будівельно-монтажні роботи, малярні роботи. Пунктом 1.3. договору визначено, що місцем проведення робіт є: м. Одеса, вул.Академіка Корольова, 7 Г.

У розділі 2 Договору підряду від 03.08.2020 визначено, що підрядник зобов`язується виконати роботи своїми силами, якісно, в порядку, обсязі та терміни, що передбачені даним Договором та передати результати виконаних Робіт Замовнику (п. 2.1.1.); виконати роботи за цим Договором з дотриманням будівельних норм і правил, що діють в Україні (п. 2.1.2.).

У розділі 6 Договору підряду від 03.08.2020 визначено, що у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього Договору (надалі порушення Договору) сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором, та (або) чинним законодавством в України (п. 6.1.); порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору (п. 6.2.).

Відповідно до п. 3.1. Договору підряду від 03.08.2020 договірна ціна складається з вартості усіх робіт, виконаних за даним Договором та прийнятих Замовником. Договірна ціна є динамічною і визначається на основі кошторису, що підлягає коригуванню з урахуванням фактичних обсягів робіт, цін на ресурси та інших підстав, визначених умовами даного Договору.

Відповідно до п. 4.1. Договору підряду від 03.08.2020 забезпечення робіт матеріальними та іншими ресурсами, необхідними для виконання робіт, здійснює Замовник. У цьому випадку Підрядник несе відповідальність за збереження та цільове використання наданих замовником матеріальних ресурсів (п. 4.1.); за погодженням з Замовником -забезпечення робіт матеріальними та іншими ресурсами, необхідними для виконання робіт, може здійснюватися Підрядником, який в цьому випадку відповідає за їх збереження, якість і відповідність умовам Договору (п. 4.2.).

Відповідно до п. 8.3. Договору підряду від 03.08.2020 закінчення строку цього договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.

На виконання умов Договору підряду від 03.08.2020 між Сторонами було підписано Кошториси та Акти надання послуг (приймання-передачі) у яких, визначався об`єм та вартість робіт, які підлягають виконанню, а також об`єм та вартість матеріалів, необхідних для виконання робіт. Зокрема у Актах надання послуг визначалися фактично виконані роботи та фактично витрачені матеріали із визначенням їх об`єму та вартості.

Відповідно до умов Договору підряду від 03.08.2020 забезпечення матеріалами міг здійснювати Замовник. Як зазначає позивач (замовник) він за власний рахунок здійснював придбання таких матеріалів та на виконання умов Договору підряду від 03.08.2020 між сторонами було підписано Накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, відповідно до яких ТОВ ПТК" відпускало ФОП Ріхтіку Д.О. матеріальні цінності.

Крім того, між ТОВ Південна телекомунікаційна компанія та ФОП Ріхтік І.М. укладено договір підряду № Г-24/05/2021 від 24.05.2021.

Відповідно до п. 1.1. Договору підряду № Г-24/05/2021 від 24.05.2021 підрядник зобов`язується на власний ризик виконати комплекс ремонтно-будівельних робіт в приміщенні Замовника, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити його. Пунктом 1.3. договору визначено, що місцем проведення робіт є: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 7Г.

У розділі 2 Договору підряду № Г-24/05/2021 від 24.05.2021 визначено, що підрядник зобов`язується виконати роботи своїми силами, якісно, в порядку, обсязі та терміни, що передбачені даним Договором та передати результати виконаних Робіт Замовнику (п. 2.1.1.); виконати роботи за цим Договором з дотриманням будівельних норм і правил, що діють в Україні (п. 2.1.2.).

Розділом 6 Договору підряду № Г-24/05/2021 від 24.05.2021 визначено, що у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього Договору (надалі порушення Договору), Сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором, та (або) чинним законодавством в України (п. 6.1.); порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору (п. 6.2.).

Згідно з п. 8.3. Договору підряду № Г-24/05/2021 від 24.05.2021 закінчення строку цього договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору підряду № Г-24/05/2021 від 24.05.2021 договірна ціна складається з вартості усіх робіт, виконаних за даним Договором та прийнятих Замовником. Договірна ціна є динамічною і визначається на основі кошторису, що підлягає коригуванню з урахуванням фактичних обсягів робіт, цін на ресурси та інших підстав, визначених умовами даного Договору.

Відповідно до п. 4.1. Договору підряду № Г-24/05/2021 від 24.05.2021 забезпечення робіт матеріальними та іншими ресурсами, необхідними для виконання робіт, здійснює Замовник. У цьому випадку Підрядник несе відповідальність за збереження та цільове використання наданих замовником матеріальних ресурсів; за погодженням з Замовником забезпечення робіт матеріальними та іншими ресурсами, необхідними для виконання робіт, може здійснюватися Підрядником, який в цьому випадку відповідає за їх збереження, якість і відповідність умовам Договору (п. 4.2.).

На виконання умов Договору підряду № Г-24/05/2021 від 24.05.2021 між Сторонами було підписано Кошториси та Акти надання послуг (приймання-передачі) у яких, визначався об`єм та вартість робіт, які підлягають виконанню, а також об`єм та вартість матеріалів, необхідних для виконання робіт. Зокрема у Актах надання послуг визначалися фактично виконані роботи та фактично витрачені матеріали із визначенням їх об`єму та вартості.

Відповідно до умов Договору підряду № Г-24/05/2021 від 24.05.2021 забезпечення матеріалами міг здійснювати Замовник. Як зазначає позивач (замовник) він за власний рахунок здійснював придбання таких матеріалів та на виконання умов Договору підряду від 03.08.2020 між сторонами було підписано Накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, відповідно до яких ТОВ ПТК" відпускало ФОП Ріхтік І.М. матеріальні цінності.

Однак, як зазначає позивач, фасадні роботи які виконували відповідачі на одному об`єкті за договорами, укладеними із Позивачем виконані не якісно та після виконання яких по всьому периметру фасаду виникли тріщини.

З наведених підстав адвокат Грицак К.В., яка діяла в інтересах ТОВ ПТК, 17 серпня 2021 року звернулася до ОНДІСЕ із заявою про проведення будівельно-технічної експертизи, за результатами якої 30.09.2022 було надано висновок експерта № 21-4720/4721. На вирішення експерта ставилося питання про обсяги та вартість робіт, які були проведені щодо фасаду.

За результатами експертизи експерт констатував наявність пошкоджень та дефеків оздоблювального покриття головного та лівого і правого фасадів у вигляді наскрізних тріщин у зовнішніх стінах, волосяних тріщин оздоблення, відпадіння штукатурного шару, проте експерт не зміг визначити ні об`єм робіт, проведених щодо фасаду будівлі, ні вартість таких робіт, ні вартість матеріалів, витрачених на ремонт фасаду та причин виникнення недоліків, мотивувавши таку неможливість відсутністю інформації про стан зовнішнього покриття будівлі до початку ремонтних робіт.

16.10.2024 позивачем повторно була подана заява про проведення додаткової будівельно-технічної експертизи, на вирішення експертизи було поставлено наступні питання: який обсяг та вартість робіт щодо фасаду будівлі були виконані ФОП Ріхтік Дмитром Олеговичем на виконання договору підряду, укладеного із ТОВ ПТК та яка вартість робіт і матеріалів, необхідних для усунення недоліків робіт, виконаних в рамках даного договору?; який обсяг та вартість робіт щодо фасаду будівлі були виконані ФОП Ріхтік Інною Миколаївною на виконання договору підряду, укладеного із ТОВ ПТК та яка вартість робіт і матеріалів, необхідних для усунення недоліків робіт, виконаних в рамках даного договору?

