УХВАЛА

16 квітня 2025 року

м. Київ

cправа № 908/305/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І. В. (головуючої), Ємця А. А. та Колос І.Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги RAFBEТ Limited Liability Company, 465 Brickell Ave № 601, Miami FL 33131, the United States of America (Товариства з обмеженою відповідальністю "РАФБЕТ", 465 Брікелл Авеню № 601, Маямі, штат Флорида, 33131, Сполучені Штати Америки; далі - Товариство)

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.02.2025

за позовом Товариства

до ОСОБА_1

про стягнення 17 510,00 доларів США, що еквівалентно 658 458,30 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство 07.04.2025 (згідно зі вхідним штампом Верховного Суду) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.02.2025, а рішення Господарського суду Запорізької області від 15.07.2024 у справі № 908/305/24 залишити в силі.

Перевіривши матеріали поданої касаційної скарги, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; Кодекс) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Аналогічне положення закріплено і у частині першій статті 17 ГПК України.

Згідно з частиною сьомою статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Позов у цій справі було подано у 2024 році, де відповідно до приписів статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2024" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2024 року був визначений у розмірі 3 028,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у даній справі заборгованості за договором надання послуг у розмірі 17 510,00 доларів США, що еквівалентно 658 458,30 грн, а, отже, з огляду на наведені норми, ціна позову у даній справі не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 514 000 грн).

Так, згідно з рішенням Господарського суду Запорізької області від 15.07.2024 у справі № 908/305/24 позов задоволено: стягнуто з відповідача на користь Товариства грошові кошти згідно договору надання послуг у розмірі 17 510, 00 доларів США, що еквівалентно 658 458, 30 грн, 9 876, 87 грн судового збору, 22 608, 00 грн витрат за переклад документів, 2 665, 37 грн витрат на проїзд представника та 387, 00 грн витрат на придбання цифрових носіїв.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.02.2025, зокрема: рішення Господарського суду Запорізької області від 15.07.2024 у цій справі скасовано з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у підпунктах "а", "б", "в" та "г" цієї ж норми.

При цьому тягар доказування наявності підстав, передбачених згаданими підпунктами пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, покладається на скаржника.

Однак наявності таких випадків з обставин даної справи не вбачається, а скаржником у касаційній скарзі не наведено обґрунтувань, які можуть бути визнані такими, що підпадають під дію пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

З урахуванням зазначеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.02.2025 у цій справі на підставі пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись частиною п`ятою статті 12, статтею 234, пунктом 2 частини третьої статті 287, статтею 293 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою RAFBEТ Limited Liability Company (Товариства з обмеженою відповідальністю "РАФБЕТ") на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.02.2025 зі справи №908/305/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя А. Ємець

Суддя І. Колос