ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" квітня 2025 р. Cправа № 902/146/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Астон-Агро" (вул. Магістрацька, буд. 158, прим. 15,16, м. Вінниця, 21020)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернофарт" (вул. Артинова Архітектора, буд. 46, офіс 15,16, м. Вінниця, Вінницька обл., Вінницький р-н., 21050)

про стягнення 260 000,00 грн

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Надтока Т.О.

за участю представників сторін:

позивача: Дремлюх О.М.

відповідача: не з`явився

В С Т А Н О В И В :

06.02.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Астон-Агро" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернофарт" про стягнення 260 000,00 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 06.02.2025 справу передано для розгляду судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 11.02.2025 відкрито провадження у справі 902/146/25. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 11.03.2025.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача. Представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений ухвалою суду від 11.02.2025.

За результатами проведеного судового засідання суд дійшов висновку про закриття підготовчого засідання та призначення судового розгляду справи по суті, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 11.03.2025 повідомлено учасників справи про розгляд справи по суті, що відбудеться 10.04.2025.

На визначену судом дату в судове засідання з`явився представник позивача.

Представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені, про що поштове повідомлення № 783 від 17.02.2025.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст.13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідача.

З огляду на вищезазначене суд приходить висновку, що відповідач належним чином був повідомлений про дане судове засідання. Неявка останнього є підставою до розгляду справи за його відсутності, що передбачено п.1 ч.3 ст.202 ГПК України.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Між ТОВ "Астон - Агро" і ТОВ «Зернофарт» було укладено договір поставки № 03-Сн від 02.10.2023.

Згідно п.1.1. даного договору Постачальник зобов`язувався передати у встановлений Договором термін Товар у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його на умовах даного договору.

Відповідно до п. 1.2. договору визначено, що Товаром, що постачається за цим Договором, є сільськогосподарська продукція українського походження та/або продукт її переробки (далі - по тексту «Товар»). Найменування, асортимент, кількість та вартість Товару визначаються Сторонами у Специфікації/Специфікаціях, що є невід`ємними частинами цього договору.

Поставка Товару здійснюється однією або кількома партіями. Кількість Товару в кожній партії та строк поставки партії Товару вказується у Специфікаціях п.3.1 договору).

03.06.2024 між сторонами договору було погоджено та підписано Специфікацію № 12 якою погоджено наступне: кількість Товару складає 25 (Двадцять п`ять) тон 00 кг +/- 10 % за вибором Продавця. Всього вартість Товару складає 489 999,93 грн. (Чотириста вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять грн. 93 коп.), в т. ч. ПДВ (14%) - 60 175,43 грн. Пакування: насипом. Оплата: 86% - не пізніше 13.06.2024, 14% - по факту реєстрації податкової накладної (не пізніше 13.06.2024). Товар повинен відповідати вимогам ДСТУ 7011:2009 і додатково наступним якісним характеристикам: вологість - не більше 8% смітна домішка - не більше 2%; вміст олії - не менше 50% без плісняви, без шкідливої домішки, без зараженості шкідниками і карантинними видами бур`янів та без сторонніх запахів. Ціна набирає чинності з моменту підписання Специфікації. Умови поставки Товару: СРТ-авто (термін «ІНКОТЕРМС 2010») за адресою: Вінницька обл.. Вінницький р-н. с. Зарванці, вул. Спортивна, 1 А. Строк поставки: до 05.06.2024. Постачальник підтверджує, що Товар українського походження. Дана Специфікація укладена з метою визначення істотних умов Договору поставки № 03-Си вії 02.10.2023 і є невід`ємною його частиною.

23.05.2024 між сторонами договору було погоджено та підписано Специфікацію № 11 якою визначено наступне: кількість Товару складає 15 (П`ятнадцять) тон 00 кг +/- 10 % за вибором Продавця; всього вартість Товару складає 265 500,07 грн. (Двісті шістдесят п`ять тисяч п`ятсот грн. 07 коп.), в т. ч. ПДВ (14%) - 32 605,27 грн; Пакування: насипом; Оплата: 86% - не пізніше 31.05.2024, 14% - по факту реєстрації податкової накладної (не пізніше 31.05.2024);товар повинен відповідати вимогам ДСТУ 7011:2009 і додатково наступним якісним характеристикам: вологість - не більше 8%; смітна домішка - не більше 2%; вміст олії - не менше 50% без плісняви, без шкідливої домішки, без зараженості шкідниками і карантинними видами бур`янів та без сторонніх запахів; наявність генетично модифікованих організмів не допускається; ціна набирає чинності з моменту підписання Специфікації; умови поставки Товару: FСА-авто (термін «ІНКОТЕРМС 2010») за адресою: Вінницька обл., Жмеринський р- н, с. Кам`яногірка; строк поставки: до 27.05.2024.

