ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"22" квітня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/431/25

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригузи П.Д., розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, яка надійшла від позивача у справі (вх. №02.3.1-02/3721/25 від 17.04.2025 року),

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранітстрой-інвест". код ЄДРПОУ - 40057010, м. Київ, вул. Сирецька, буд. 9,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Тайм Групп", код ЄДРПОУ - 44733389, Закарпатська область, Мукачівський район, м. Мукачево, вул. Берегівська - об`їздна, буд. 14,

про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранітстрой-інвест", код ЄДРПОУ - 40057010, м. Київ, вул. Сирецька, буд. 9, звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Тайм Групп", код ЄДРПОУ - 44733389, Закарпатська область, Мукачівський район, м. Мукачево, вул. Берегівська - об`їздна, буд. 14, з позовними вимогами стягнення 1 962 101.84 грн. основного боргу, 234 377.53 грн. пені, 24 910.87 грн. 3% річних та 84 035.11 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою суду в межах даної справи від 10.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 06 травня 2025 року.

В подальшому на адресу суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову (вх. №02.3.1-02/3721/25 від 17.04.2025 року), в якій він просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать ТОВ "Транс Тайм Групп", а саме на: автомобіль марки Skoda Super B 2022 року виготовлення, заводський номер - TMBAM8NPXB300009, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований 25.10.2022 року; навантажувач фронтальний марки "НК-632", 2023 року виготовлення, заводський номер НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 та грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ "Транс Тайм Групп" в установі банку АТ КБ "Приватбанк" у межах ціни позову, що складає 2 305 425.35 грн.

Дана заява обґрунтована тим, що за доводами позивача, після отримання ухвали про відкриття провадження директор ТОВ "Транс Тайм Групп" зв`язався з директором ТОВ Гранітстрой-Інвест" та повідомив, що ТОВ "Транс Тайм групп" буде ініціювати процедуру припинення юридичної особи шляхом ліквідації та буде здійснювати реалізацію всього майна. За переконанням позивача така поведінка може свідчити про наміри відповідача ухилитися від виконання судового рішення. Позивач вказує, що намір відповідача ліквідувати юридичну особу та розпорядитися майном може призвести до: відчуження активів, що унеможливить стягнення заборгованості за рахунок майна відповідача; переведення грошових коштів на рахунки третіх осіб, що ускладнить їх арешт або стягнення; ускладнення чи повного унеможливлення виконання судового рішення, оскільки ліквідація юридичної особи призведе до припинення її існування як СПД.

На думку позивача, з огляду на значний розмір заборгованості (2 305 425.35 грн.) та вищезазначені дії відповідача, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або зробити неможливим ефективний захист порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В обґрунтування своїх вимог позивач надає суду:

1) Лист від Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області, в якому ГУ Держпродспоживслужби в Закарпатській області у відповідь на запит від 04.04.2025 №01-04/04 повідомляє, що за даними програми AgroTech в Єдиному реєстрі для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, рахується зареєстрованим навантажувач фронтальний марки "НК-632", 2023 року виготовлення, заводський номер № НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_3 ;

2) Звіт по ТОВ "Транс Тайм Групп", код ЄДРПОУ - 44733389, Закарпатська область, Мукачівський район, м. Мукачево, вул. Берегівська - об`їздна, буд. 14, сформований за допомогою онлайн-ресурсу "LIGA360". Згідно даних такого звіту, у власності підприємства перебуває наступний автотранспорт: Skoda Superb, VIN - НОМЕР_5 , номерний знак - НОМЕР_6 , дата реєстрації - 25.10.2022 року.

Розглянувши подану заяву, суд зазначає наступне.

Приписами ст. 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно ст. 137 ГПК України, позов забезпечується зокрема: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ч. 11 ст. 137 ГПК України).

Частиною 1 ст. 138 ГПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Приписами ст. 139 ГПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (ч. 5 ст. 139 ГПК України).

Суд зазначає, що заява про забезпечення позову (вх. №02.3.1-05/3721/25 від 17.04.2025 року), яка надійшла від Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранітстрой-Інвест", код ЄДРПОУ - 40057010, відповідає приписам ст. 138, 139 ГПК України.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

За змістом статті 136 Господарського процесуального кодексу України у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між певним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову чи забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення. Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові кошти), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Суд зазначає, що виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Європейським судом з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» (рішення від 19.03.1997) зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не можуть вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання ухваленого судового рішення, що повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини.

