РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.03.2025Справа № 910/12510/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Міністерства оборони України

про стягнення 257679756,10 грн.

за участі представників:

від позивача: Маліцький В.В., Хор`яков І.М., Кулініч А.П.

від відповідача: Заведій В.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства оборони України про стягнення 257679756,10 грн. заборгованості за договором від 25.12.2023 № 370/1/5/18/ВС/268/2023-ЦЮ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

22.10.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.11.2024 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2024 заяву Міністерства оборони України про продовження строку на подання відзиву задоволено. Продовжено Міністерству оборони України процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву до 23.11.2024 включно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2025 заяву Міністерства оборони України про закриття провадження у справі (у частині) задоволено повністю. Провадження у справі № 910/12510/24 у частині позовних вимог про стягнення 251 765 200,80 грн. основного боргу закрито.

У відзиві на позовну заяву відповідач наголосив, що договір про надання послуг з організації перевезень залізничним транспортом військових вантажів № 370/1/5/18/ВС/268/2023-ЦЮ від 25.12.2023 на загальну суму 2 084 160 471,60 грн. у частині розрахунків виконаний у повному обсязі. Відтак, послуги на суму 244 859 696,90 грн. підтверджуються та можуть бути оплачені у разі укладання договору; на суму 268 066,82 грн. документи були відкориговані позивачем у липні та серпні 2024 року; документи на суму 1 095 823,74 грн. можуть бути прийняті до оплати у разі проведення перерахунку плати за користування вагонами відповідно до умов договору; інші документи не можуть бути підтверджені до оплати як такі, що нараховані всупереч умовам договору або вимогам керівних документів. При цьому, оплата послуг із перевезення гуманітарних вантажів має відбуватись відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про особливості здійснення гуманітарної допомоги, яка перевозиться залізничним транспортом в умовах воєнного стану» від 27.03.2022 №379.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25.12.2023 між позивачем (перевізник) та відповідачем (замовник) укладено договір про надання послуг з організації перевезень залізничним транспортом військових вантажів і проведення розрахунків за них № 370/1/5/18/ВС/268/2023-ЦЮ, предметом якого є послуги з перевезень громадським, залізничним транспортом (60210000-3) (послуги з перевезень залізничним транспортом військових вантажів) (далі - Послуги). Послуги включають надання власного вагону Перевізника для перевезення та інші послуги, пов`язані з організацією перевезення військових вантажів. Послуги можуть надаватися у власних вагонах Перевізника, у вагонах Замовника та вагонах залізниці іншої держави.

Відповідно до пункту 3.1 Договору (у редакції Додаткової угоди № 1 від 27.02.2024) ціна договору визначається в межах сум, передбачених відповідними бюджетними асигнуваннями на 2024 рік та становить 970200000 грн., у т.ч. ПДВ 161700000 грн.

Згідно з пунктом 4.1 Договору розмір плати за перевезення вантажу у вагоні Перевізника складається з: 1) плати за перевезення (провізної плати) навантаженого власного вагону Перевізника та інших платежів, які визначаються за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів встановленим для власного вагону перевізника; 2) компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону Перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, з урахуванням коригуючих коефіцієнтів . до тарифів Збірника тарифів на дату відправлення вагону, скореговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в Додатку 2 до цього Договору. Якщо тарифна відстань за перевезення власних вагонів Перевізника в порожньому етапі перевищуватиме 2190 км, то плата визначається з використанням формул, наведених у пункті 2 розділу IV Збірника тарифів, за фактичну відстань та коефіцієнту, що коригує вартість за операцію руху залежно від відстані перевезення, який має значення у тарифному поясі «від 2091 км до 2190 км». Під час визначення тарифної відстані за перевезення порожніх власних вагонів Перевізника неповні кілометри округлюються до повних за загальними правилами; 3) плати за використання власного вагону Перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у вантажному та порожньому рейсах).