За результатом проведення додаткової будівельно-технічної експертизи 09.12.2024 надано висновок експерта № 24-5745/2, відповідно до якого:

- щодо робіт, виконаних ФОП Ріхтіком Д.О вказано наступне: загальна вартість виконаних робіт складає 464 648,90 грн (відповідно до Актів надання послуг до Договором підряду про надання послуг (робіт) від 03.08.2020, а саме № 3,4,6.1.12.1.5,7); перелік, обсяг та вартість робіт, виконаних ФОП Ріхтіком Д.О., щодо фасаду будівлі визначено як: Монтаж лісів - 214.00 кв.м. - 6 420,00 грн.; Обрубка штукатурки - 102,80 кв.м. - 6 168.00 грн.; Установка маяків - 108.40 м.п. - 3 252,00 грн.; Штукатурка стін - 191,30 кв.м. - 22 956.00 грн.; Штукатурка откосів - 39.60 м.п. - 4 752.00 грн. Перетяжка стін - 165,30 кв.м. - 16 530.00 грн.; вартість виконаних будівельних робіт, які стосуються опоряджувальних робіт по фасаду будівлі становить 60 078,00 грн;

- щодо робіт, виконаних ФОП Ріхтік І.М. вказано наступне: загальна вартість виконаних робіт складає 5 750.00 грн. (відповідно до Акту № 1 надання послуг до Договору підряду про надання послуг (робіт) Г-24/05/2021 від 24.05.2021 р.); перелік, обсяг та вартість робіт, виконаних ФОП Ріхтік І.М., щодо фасаду будівлі визначено як: кварцування стін - 230.00 кв.м. 5 750,00 грн; вартість виконаних будівельних робіт, які стосуються опоряджувальних робіт по фасаду будівлі становить 5 750,00 грн.

Щодо виявлених недоліків у висновку вказано, що на фасаді будівлі наявні тріщини з розкриттям тріщин від 1 до 4 мм, та були виявлені тріщині з значно більшою шириною розкриття на другому поверсі будівлі, які були відремонтовані після закінчення робіт по фарбуванню стін фасадів, що свідчить про те, що якість виконаних робіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з будівництва ДБН А.3.1-5 (розділ 8), Регламент контролю якості виконання опоряджувальних робіт (розділ 1 та 5), ДСТУ-Н Б В.2.6-203:2015 та Регламенту контролю якості улаштування непрохідних комунікаційних каналів; утворення тріщин не дає можливості нормальної подальшої експлуатації опорядження будівлі в терміни, передбаченими чинними будівельними нормами; виконані роботи щодо опорядження фасаду будівлі відповідно до Договору підряду про надання послуг (робіт) від 03.08.2020 р. та виконані роботи щодо опорядження фасаду будівлі відповідно до Договору № Г-24/05/2021 від 24.05.2021 потребують демонтажу по всій площі.

З наведених підстав позивач звернувся до суду з позовною заявою до Ріхтіка Д.О. та Ріхтік І.М. про стягнення збитків у сумі 65 828 грн.

Позиція відповідачів:

Відповідач вважає, що він виконав зобов`язання за Договором підряду від 03.08.2020 належним чином, у зв`язку з чим були підписані сторонами Договору акти виконаних робіт, згідно яких сторони претензій одна до одної не мають. Доводи позивача щодо неналежного виконання робіт не підтверджено належними та допустимими доказами, претензія щодо недоліків робіт надійшла у формі позовної заяви через чотири роки після виконання робіт.

Також відповідач не погоджується з вимогою про відшкодування збитків, у зв`язку з тим, що законом та договором не передбачено відповідальність виконавця за появу тріщин на будівлі. Позивачем не доведено наявність збитків, а також те, що такі збитки виникли з вини неналежного виконання робіт відповідачем.

Представник відповідачів зазначає, що у позовній заяві позивач посилається на те, що Ріхтик Д.О. виконав роботи за договором підряду неякісно (порушено пункт 2.1.1. Договору), та без додержання будівельних норм і правил (порушено пункт 2.1.2.), однак він не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки по завершенню проведення будівельних робіт позивач прийняв їх в повному об`ємі та не мав зауважень щодо їх якості виконання. Позивачем не обґрунтовано яким чином порушення зазначених умов договору відповідачем призвело до виникнення шкоди.

Крім того, відповідач вказує, що жодним доказом у справі не доведено, що саме з вини відповідачів виникли тріщини на фасаді об`єкту нерухомості, а висновок додаткової будівельно-технічної експертизи №24-5745 від 15.11.2024, в якому визначено вартість робіт та матеріалів, необхідних для усунення недоліків робіт, виконаних Ріхтік Д.О. та Ріхтік І.М., при тому, що визначення недоліків робіт не було предметом додаткової експертизи, не встановлює недоліки, що виникли у зв`язку з неналежним виконанням робіт підрядником.

