УХВАЛА

17 квітня 2025 року

м. Київ

cправа № 915/891/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І. М. (головуючого), Ємця А. А., Малашенкової Т. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_1

на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2024

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про стягнення заборгованості в сумі 8 019, 20 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 18.02.2025 вперше подану касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач, скаржники) було повернуто скаржнику у зв`язку з тим, що останній не усунув недоліків поданої ним касаційної скарги, зокрема, щодо надання документів на підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідач 04.03.2025 повторно звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить: скасувати ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2024 у справі № 915/891/24; прийняти нове рішення, яким задовольнити клопотання відповідача та відстрочити скаржнику оплату судового збору за подання апеляційної скарги; визнати поважним причини пропуску строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного господарського суду від 25.11.2024 та поновити строк; відстрочити відповідачу сплату судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу апеляційного господарського суду від 25.11.2024 у справі № 915/891/24.

Ухвалою Верховного Суду від 20.03.2025 касаційну скаргу відповідача залишено без руху у зв`язку з тим, що скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), а підстави, наведені скаржником у клопотанні про поновлення строку, визнані Судом неповажними, а також скаржником не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі за розгляд вказаної касаційної скарги або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, а клопотання про відстрочення сплати судового збору не належно обґрунтовано; надано скаржнику строк для усунення недоліків, який становить не більше 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху; роз`яснено скаржнику наслідки невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали.

Копію ухвали Верховного Суду від 20.03.2025 у справі № 915/891/24 (документ в електронному вигляді) надіслано в Електронний кабінет одержувача: відповідача - 21.03.25 15:20, на підтвердження чого наявні довідка Касаційного господарського суд у складі Верховного Суду про доставку документа в кабінет Електронного суду.

Частиною шостою статті 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Скаржник звернувся 01.04.2025 через підсистему "Електронний суд" до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із заявою про усунення недоліків, в якій скаржник просить відстрочити оплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2024 до ухвалення судового рішення у справі № 915/891/24. При цьому, скаржник не зазначає на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 20.03.2025 у справі № 915/891/24 поважних причин для поновлення строку.

Строк для усунення недоліків касаційної скарги, визначений ухвалою Верховного Суду від 20.03.2025 почався 22.03.2025, ураховуючи отримання ухвали 21.03.2025, та тривав до 31.03.2025 включно, а з 01.04.2025 вказаний строк є таким, що сплинув.

Отже, скаржником не усунуто недоліки касаційної скарги в строк встановлений судом.

З урахуванням наведеного, заяву відповідача про усунення недоліків, в якій було зазначено лише повторне клопотання про відстрочення сплати судового збору, Суд залишає без розгляду.

Щодо поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, то як вказано вище від відповідача на адресу Верховного Суду не надходило жодних заяв про усунення вказаного недоліку касаційної скарги.

Відтак, Верховний Суд дійшов висновку про неповажність причин пропуску строку на касаційне оскарження ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2024 у справі № 915/891/24.

Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України").

Відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 292 ГПК України якщо заяву про поновлення строку не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Частиною другою статті 288 ГПК України установлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, можливість поновлення пропущеного процесуального строку пов`язана із наявністю саме поважних причин його пропуску. Нормами ГПК України чітко визначено строки вчинення процесуальних дій, порядок обчислення, початок відліку та їх закінчення. Процесуальні строки є обов`язковими як для суду, так і для учасників судового процесу, оскільки визначають, зокрема, час протягом якого має бути вчинено процесуальну дію.

Суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його поновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Верховний Суд зауважує, що клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними, а також повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості. Усталеною є практика Верховного Суду, що при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущений; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

З огляду на викладене, Суд дійшов висновку, що скаржник протягом встановленого строку не усунув недоліки поданої ним касаційної скарги, зокрема, останнім не подано заяву про поновлення строку із зазначення у ній поважних причин пропуску строку та не додано доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку, а також не наведено інших підстав для поновлення строку, ніж ті, які були визнані Судом неповажними в ухвалі від 20.03.2025. Також скаржником не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі за розгляд вказаної касаційної скарги.

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається; залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 43 ГПК України суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Суд наголошує, що частиною четвертою статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Керуючись статтями 234, пунктом 4 частини першої статті 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2024 у справі № 915/891/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя А. Ємець

Суддя Т. Малашенкова