За змістом пункту 5.1 договору оплата послуг за цим Договором здійснюється у національній валюті України - гривні, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання Перевізника, вказаний у п. 5.9. Договору за фактично надані Перевізником послуги.

При оформленні військових перевезень комплект документів, які належать Замовнику (або у випадку втрати документів внаслідок бойових дій - належним чином завірені їх копії, або дублікати), а саме: накладні, накопичувальні картки, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, відомості плати за користування вагонами та інші документи, які підписані уповноваженими представниками військових частин (військових підрозділів) та працівниками станції (далі - розрахункові документи), направляються зі станцій, де здійснювалось оформлення військових перевезень, до виробничих структурних підрозділів філії «ЄРЦ» для опрацювання та подальшої видачі їх представнику Управління військових сполучень на залізницях (далі - представники Замовника) для перевірки правильності нарахувань та оформлення розрахункових документів (пункт 5.4 договору).

У пункті 6.1 договору строк надання Послуг встановлений до 31.12.2024 року.

Відповідно до пункту 6.2 договору надання Послуг за цим Договором здійснюється на підставі витягів з плану військових перевезень, які Замовник пред`являє Перевізнику через представника Замовника на регіональній філії «Південно-Західна залізниця».

Надання Послуг за цим Договором підтверджується одним або кількома документами: залізничною накладною, відомістю плати за користування вагонами (контейнерами), відомістю плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, накопичувальною карткою та іншими документами, які узгоджені та підписані відповідальним представником військової частини, призначеним наказом командира частини (6.3 договору).

Відповідно до пункту 12.1 договору останній набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2024, а в частині проведення розрахунків - до повного їх виконання.

Згідно з пунктом 12.4 Договору сторони, враховуючи вимоги частини третьої статті 631 Цивільного кодексу України, дійшли згоди, що умови цього Договору застосовуються до відносин між Сторонами, які виникли до його укладання, а саме - з 01.01.2023 року відповідно до діючих ставок та тарифів на день надання послуги.

У додатку № 4 до договору визначено перелік із 474 військових частин, що виконують військові перевезення.

20.06.2024 сторонами укладено додаткову угоду № 4 до договору, яка передбачає оплату гуманітарних вантажів, як військових вантажів, починаючи з 05.03.2024 року.

На виконання договірних зобов`язань позивачем у червні 2024 року надано відповідачу послуги на загальну суму 258070324,88 грн.

У подальшому, у липні та серпні 2024 року позивачем відкориговано вартість наданих послуг на суму 268 066,82 грн. згідно з документами №№11059009, 440424, 17059019, 38481599 (Львівська залізниця), №№3093, 589069, 38481602, 38481607, 38481609, 38481613, 38481617 (Одеська залізниця).

Поряд із цим, листом від 03.07.2024 № ЄРЦ-05/3531 філія ЄРЦ направила відповідачу акт наданих послуг та перелік розрахункових документів для опрацювання та перевірки правильності нарахувань та оформлення розрахункових документів на суму 258070324,88 грн.

Проте, відповідач акти наданих послуг не підписав та вартість наданих послуг не сплатив, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення 257679756,10 грн. боргу.

Під час розгляду справи в суді відповідачем сплачено на користь позивача грошові кошти в сумі 251 765 200,80 грн., що слугувало підставою для закриття провадження у справі в цій частині позовних вимог згідно з пунктом 2 частини 1 статті 231 ГПК України.

Відповідно до приписів частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями частини 2 статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 1 статті 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до статті 6 глави 1 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 року № 457 (далі - Статут) накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Правилами оформлення перевізних документів, затвердженими Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України 08.06.2011 № 138) на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно зі статтею 22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Як слідує з матеріалів справи, відповідачем залишилися неоплаченими послуги за червень 2024 року на суму 5646488,48 грн. щодо користування вагонами, подачі або забирання вагонів, за використання власних та іновагонів, маневрову роботу, надання інформації про прибуття вантажів, у тому числі й щодо перевезення гуманітарних вантажів.

