ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2025 Справа № 914/3210/24

За позовною заявою: Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області, м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю імені Маркіяна Шашкевича, с.Почапи, Золочівський район, Львівська область

за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Регіонального відділення фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м.Львів

про: стягнення 191605,40 грн основного боргу, 33071,69 грн пені, 495991,39 грн неустойки за період з 10.07.2023 по квітень 2024 за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №67 від 17.10.2022

Суддя Ділай У.І.

Секретар Ю.І.Кохановська

За участі представників:

Від позивача: Н.М. Мацкула - представник

Від відповідача: О.О.Дегтяренко - представник

Від третьої особи: І.О.Жуган - представник

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.12.2024, справу №914/3210/24 розподілено судді У.І.Ділай.

Ухвалою від 01.01.2025 позов залишено без руху.

09.01.2025 від позивача на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою від 14.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 06.02.2025.

Ухвалою від 06.02.2025 розгляд справи відкладено на 04.03.2025.

Ухвалою від 04.03.2025 продовжено строк розгляду підготовчого провадження, судове засідання призначено на 18.03.2025.

Ухвалою від 18.03.2025 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.04.2025.

У судовому засіданні від 01.04.2025 оголошено перерву до 08.04.2025.

Представник позивача в судовому засіданні 08.04.2025 підтримав позов, з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи.

У судовому засіданні 08.04.2025 представник відповідача заперечив проти позову, оскільки вважає заявлені вимоги безпідставними.

Представник третьої особи в судовому засіданні 08.04.2025 надав пояснення по суті позову.

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

17.10.2022 між Регіональним відділенням ФДМ України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (надалі третя особа, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю імені Маркіяна Шашкевича (надалі відповідач, орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 67, згідно з п. 1.1. якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування майно. Об`єкт оренди - державне нерухоме майно - нежитлові приміщення розташовані на IV, V та VI - му поверхах, загальною площею 797,9 кв.м., а саме: нежитлові приміщення IV поверху площею,.258,6 кв.м. - 7 кабінетів та допоміжні підсобні приміщення; V поверху площею 207,2 кв.м. - 3 кабінети та підсобне приміщення; VI поверху площею 332,1 кв.м. - 14 кабінетів та 5 підсобних приміщень, розташованих за адресою: м. Львів, вул. Вітовського Д., буд., 18.

У розділі II договору «Незмінювані умови договору» зазначено, що договір укладено між орендарем та орендодавцем, відповідно до вимог абз. 2 п. 81 Порядку без участі балансоутримувача, через відмову останнього від участі у договорі.

За умовами договору балансоутримувачем є Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області.

17.10.2022 між Регіональним відділенням ФДМ України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях та Товариством з обмеженою відповідальністю імені Маркіяна Шашкевича було підписано Акт приймання-передачі в оренду нерухомого майна або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності.

Згідно з п.п 3.3. та 3.4 договору відповідач зобов`язався сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному у пункті 16 Умов (50% - балансоутримувачу; 50% - до державного бюджету) до 15 числа поточного місяця оренди.

Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області (балансоутримувачем) направляв на відповідачу рахунки на оплату орендної плаги (50% балансоутримувачу), та Акти виконаних робіт:

-№ 11 від 15.06.2023 на суму 159 327,34 грн (за період листопад 2022 року - травень 2023 року);

-№ 16 від 06.07.2023 на суму 50 031,02 грн (червень-липень 2023 року).

Як зазначив позивач Товариство з обмеженою відповідальністю імені Маркіяна Шашкевича не оплатило зазначені рахунки та допустило прострочення сплати орендної плати балансоутримувачу.

В подальшому, 24.07.2023 РВ ФДМ України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях листом від 21.07.2023 № 14-114-03437 повідомило Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області про відмову від договору № 67 від 17.10.2022 на підставі п. 12.7.1. Договору.

Відповідно до п. 12.8 договору, договір вважається припинений на п`ятий робочий день після надіслання орендодавцем орендарю листа про дострокове припинення цього договору. Дата дострокового припинення договору на вимогу орендодавця встановлюється на підставі штемпеля поштового відправлення на поштовому відправленню.

22.05.2024 Господарський суд Львівської області у справі № 914/36/24 задоволив частково позов Регіонального відділення Фонду державного майна по Львівській Закарпатській та Волинській областях до Товариства з обмеженою відповідальністю імені Маркіяна Шашкевича про стягнення заборгованості та виселення з нежитлових приміщень. Господарський суд вирішив стягнути з відповідача на користь позивача 147974,96грн та виселити Товариство з обмеженою відповідальністю імені Маркіяна Шашкевича з нежитлових приміщень, які розташовані на IV, V, VI поверхах загальною площею 797,9 м2, а саме: нежитлові приміщення IV поверху площею 258,6 м2 7 кабінетів та допоміжні підсобні приміщення; V поверху площею 207,2 м2 3 кабінети та підсобне приміщення; VI поверху площею 332,1 м2 14 кабінетів та 5 підсобних приміщень, розташованих за адресою: місто Львів, вулиця Д. Вітовського, 18 (перебувають на балансі Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області).