Господарський суд повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання ухваленого рішення.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

Предметом позовних вимог є вимога стягнення з відповідача на користь позивача 1 962 101.84 грн. основного боргу, 234 377.53 грн. пені, 24 910.87 грн. 3% річних та 84 035.11 грн. інфляційних втрат за договором поставки піску та щебеню №25/10-2024 від 25.10.2024, за яким відповідач не виконав свої зобов`язання. Виконання в майбутньому судового рішення у даній справі в разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач у власності наявні грошові кошти для їхнього стягнення на користь позивача, тому застосування заходу забезпечення позову, обраного позивачем в частині накладення часткового арешту на певне майно, суд вважає таким, що безпосередньо пов`язаний із предметом позову, є співмірним та відповідним заявленим вимогам.

Суд зазначає, що згідно приписів ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ст. 77 ГПК України).

На підставі вищевикладеного суд зазначає, що позивачем долучено до матеріалів справи належні і допустимі докази, які б підтверджували, що за ТОВ "Транс Тайм Групп", код ЄДРПОУ - 44733389, за даними програми AgroTech в Єдиному реєстрі для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, рахується зареєстрованим навантажувач фронтальний марки "НК-632", 2023 року виготовлення, заводський номер № НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_3 . Однак, позивачем, всупереч ст. 76, 77 ГПК України, не долучено до матеріалів справи належних і допустимих доказів, які б підтверджували наявність у відповідача на праві приватної власності автомобіля марки Skoda Superb, VIN - НОМЕР_5 , номерний знак - НОМЕР_6 , дата реєстрації - 25.10.2022 року. Під такими доказами, які б підтверджували право власності на вказаний автомобіль є свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інформація отримана з офіційних ресурсів Міністерства внутрішніх справ (зокрема, але не виключно витяг/інформаційна довідка з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів і т.д.). Долучений до матеріалів справи звіт, який сформований за допомогою онлайн-ресурсу Liga360, не може вважатись достовірним доказом в розмінні ст. 77 ГПК України, та не підтверджує актуальність вказаних даних щодо перебування спірного автомобіля у власності відповідача.

Що стосується необхідності накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ "Транс Тайм Групп" в установі банку АТ КБ "Приватбанк" у межах ціни позову, що складає 2 305 425.35 грн., то суд повторно зазначає, що позивачем не долучено доказів, які б підтверджували наявність відкритих у відповідача розрахункових рахунків конкретно в установі АТ КБ "Приватбанк". Крім того, накладення арешту на навантажувач фронтальний марки "НК-632", 2023 року виготовлення, заводський номер № НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_3 , є достатнім та співміврним заходом у даному випадку, враховуючи ціну позову - 2 305 425.35 грн.

Адекватність такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно відповідача полягає у тому, що такі дії забезпечать реальне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Таким чином, суд вважає, що пропоновані заходи забезпечення позову в частині часткового накладення арешту на спірне майно відповідають вимогам процесуального законодавства щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і майбутнім предметом позовної вимоги, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Суд звертає увагу на те, що можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України). Співмірність, зокрема передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (постанови Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №910/17014/20 та від 28.07.2021 у справі №910/3704/21).

При використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначити обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами (пункт 8.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20).

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Таким чином, з огляду на обставини справи, суд враховує, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Суд зазначає, що частиною 1 ст. 140 ГПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково (ч. 5 ст. 140 ГПК України).

Згідно приписів ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Таким чином, вказана заява підлягає задоволенню частково, а саме судом накладається арешт на таке майно - навантажувач фронтальний марки "НК-632", 2023 року виготовлення, заводський номер № НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_3 .

Керуючись ст. 2, 4, 5, 7, 13, 14, 15, 74, 86, 136-141, 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

п о с т а н о в и в:

1. Заяву про забезпечення позову, яка надійшла від позивача у справі (вх. №02.3.1-02/3721/25 від 17.04.2025 року) - задовольнити частково.

2. Накласти арешт на наступне майно, яке перебуває у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Тайм Групп", код ЄДРПОУ - 44733389, Закарпатська область, Мукачівський район, м. Мукачево, вул. Берегівська - об`їздна, буд. 14, а саме навантажувач фронтальний марки "НК-632", 2023 року виготовлення, заводський номер № НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_3 .

3. В задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранітстрой-інвест", код ЄДРПОУ - 40057010, м. Київ, вул. Сирецька, буд. 9,

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Транс Тайм Групп", код ЄДРПОУ - 44733389, Закарпатська область, Мукачівський район, м. Мукачево, вул. Берегівська - об`їздна, буд. 14,

Ця ухвала набирає законної сили з 22.04.2025, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 22.04.2028 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу складено та підписано 22 квітня 2025 року.

Суддя П. Д. Пригуза