У Правилах видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №862/5083, вказано, що оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування (пункт 8 Правил).

Відповідно до п. 1.3. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року № 644, зареєстрованого з Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 року за №864/5085, остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюються на станціях призначення.

Плата за користування вагонами нараховується відповідно до Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ зазначених Правил користування вагонами і контейнерами облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23.

Відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами. Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями. Відомість плати за користування вагонами (контейнерами) складається у трьох примірниках - два для залізниці і один для вантажовласника, окремо для вагонів і для контейнерів. Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника. Термін користування вагонами, що подаються залізницею, обчислюється не раніше часу, зазначеного у повідомленні (пункт 4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113).

Час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника (пункт 6 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113).

Розпоряджання вагонами інших держав на території України відбувається відповідно до міжнародних нормативно-правових актів, а саме відповідно до п. 1.2., 1.4., 1.9. «Правил експлуатації, пономерного обліку та розрахунків за користування вантажними вагонами власності інших держав» затверджені на нараді уповноважених представників залізничних адміністрацій 24.05.1996 відповідно до Рішення п`ятнадцятого засідання Ради з залізничного транспорту від 05.04.1996 (далі - Правила).

Згідно з п. 5.7. Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 29.01.2015 № 17, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.02.2015 за № 168/26613, залізниця під час введення правових режимів воєнного або надзвичайного стану може використовувати власні вантажні вагони для перевезення вантажів, необхідних для ліквідації стихійного лиха, у разі виникнення загрози безпеці руху, виконання мобілізаційних та інших перевезень з повідомленням про це власника вагонів. В інших випадках власні вантажні вагони можуть використовуватися залізницею за погодженням із власником вагонів.

Відповідно до виданого позивачем розпорядження від 03.03.2022 № ЦМ-13/549 у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні із 05 години 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» дозволяється тимчасово використовувати вагони країн СНД не залежно від власності, які перебувають на території України для перевезення гуманітарних вантажів підвищення обороноздатності та відновлення економіки України. Так, визначено віднести вагони країн СНД (крім ЧФМ), що перебувають на території України до групи ЦТЛ-СНД. Планування перевезень, оформлення перевезень та нарахування плати за перевезення та послуги, пов`язані з перевезенням в цих вагонах, здійснювати за таким же порядком, як у вагонах УЗ під оперуванням ЦТЛ з обов`язковою наявністю планів та ЕЛЗ з ознакою «ЦТЛ».

Таким чином, використання позивачем для здійснення спірних перевезень вагонів іноземних держав вважається використанням позивачем таких вагонів, як власних, та не звільняє відповідача від обов`язку здійснити оплату за перевезення та послуги, пов`язані з перевезенням у цих вагонах.

До того ж, умовами укладених між сторонами договорів у пунктах 4.1 визначено, що розмір плати за перевезення вантажу у вагоні Перевізника складається з: плати за перевезення (провізної плати) навантаженого власного вагону Перевізника та інших платежів, які визначаються за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів встановленим для власного вагону перевізника; компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону Перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів; плати за використання власного вагону Перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у вантажному та порожньому рейсах).

Отже, долученими до матеріалів справи первинними документами (накладні, накопичувальні картки, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, відомості плати за користування вагонами та інші документи) підтверджується отримання відповідачем послуг з організації перевезень залізничним транспортом військових вантажів, що залишилися відповідачем не оплаченими.

При цьому, на виконання п. 5.4. та п. 5.7. Договору філія ЄРЦ листом від 03.07.2024 №ЄРЦ-05/3531 надала відповідачу акт наданих послуг та перелік розрахункових документів для опрацювання та перевірки правильності нарахувань та оформлення розрахункових документів, що вважається погодженим за відсутності до 18 числа місяця, наступного за звітним, мотивованої відповіді щодо сум неприйнятих до оплати послуг.

Одночасно, відповідно до наданих позивачем доказів, у травні 2024 року позивачем перераховано та зменшено вартість наданих відповідачу послуг на суму 268 066,82 грн.