Позивач зазначив, що спірний договір припинив свою дію 10.07.2023, однак, орендар не повернув орендованого приміщення. Лише 15.07.2024 орендодавець повернув балансоутримувачу орендоване майно, про що складено акт приймання- передачі орендованого майна.

За твердженням позивача під час дії договору орендарем не було здійснено жодної оплати орендної плати балансоутримувачу.

У порядку досудового розслідування позивач направляв відповідачу претензію про оплату боргу № вих 09 2-9/6243 від 08.11.2023 про сплату 191605,40 грн (за період листопад 2022 -липень 2023); 43161,78грн пені (за період з 16.11.2022 по 31.10:2023); 185 598,95 грн неустойки у розмірі подвійної плати (за період з 10.07.2023 по 31.10.2023). Однак, вказана претензія залишена без відповіді та задоволення.

Спір виник внаслідок того, що відповідач не виконав взятих зобов`язань за спірним договором, не оплативши орендну плату та не повернувши орендоване майно. Відтак, позивач подав позов до Господарського суду Львівської області про стягнення з відповідача 91605,40 грн основного боргу, 33071,69 грн пені, 495991,39 грн неустойки за період з 10.07.2023 по квітень 2024 року.

Відзиву на позов відповідач не подав. Проте, під час розгляду справи по суті представник товариства усно заперечив проти позовних вимог, зазначивши, що Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області спірний договір не підписувало та не є балансоутримувачем орендованого приміщення.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, Регіональне відділення ФДМ України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях та відповідач уклали договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 67 від 17.10.2022, у зв`язку з чим набули взаємних прав і обов`язків.

У розділі II договору «Незмінювані умови договору» зазначено, що договір укладено між орендарем та орендодавцем, відповідно до вимог абз. 2 п. 81 Порядку без участі балансоутримувача, через відмову останнього від участі у договорі.

За умовами договору балансоутримувачем є Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області (п.3-1 розділу І «Змінюваних умов договору»).

У матеріалах справи відсутні та сторонами не надані докази визнання недійсним спірного договору чи визнання неукладеним в певній частині.

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Аналогічну норму містить частина 1 статті 283 Господарського кодексу України, згідно з якою за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

17.10.2022 між Регіональним відділенням ФДМ України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях та Товариством з обмеженою відповідальністю імені Маркіяна Шашкевича було підписано Акт приймання-передачі в оренду нерухомого майна або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності.

Згідно з п.п 3.3. договору відповідач зобов`язався сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному у пункті 16 Умов (50% - балансоутримувачу; 50% - до державного бюджету) до 15 числа поточного місяця оренди.

Згідно з частиною 1 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Пунктом 1 статті 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Як встановлено судом та не заперечено сторонами під час дії договору орендарем не було здійснено жодної оплати орендної плати балансоутримувачу.

Пунктом 12.7.1 договору оренди від 17.10.2022 (незмінюваних умов) встановлено, що договір може бути достроково припинений на вимогу орендодавця, якщо орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше 3 місяців або сумарна заборгованість з орендної плати більша ніж плата за 3 місяці.

Пунктом 12.8 Договору оренди від 17.10.2022 (незмінюваних умов) встановлено, що про наявність однієї з підстав для дострокового припинення договору з ініціативи Орендодавця, передбачених пунктом 12.7 цього договору, Орендодавець або Балансоутримувач повідомляє Орендареві та іншій стороні договору листом. У листі повинен міститись опис порушення і вимогу про його усунення в строк не менш як 15 та не більш як 30 робочих днів з дати реєстрації листа (у строк п`яти робочих днів, якщо порушення стосується прострочення сплати орендної плати або перешкоджання у здійсненні Орендодавцем або Балансоутримувачем контролю за використанням Майна). Лист пересилається на адресу електронної пошти Орендаря і поштовим відправленням із повідомленням про вручення і описом вкладення за адресою місцезнаходження Орендаря, а також за адресою орендованого Майна. Якщо протягом встановленого у приписі часу Орендар не усунув порушення, Орендодавець надсилає Орендарю лист, у якому повідомляє Орендареві про дострокове припинення договору на вимогу Орендодавця. У листі зазначається підстава припинення договору, посилання на вимогу про усунення порушення, а також посилання на обставини, які свідчать про те, що порушення триває після закінчення строку, відведеного для його усунення. Договір вважається припиненим на п`ятий робочий день після надіслання Орендодавцем або Балансоутримувачем Орендарю листа про дострокове припинення цього договору. Орендодавець надсилає Орендарю лист про дострокове припинення цього договору електронною поштою, а також поштовим відправленням із повідомленням про вручення і описом вкладення за адресою місцезнаходження Орендаря, а також за адресою орендованого Майна. Дата дострокового припинення цього договору на вимогу Орендодавця встановлюється на підставі штемпеля поштового відділення на поштовому відправленні Орендодавця.

