УХВАЛА

17 квітня 2025 року

м. Київ

cправа № 916/905/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Зуєва В.А., Міщенка І.С.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт»

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 (у складі колегії суддів: Принцевська Н.М. (головуючий), Діброва Г.І., Ярош А.І.)

та рішення Господарського суду Одеської області від 19.09.2024 (суддя Лічман Л.В.)

у справі № 916/905/24

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця»

до Державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт»

про стягнення 723 102,12 грн,

ВСТАНОВИВ:

29.03.2025 Державне підприємство «Ізмаїльський морський торговельний порт» (далі - ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт») через систему «Електронний суд» подало до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 та рішення Господарського суду Одеської області від 19.09.2024 у справі № 916/905/24.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 916/905/24, зважаючи на таке.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України»).

За приписами пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За змістом пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини сьомої статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» (рік подання позовної заяви у справі № 916/905/24) прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 встановлено у розмірі 3 028 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у справі № 916/905/24 є стягнення 723 102,12 грн, що є меншим, ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому оскаржені судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.

Скаржник зазначає, що позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням у справі № 916/905/24, при розгляді справи №916/1467/24 між тими ж сторонами в аналогічних правовідносинах (підпункт «б» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України).

ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» вважає, що встановлені у справі № 916/905/24 обставини матимуть преюдиційне значення для розгляду справи №916/1467/24, що унеможливить реалізацію скаржником права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі.

Судом не беруться до уваги посилання ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» на підставу для відкриття касаційного провадження, передбачену підпунктом «б» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, оскільки скаржник не зазначив, які саме обставини, встановлені судами при вирішенні справи № 916/905/24, він буде позбавлений можливості спростувати при розгляді справи №916/1467/24.

Сама по собі наявність судових рішень у справі № 916/905/24 не впливає на результат вирішення судами спору у справі №916/1467/24 та жодним чином не обмежує право скаржника на оскарження рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Інших підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України, за яких Суд міг би визнати, що оскаржені судові рішення у справі № 916/905/24 підлягають касаційному оскарженню, скаржник не наводить.

Вивчивши і проаналізувавши матеріали касаційної скарги, інших передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України підстав для розгляду касаційної скарги Верховний Суд також не вбачає.

Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 916/905/24.

Керуючись статтями 163, 234, 235, 287, пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 916/905/24 за касаційною скаргою Державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт» на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 та рішення Господарського суду Одеської області від 19.09.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. С. Берднік

Судді: В. А. Зуєв

І. С. Міщенко