Ураховуючи зазначене, представник відповідачів просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Південна телекомунікаційна компанія» до Ріхтік Дмитра Олеговича та Ріхтік Інни Миколаївни про стягнення збитків.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд установив:

Згідно з ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

За приписами ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч. 1ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 6, 627, 628 ЦК України).

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ Південна телекомунікаційна компанія та ФОП Ріхтік Д.О. укладено договір підряду про надання послуг (робіт) від 03.08.2020 та між ТОВ Південна телекомунікаційна компанія та ФОП Ріхтік І.М. укладено договір підряду № Г-24/05/2021 від 24.05.2021, за умовами яких підрядники зобов`язалися на власний ризик виконати певний перелік робіт, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити їх.

За результатами виконання зазначених договорів між Сторонами було підписано Кошториси та Акти надання послуг (приймання-передачі) у яких, визначався об`єм та вартість робіт, які підлягають виконанню, а також об`єм та вартість матеріалів, необхідних для виконання робіт. Зокрема у Актах надання послуг визначалися фактично виконані роботи та фактично витрачені матеріали із визначенням їх об`єму та вартості.

Позивач посилається на ті обставини, що підрядниками (відповідачами у справі) роботи здійсненні на виконання умов договорів підряду на об`єкті ТОВ Південна телекомунікаційна компанія: м.Одеса, вул. Академіка Корольова, 7 Г, були виконані із невідповідністю якості, обумовленій сторонами в договорах підряду та просить суд стягнути збитки у загальній сумі 65 828,00 грн, які необхідні для здійснення опоряджувальних робіт.

В обґрунтування зазначених вимог позивач посилається на висновок експерта від 09.12.2024 № 24-5745/2, який видано за результатом проведення додаткової будівельно-технічної експертизи, відповідно до якого:

- щодо робіт, виконаних ФОП Ріхтіком Д.О вказано наступне: загальна вартість виконаних робіт складає 464 648.90 грн. (відповідно до Актів надання послуг до Договором підряду про надання послуг (робіт) від 03.08.2020 р., а саме № 3,4,6.1.12.1.5,7); перелік, обсяг та вартість робіт, виконаних ФОП Ріхтіком Д.О., щодо фасаду будівлі визначено як: Монтаж лісів - 214.00 кв.м. - 6 420,00 грн.; Обрубка штукатурки - 102,80 кв.м. - 6 168.00 грн.; Установка маяків - 108.40 м.п. - 3 252,00 грн.; Штукатурка стін - 191,30 кв.м. - 22 956.00 грн.; Штукатурка откосів - 39.60 м.п. - 4 752.00 грн. Перетяжка стін - 165,30 кв.м. - 16 530.00 грн.; вартість виконаних будівельних робіт, які стосуються опоряджувальних робіт по фасаду будівлі становить 60 078,00 грн;

- щодо робіт, виконаних ФОП Ріхтік І.М. вказано наступне: загальна вартість виконаних робіт складає 5 750.00 грн. (відповідно до Акту № 1 надання послуг до Договору підряду про надання послуг (робіт) Г-24/05/2021 від 24.05.2021 р.); перелік, обсяг та вартість робіт, виконаних ФОП Ріхтік І.М., щодо фасаду будівлі визначено як: кварцування стін - 230.00 кв.м. 5 750,00 грн; вартість виконаних будівельних робіт, які стосуються опоряджувальних робіт по фасаду будівлі становить 5 750,00 грн.