03.07.2023 орендодавець надіслав відповідачу лист, згідно з яким відмовився від договору від 17.10.2022.

Зважаючи на умови п.12.8 договору оренди, спірний договір припинений з 10.07.2023.

15.07.2024 орендодавець повернув балансоутримувачу орендоване майно, про що складено акт приймання- передачі орендованого майна.

У порядку досудового розслідування позивач направляв відповідачу претензію про оплату боргу № вих 09 2-9/6243 від 08.11.2023 про сплату 191605,40 грн (за період листопад 2022 -липень 2023); 43161,78грн пені (за період з 16.11.2022 по 31.10:2023); 185 598,95 грн неустойки у розмірі подвійної плати (за період з 10.07.2023 по 31.10.2023). Однак, вказана претензія залишена без відповіді та задоволення.

Заперечення відповідача про те, що Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області спірний договір не підписувало та не є балансоутримувачем орендованого приміщення, відтак не може вимагати стягнення орендних платежів Господарський суд Львівської області відхиляє, з огляду на умови п.3-1 розділу І «Змінюваних умов договору», згідно з яким балансоутримувачем є Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області, а також на умови п.п 3.3. договору, згідно з якими відповідач зобов`язався сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному у пункті 16 Умов (50% - балансоутримувачу; 50% - до державного бюджету) до 15 числа поточного місяця оренди.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд звертає увагу, що обов`язок орендаря сплачувати орендну плату за користування орендованим майном зберігається до припинення договору (до спливу строку дії договору оренди), оскільки орендна плата є платою орендаря за користування орендованим майном та відповідає суті орендних правовідносин, що полягають у строковому користуванні орендарем об`єктом оренди на платній основі.

Отже, слід зазначити, що підписавши спірний договір, відповідач погодив його умови та зобов`язався оплачувати орендні платежі також й балансоутримувачу. Таким чином, позивач довів факт порушення відповідачем зобов`язань щодо оплати заборгованості за спірним договором. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимогу про стягнення з відповідача 91605,40 грн заборгованості з орендної плати (за період: з листопада 2022 року по 09.07.2023) слід задоволити.

Стосовно вимоги про стягнення 33071,69 грн пені за період з листопада 2022 року по 09.07.2023 суд зазначає таке.

Пунктом 3.8 договору оренди від 17.10.2022 (незмінюваних умов) встановлено, що на суму заборгованості орендаря зі сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши поданий розрахунок пені, судом встановлено, що позивач допустив арифметичні помилки. Так, за розрахунком суду з відповідача на користь позивача слід стягнути 29780,91грн пені за період з 16.11.2022 до 16.01.2024 в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України. В задоволенні решти вимог в цій частині слід відмовити.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача 495991,39 грн неустойки з 10 липня 2023 року по квітень 2024 року слід зазначити таке.

Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 ЦК України, статей 283, 284, 286 ГК України. Із припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за договором у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - негайно повернути наймодавцеві річ.

Після спливу строку дії договору найму (оренди) невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною другою статті 785 ЦК України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.

Частиною 2 ст. 785 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

З огляду на зазначене та зважаючи на обставини цієї справи, господарський суд відзначає, що саме в Регіонального відділення ФДМ України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях наявне право вимоги до відповідача на стягнення неустойки за користування річчю за час прострочення. Натомість, за спірним договором позивач не визначений орендодавцем та, відповідно, в нього відсутнє право вимоги згідно з ч. 2 ст. 785 ЦК України. Відтак, в Господарського суду Львівської області відсутні правові підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення 495991,39 грн неустойки в цьому спорі.

Судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 4, 7, 8, 73, 76-79, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю імені Маркіяна Шашкевича (79011, Львівська область, місто Львів, вулиця Вітовського Д., будинок 18; ідентифікаційний код 40349068) на користь Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області (79011, Львівська область, місто Львів, вулиця Вітовського, 18; ідентифікаційний код 40349068) 191605,40 грн основного боргу, 29780,91 грн пені та 3320,79 грн судового збору.

3.У задоволення решти вимог відмовити.

4.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 21.04.2025.

Суддя Уляна ДІЛАЙ