Оскільки дана сума входила до загальної суми боргу, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні позову у відповідній частині.

Поряд із цим, судом ураховано, що відповідно до статті 3 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" із моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Майно для забезпечення руху опору є військовим майном та закріплюється за військовими частинами Сил спеціальних операцій Збройних Сил України.

Відповідно до Положення з військових перевезень залізничним транспортом, морським, річковим та повітряним транспортом, затверджений наказом Міністерства оборони України від 05.09.2013 № 595 (далі - Положення №595), термін "військовий вантаж" вживається у такому значені: військовий вантаж - озброєння, військова техніка, ракети, боєприпаси, продовольство, пальне, та інші матеріально - технічні засоби, що належать військовим частинам, які є відправниками та одержувачами.

Відповідно до листа Секретаріату КМУ від 07.08.2023 вих №20044/0/2- 23, Міністерство оборони України та/або військові частини чи підпорядковані йому підрозділи не є отримувачами гуманітарної допомоги яка перевозиться залізничним транспортом в умовах воєнного стану відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.03.2022 №379.

Постановою КМУ № 379 визначено, що гуманітарною допомогою (гуманітарний вантаж) визнаються будь-які товари, щодо яких у товаросупровідних та/або перевізних документах міститься відповідний запис про приналежність такого вантажу (товару) до гуманітарної допомоги і одержувачем якого є АТ "Укрзалізниця" з метою його подальшого перевезення отримувачам, визначеним абзацом четвертим цього підпункту, за їх заявками без здійснення передбаченої Законом України "Про гуманітарну допомогу" процедури визнання таких товарів гуманітарною допомогою у кожному випадку та без попередньо визначення отримувачів і набувачів гуманітарної допомоги, які після надходження гуманітарних вантажів визначаються в порядку, передбаченому цією постановою (абзац 2 підпункту 1 пункту 1 Постанови № 379).

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Постанови № 379 отримувачами гуманітарної допомоги є обласні, Київська міська військові адміністрації (далі - військові адміністрації) чи інші визначені Кабінетом Міністрів України суб`єкти: вказані отримувачі гуманітарної допомоги звільняються від обов`язку реєструватись в Єдиному реєстрі отримувачів гуманітарної допомоги та від інших обов`язків, передбачених Законом України "Про гуманітарну допомогу", крім обов`язків, передбачених цією постановою.

Абзацом 4 підпункту 2 пункту 1 Постанови КМУ № 379 визначено, що АТ "Укрзалізниця" укладає в електронній формі з військовими адміністраціями та іншими визначеними Кабінетом Міністрів України отримувачами гуманітарної допомоги договори про організацію залізничних перевезень.

Водночас, між сторонами у справі відсутній укладений в електронній формі договір про організацію залізничних перевезень гуманітарних вантажів, у зв`язку з чим приписи положень постанови КМУ № 379 не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Близька за змістом правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 17.12.2024 у справі № 910/12121/23.

При цьому, умовами додаткової угоди № 4 до договору передбачено порядок оплати гуманітарних вантажів як військових вантажів, починаючи з 05.03.2024 року.

З огляду на те, що матеріалами справи підтверджується фактичне надання позивачем послуг із перевезення вантажів, що слідували на адреси військових частин МОУ, із позначенням/декларуванням "гуманітарна допомога", суд дійшов висновку про те, що відповідне майно є військовим майном, та після перетину кордону України плата за перевезення відповідного вантажу територією України покладається саме на відповідача, як одержувача вантажу.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" задовольнити частково.

Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітряних Сил, 6; ідентифікаційний код 00034022) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5; ідентифікаційний код 40075 (п`ять мільйонів шістсот сорок шість тисяч чотириста вісімдесят вісім) грн. 48 коп. боргу, а також 23223 (двадцять три тисячі двісті двадцять три) грн. 20 коп. витрат зі сплати судового збору.

В іншій частині - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено: 15.04.2025 року.

Суддя К.В. Полякова