Щодо виявлених недоліків у висновку вказано, що на фасаді будівлі наявні тріщини з розкриттям тріщин від 1 до 4 мм, та були виявлені тріщині з значно більшою шириною розкриття на другому поверсі будівлі, які були відремонтовані після закінчення робіт по фарбуванню стін фасадів, що свідчить про те, що якість виконаних робіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з будівництва ДБН А.3.1-5 (розділ 8), Регламент контролю якості виконання опоряджувальних робіт (розділ 1 та 5), ДСТУ-Н Б В.2.6-203:2015 та Регламенту контролю якості улаштування непрохідних комунікаційних каналів; утворення тріщин не дає можливості нормальної подальшої експлуатації опорядження будівлі в терміни, передбаченими чинними будівельними нормами; виконані роботи щодо опорядження фасаду будівлі відповідно до Договору підряду про надання послуг (робіт) від 03.08.2020 р. та виконані роботи щодо опорядження фасаду будівлі відповідно до Договору № Г-24/05/2021 від 24.05.2021 потребують демонтажу по всій площі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Суд зазначає, що для стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, наявності збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вини. Відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань.

Для застосування відповідальності у вигляді стягнення збитків, позивач повинен довести наявність у нього збитків, протиправних дій відповідача та причинного зв`язку між збитками позивача та діями відповідача. Вимога про відшкодування збитків може пред`являтися виключно у разі, якщо збитки є результатом порушення права і виключно до особи, яка це право порушила.

Отже, позивач, з урахуванням положень частини 1 статті 74 ГПК України, у контексті спірних правовідносин повинен довести факт невиконання (неналежного виконання) умов договору підряду - протиправної поведінки, наявність збитків та їх розмір, а також причинний зв`язок між збитками позивача та діями відповідача.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 24.07.2018 у справі №916/2408/17.

У висновку будівельно-технічної експертизи від 30.09.2022 №21-4720/4721 експерт зазначає про можливі причини виникнення порушень якості, проте не конкретизує, які саме порушення мали місце при виконанні будівельних робіт та не пов`язує їх із діями та/або бездіяльністю відповідачів у справі.

Із наведеного висновується, що припущення експерта про ймовірні причини порушень якості робіт неможливо розцінювати як стверджувальні висновки спеціаліста в галузі будівництва, а відповідно як доказ причинного зв`язку між порушенням відповідачами будівельних нормативів та виникнення дефектів фасаду, оскільки ступінь впливу кожного з таких ймовірних чинників на такі дефекти експертом не визначена, стверджувати, що виключно порушення технології виконання робіт відповідачами є причиною їх виникнення дефектів - неможливо.

Щодо посилань позивача на висновок будівельно-технічної експертизи 09.12.2024 № 24-5745/2 при зазначенні суми збитків, господарський суд зазначає, що у висновку експерта визначено саме вартість опоряджувальних робіт по фасаду будівлі, а не збитків. При цьому жодний доказ по справі не визначає, що такі відновлювальні роботи є обов`язкові, необідні та їх не виконання може призвести до погіршення якості будівлі, або призвести до неможливості її використання.

Ураховуючи зазначене, господарський суд дійшов висновку, що позивачем не доведено причинно-наслідковий зв`язок між порушеннями відповідачами будівельних норм, та дефектами/пошкодженнями фасаду будівлі.

Разом з тим, як убачається із зібраних у справі доказів та встановлено під час судового розгляду справи, роботи ремонту фасаду відповідачами виконані та прийняті позивачем у справі без будь-яких зауважень, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями Кошторисів та Актів надання послуг підписаних сторонами та скріплених печатками. Щодо відповідності обумовленої сторонами в Договорі якості робіт, то належних доказів невідповідності виконаних робіт щодо ремонту фасаду суду не подано.

За таких обставин, зібрані у справі докази в їх сукупності не свідчать про існування всіх необхідних елементів складу цивільного правопорушення, що є необхідною умовою для притягнення відповідача у справі до цивільної відповідальності у вигляді стягнення збитків. Крім того, позивачем не доведено у даному випадку наявності протиправної поведінки відповідачів, обґрунтованості заявленої до стягнення як збитки суми та існування причинного зв`язку, що є підставою для відмови у позові.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Згідно з ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У рішенні Європейського суду з прав людини Серявін та інші проти України (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п.30, від 27 вересня 2001 року).

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що в задоволенні позову судом відмовлено, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Південна телекомунікаційна компанія до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення збитків у сумі 65 828 грн відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору за подання позову покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю Південна телекомунікаційна компанія.

Згідно з ч.ч.1, 2ст.241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

Повне рішення складено та підписано 14.04.2025.

Суддя Т.І. Демченко