21.05.2024 між сторонами договору було погоджено та підписано Специфікацію № 10 якою погоджено: кількість Товару складає 27 (Двадцять сім) топ 00 кг +/- 10 % за вибором Продавця; всього вартість Товару складає 489 299,87 грн. (Чотириста вісімдесят три тисячі двісті дев`яносто дев`ять грн. 87; коп.). в т. ч. ПДВ (14%) - 59 352,62 грн; пакування: насипом; оплата: 86% - не пізніше 25.03.2024, 14% - по факту реєстрації податкової накладної (не пізніше 25.03.2024); товар повинен відповідати вимогам ДСТУ 7011:2009 і додатково наступним якісним характеристикам: вологість - не більше 8%; смітна домішка - не більше 2%; вміст олії - не менше 50%; без тісняви, без шкідливої домішки, без зараженості шкідниками і карантинними видами бур`янів та без сторонніх запахів; наявність генетично модифікованих організмів не допускається; ціна набирає чинності з моменту підписання Специфікації; умови поставки Товару: FCА-авто (термін «ІНКОТЕРМС 2010») за адресою: Вінницька обл., Барський р-н, с. Верхівка; строк поставки: до 25.05.2024.

15.03.2024 між сторонами договору було погоджено та підписано Специфікацію № 9 якою було погоджено, що кількість Товару складає 20 (Двадцять) топ 00 кг +/-10 % за вибором Продавця; всього вартість Товару складає 290 000,04 грн. (Двісті дев`яносто тисяч грн. 04 коп.), в т. ч. ПДВ (14%) - 35614,04 грн; пакування: насипом; оплата: 86% - не пізніше 25.03.2024, 14% - по факту реєстрації податкової накладної (не пізніше 25.03.2024); товар повинен відповідати вимогам ДСТУ 7011:2009 і додатково наступним якісним характеристикам: вологість - не більше 8%; смітна домішка - не більше 2%; вміст олії - не менше 50%; без плісняви, без шкідливої домішки, без зараженості шкідниками і карантинними видами бур`янів та без сторонніх запахів; ціна набирає чинності з моменту підписання Специфікації; умови поставки Товару: СРТ-авто (термін «ІНКОТЕРМС 2010») за адресою: Вінницька обл., Вінницький р-н, с. Зарванці; строк поставки: до 20.03.2024 року.

Як слідує з матеріалів справи, виконуючи вимоги п.3.1. договору ТОВ «Астон-Агро» виконало свої зобов`язання щодо поставки Товару в повному обсязі відповідно до умов договору, що підтверджується підписаними відповідачем видатковими накладними: № 245 від 15.03.2024 на суму 270 280 грн 04 коп.; № 380 від 21 травня 2024 року на суму 475 781 грн. 87 коп.; № 398 від 24 травня 2024 року на суму 218 064 грн 06 коп.; № 410 від 03 червня 2024 року на суму 516 263 грн. 92 коп та товарно-транспортними накладними.

Умовами укладеного договору погоджено, що оплата за поставлений Товар згідно п.4.3. договору повинна бути проведена відповідачем на протязі 3-х банківських днів, якщо умовами Специфікації не передбачений інший порядок оплати.

Відповідачем було частково проведено погашення заборгованості у розмірі 15 000 грн згідно платіжної інструкції № 585 від 19.07.2024.

Поряд з цим, заборгованість відповідача перед позивачем не заперечується, що підтверджується підписаним сторонами актом звірки взаєморозрахунків станом на 16.07.2024 року на суму 275 000,00 грн.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Статтею 193 Господарського кодексу України (надалі ГК України) встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфа 1 глави 30 ГК України, глави 54 ЦК України (поставка, купівля-продаж).

Згідно із ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ним, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За своєю правовою природою правовідносини між позивачем та відповідачем в межах даного спору врегульовано положеннями глави 54 Цивільного кодексу України, враховуючи укладеного між сторонами договору поставки № 03-Сн від 02.10.2023.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 5, 8 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно із ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст. 632 ЦК України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу

Відповідно до ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Як підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем, останнім в порушення прийнятих на себе зобов`язань за договором не було здійснено остаточної оплати вартості поставленого позивачем товару на суму 260 000,00 грн.

В силу приписів ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У зв`язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення 260 000,00 грн основного боргу є обґрунтованими, доведеними належними, допустимими, достовірними доказами не спростовані відповідачем, тому підлягають задоволенню.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Отже, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доказово обґрунтованими та нормативно підставними, а тому підлягають задоволенню, з наведених вище мотивів.

Згідно з ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернофарт" (вул. Артинова Архітектора, буд. 46, офіс 15,16, м. Вінниця, Вінницька обл., Вінницький р-н., 21050, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Астон-Агро" (вул. Магістрацька, буд. 158, прим. 15,16, м. Вінниця, 21020, ) 260 000,00 грн заборгованості та 3 900,00 грн витрат зі сплати судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Згідно із приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення надіслати на електронні адреси позивача - , відповідача - та до Електронних кабінетів ЄСІТС.

Повне рішення складено 17 квітня 2025 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи