ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 рокуСправа № 912/305/25

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коваленко Н.М.

при секретарі судового засідання Пастуховій А.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №912/305/25 від 19.02.2025

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІГРАН-ТРЕЙД" (далі - ТОВ "ПОЛІГРАН-ТРЕЙД"), код ЄДР 43462455, вул. Метрологічна, буд. 42, секція 42/2, м. Київ, 03143

до відповідача: Державного підприємства "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України" (далі - ДП ДГ "СТАВИДЛЯНСЬКЕ" ІСГС НААН), код ЄДР 31373027, вул. Центральна, буд. 18, с. Ставидла, Олександрівський район, Кіровоградська область, 27332

про стягнення 2 772 037,39 грн

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - участі не брали;

від відповідача (в режимі відеоконференції) - адвокат Шевченко К.В., ордер серія АА №1505883 від 10.11.2024.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява ТОВ "ПОЛІГРАН-ТРЕЙД" до ДП ДГ "СТАВИДЛЯНСЬКЕ" ІСГС НААН з вимогами:

1. Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України" (ідентифікаційний код 31373027) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІГРАН-ТРЕЙД" (ідентифікаційний код 43462455) заборгованість у сумі 2 772 037,39 грн., з них: 1 514 241,80 грн. - основний борг, 723 102,31 грн. - пеня, 410 359,51 грн. - інфляційні витрати, 124 333,77 грн. - 3% річних за період прострочення.

2. Вирішити питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про невиконання відповідачем умов договору поставки №ПТ-00171 від 02.05.2022 в частині оплати отриманого товару.

Ухвалою від 19.02.2025 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/305/25, ухвалив справу №912/305/25 розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 20.03.2025 - 12:00, встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Документ в електронному вигляді "Ухвала про відкриття провадження" від 19.02.25 по справі №912/305/25 (суддя Коваленко Н.М.) було надіслано одержувачу Державне підприємство "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України" ІПН/ в його електронний кабінет; документ доставлено до електронного кабінету: 19.02.25 17:46, що підтверджується довідкою Господарського суду Кіровоградської області про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах справи.

Ухвалою від 20.03.2025 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 15.04.2025 об 11:00 год.

14.04.2025 до господарського суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання №б/н від 14.04.2025 про розгляд справи без участі учасника судового процесу розглянути справу №912/305/25 без участі представника ТОВ "ПОЛІГРАН-ТРЕЙД", за наявними в матеріалах справи документами, позовні вимоги ТОВ "ПОЛІГРАН-ТРЕЙД" підтримує та просить задовольнити.

Відповідач не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на позов.

Відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини сторін.

02.05.2022 ТОВ "ПОЛІГРАН-ТРЕЙД" (Постачальник) та ДП ДГ "СТАВИДЛЯНСЬКЕ" ІСГС НААН (Покупець) укладено Договір поставки №ПТ-00171 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого, у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки Покупцеві Товар, а Покупець зобов`язується прийняти вказаний Товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з п. 1.2. Договору загальна кількість Товарів, що підлягають поставці, одиниця виміру, їх часткове співвідношення (асортимент) за видами, сортами, марками, визначаються за згодою Сторін у специфікації, що додається до Договору та є його невід`ємною частиною.

Партія Товару - кількість Товару, що постачається Постачальником Покупцю на підставі однієї видаткової та/або товарно-транспортної накладної. Обсяг - кількість Товару, який погоджено Покупцем i Постачальником до постачання у відповідній Специфікації на поставку Товару. Обсяг в залежності від кількості Товару постачається як однією, так і кількома партіями. (п. 1.2.1. Договору)

У відповідності до п. 2.1. - п. 2.4. Договору Постачальник поставляє Товар Покупцю за цінами визначеними у специфікації до Договору. Ціни на Товар визначаються Сторонами у гривнях. Ціни на Товар є вільними та встановлюються Сторонами самостійно за згодою. Вартість (ціна) Товару може бути змінена Постачальником при зміні ситуації на ринку, в тому числі, в разі падіння курсу гривні по відношенню до іноземних валют і/або зміна курсу покупки валюти на міжбанківському валютному ринку України при купівлі Постачальником валюти для оплати за Товар або у випаду, якщо Постачальник понесе додаткові витрати, які пов`язані з постачанням Товару Покупцеві. Зі свого боку Покупець підписанням даного Договору дає згоду на зміну (збільшення) ціни Товару. Зміни вартості (ціни) Товару узгоджуються Сторонами в Специфікаціях або Додаткових угодах, які є невід`ємною частиною цього Договору. Загальна сума цього Договору обчислюється, як вартість усього Товару, поставленого Постачальником Покупцю, згідно із Специфікаціями до договору, протягом строку дії Договору.

Згідно з п. 5.1. Договору сторони домовились, що поставка Товару може здійснюватись на умовах EXW, FCA, CPT, відповідно до Інкотермс 2010. Конкретні умови поставки Товару Сторони, щоразу, визначатимуть у специфікації до Договору на відповідну партію Товару.

Товар, що є предметом поставки за цим Договором, поставляється протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту повної попередньої оплати Покупцем його вартості, якщо інші строки поставки не передбачені специфікацією до Договору. (п. 5.2. Договору)

Згідно з п. 5.3.6. Договору право власності у Покупця виникає з моменту передання Товару.

Відповідно до п. 7.1.-7.3. Договору підставою для оплати Товару (партії Товару) є даний Договір з відповідною Специфікацією (або іншими документами, в т.ч. рахунок-фактура), в яких Сторонами узгоджені найменування (асортимент), кількість, ціна, умови, терміни (строки) поставки, оплати Товару, який входить в партію). Покупець зобов`язаний повністю оплатити Товар до його передання Постачальником (попередня оплата), якщо інші умови оплати не передбачені специфікацією до Договору. Після надходження попередньої оплати на поточний рахунок Постачальника відмова Покупця від приймання поставленого Постачальником Товару не приймається. Покупець повинен здійснити оплату Товару протягом 3 (трьох) днів з моменту підписання специфікації, якщо інші строки оплати не передбачені специфікацією до Договору та (або) рахунком-фактурою Постачальника на відповідну партію Товару.

Згідно з п. 8.4.1. Договору за прострочення платежу Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, а також штраф визначений в Специфікації.

Відповідно до п. 8.10. Договору за цим Договором нарахування штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язання припиняється через 12 (дванадцять) місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За домовленістю Сторін до вимог про стягнення штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) встановлюється позовна давність тривалістю у 3 (три) роки (п. 8.11. Договору).

Відповідно до п. 12.2. Договору Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань, але не довше, ніж до 31.12.2022.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

02.05.2022 сторонами підписано Специфікацію №СП-ПТ-00171/1 до договору поставки №ПТ-00171 від 02.05.2022 (далі - Специфікація), якою сторонами узгоджено найменування, кількість та ціну Товару, а саме: карбамід, загальною кількістю 44,800 т, на загальну суму 1 514 241,79 грн. Умови поставки: Правила Інкотермс 2010 СРТ, пункт поставки/місце призначення: Ставидла (п. 2 Специфікації). Строк поставки: відповідно до п. 5.2. Договору, попередня оплата до 04.05.2022 р. включно (п. 3 Специфікації).

На виконання умов Договору поставки та Специфікації ТОВ "ПОЛІГРАН-ТРЕЙД" здійснило поставку товару, а саме: карбамід, в кількості 22,400 т на загальну суму 757 120,90 грн, в тому числі ПДВ в сумі 126 186,82 грн, що підтверджується видатковою накладною №ПТ000001306 від 07.05.2022; карбамід, в кількості 22,400 т на загальну суму 757 120,90 грн, в тому числі ПДВ в сумі 126 186,82 грн, що підтверджується видатковою накладною №ПТ000001307 від 09.05.2022.

Однак, за твердженням позивача, відповідач, в порушення умов Договору, не здійснив повної оплати за поставлений позивачем товар, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 1 514 241,80 грн.

Позивач направив до відповідача претензію про погашення заборгованості від 06.11.2023, проте, відповідь на претензію позивач не отримав, заборгованість відповідачем не погашена.

Крім того, позивач нарахував 723 102,31 грн пені, 410 359,51 грн - інфляційних втрат та 124 333,77 грн - 3% річних.

За вищевказаних обставин, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує таке.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 ст. 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому, за правилами ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України) майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами. (ст. 629 ЦК України)

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України, ч. 7 ст. 193 ГК України)

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. (ч. 1 ст. 530 ЦК України)

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. (ч. 1 ст. 599 ЦК України)

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). (ст. 610 ЦК України)

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. (ч. 1 ст. 611 ЦК України)

На підставі укладеного Договору між сторонами виникли правовідносини поставки (купівлі-продажу), в силу яких ТОВ "Полігран-Трейд" зобов`язалось передати у власність товар, а ДП ДГ "СТАВИДЛЯНСЬКЕ" ІСГС НААН - прийняти та оплатити цей товар на умовах Договору.

На виконання умов укладеного Договору, Постачальник здійснив поставку Покупцеві Товару на загальну суму 1 514 241,80 грн, що підтверджується видатковими накладними №ПТ000001306 від 07.05.2022 на суму 757 120,90 грн та №ПТ000001307 від 09.05.2022 на суму 757 120,90 грн.

Відповідач оплату за поставлений товар по Договору не здійснив.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з умовами Специфікації строк оплати до 04.05.2022.

Доказів сплати заборгованості у повному обсязі відповідачем до суду не надано.

Також в матеріалах справи міститься Акт звірки взаєморозрахунків за період: 02.05.2022-24.01.2023 між ТОВ "Полігран-Трейд" та ДП ДГ "СТАВИДЛЯНСЬКЕ" ІСГС НААН за договором №ПТ-00171 від 02.05.2022, в якому зафіксовано існування заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 1 514 241,80 грн, на якому також знаходяться підпис особи та відбиток печатки ДП ДГ "СТАВИДЛЯНСЬКЕ" ІСГС НААН.

Господарський суд враховує, що у постановах Верховного Суду від 19.04.2018 у справі №905/1198/17, від 05.03.2019 у справі №910/1389/18, від 04.12.2019 у справі №916/1727/17, від 21.12.2020 у справі №916/499/20 викладено правову позицію, згідно з якою відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості. Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акта звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Враховуючи наведене, а також зважаючи на те, що Акт звіряння взаємних розрахунків за період: 02.05.2022 - 24.01.2023 за Договором підписано уповноваженими особами сторін Договору та скріплено їх печатками, вказаний акт містить посилання на видаткові накладні, які, як встановлено судом, є самостійними та достатніми доказами здійснення господарської операції - поставки Товару, суд дійшов висновку, що Акт звіряння взаємних розрахунків, як юридичний документ, свідчить про визнання відповідачем боргу.

Доказів сплати заборгованості у повному обсязі відповідачем до суду не надано.

Відповідач не надав доказів існування об`єктивних причин та обставин, які б вказували на вжиття ним усіх заходів, необхідних для належного (повного та у строк) виконання зобов`язання.

З урахуванням вищенаведеного, а також тієї обставини, що відповідачем у справі позовні вимоги не заперечено, факти, викладені в позовній заяві, не спростовано, строки виконання зобов`язання за Договором є такими, що настали, господарський суд вважає позовні вимоги про стягнення боргу в розмірі 1 514 241,80 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 218 ГК України встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Згідно з п. 8.4.1. Договору за прострочення платежу Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, а також штраф визначений в Специфікації.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Водночас, вимогами п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки (штрафу, пені), а відповідно до вимог ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. (ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України)

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України.

Згідно з ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Статтею 252 ЦК України передбачено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Сторонами в п. 8.10. Договору визначено, що цим Договором нарахування штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язання припиняється через 12 (дванадцять) місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так як сторони в договорі встановили інший (більший), ніж передбачено ч. 6 ст. 232 ГК України період нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов`язань (п. 8.10. Договору), то нарахування пені за період, який перевищує шість місяців є правомірним.

Перевіривши період нарахування та розрахунок заявленої до стягнення суми пені, суд визнає його арифметично вірним, з огляду на що позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 723 102,31 грн за період з 05.05.2022 по 05.05.2023 є правомірними.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував 3% річних у розмірі 124 333,77 грн за період з 05.05.2022 по 27.01.2025.

Перевіривши розрахунок 3%, господарський суд встановив, що позивачем не враховано кількість днів у 2024 році (366) при нарахуванні 3% річних, за вказаного, розмір 3% річних за перерахунком суду за період, визначений позивачем, складає 124 209,31 грн.

Дослідивши та перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми інфляційних за період: червень 2022 року - грудень 2024 року, господарським судом встановлено, що розмір інфляційних втрат становить 466 685,53 грн. Враховуючи, що суд при прийнятті рішення не може вийти за межі позовних вимог, відтак, позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат слід задовольнити у заявленому позивачем розмірі, а саме 410 359,51 грн.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду жодних доказів, які спростовують вимоги позивача чи підтверджують виконання відповідачем зобов`язань щодо сплати основної заборгованості у строки, встановлений договором.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за Договором у розмірі 2 771 912,93 грн, з яких: 1 514 241,80 грн - основний борг, 723 102,31 грн - пеня, 410 359,51 грн - інфляційні витрати, 124 209,31 грн - 3% річних за період прострочення.

В іншій частині стягнення 3% річних господарський суд відмовляє.

У відповідності до ст. 129 ГПК України сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 41 580,56 грн.

Під час визначення розміру судового збору суд враховує, що за правилами ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи, що позовна заява у даній справі подана в електронній формі через систему "Електронний суд", суд застосовує коефіцієнт 0,8 та стягує з відповідача судовий збір в розмірі 33 262,95 грн (41 578,69 грн (пропорційно задоволеним позовним вимогам) х 0,8 = 33 262,95 грн).

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що він має право звернутися до суду з клопотанням про повернення надлишково сплаченого судового збору в порядку, передбаченому ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України" (код ЄДР 31373027, вул. Центральна, буд. 18, с. Ставидла, Олександрівський район, Кіровоградська область, 27332) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІГРАН-ТРЕЙД" (код ЄДР 43462455, вул. Метрологічна, буд. 42, секція 42/2, м. Київ, 03143) заборгованість у сумі 2 771 912,93 грн, з яких: 1 514 241,80 грн - основний борг, 723 102,31 грн - пеня, 410 359,51 грн - інфляційні витрати, 124 209,31 грн - 3% річних за період прострочення, а також 33 262,95 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити сторонам.

Повне рішення складено 16.04.2025.

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.