ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області

02.04.2025 м. Ужгород Справа №907/13/21
Суддя Господарського суду Закарпатської області Пригара Л.І.
при секретарі судового засідання Мацнєвій О.В.,
розглянувши заяву представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Левченко Яни Олександрівни, м. Київ про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду скарги представника Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз, м. Ужгород б/н від 11.08.2022 (вх. №02.3.1-02/4194/22 від 16.08.2022) про визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Левченко Яни Олександрівни щодо стягнення та перерахунку стягувачу коштів у сумі 2 050 609,64 грн у виконавчому провадженні №69539443 після добровільного боржником (АТ Закарпатгаз) виконання рішення у справі №907/13/21; визнання незаконною та зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Левченко Яну Олександрівну скасувати постанову від 01.08.2022 про стягнення з боржника основної винагороди в частині стягнення суми у розмірі 186 382,69 грн, постановлену у виконавчому провадженні №69539443; визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Левченко Яни Олександрівни щодо стягнення основної винагороди у розмірі 186 382,69 грн у виконавчому провадженні №69539443; зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Левченко Яну Олександрівну повернути на рахунок АТ Закарпатгаз суму стягнутої основної винагороди у розмірі 186 382,69 грн у справі №907/13/21 за позовом Акціонерного товариства Укртрансгаз, м. Київ до Акціонерного товариства Оператор газорозподільних систем Закарпатгаз, м. Ужгород про стягнення суми 1 836 282,71 грн, без виклику учасників процесу,
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 24.11.2022 у справі №907/13/21 у задоволенні скарги Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз, м. Ужгород Закарпатської області в частині вимог про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Левченко Яни Олександрівни щодо стягнення та перерахунку стягувачу коштів у сумі 2 050 609,64 грн у виконавчому провадженні №69539443 після добровільного виконання боржником (АТ Закарпатгаз) рішення у справі №907/13/21 відмовлено. Закрито провадження з розгляду скарги Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз, м. Ужгород Закарпатської області в частині вимог про визнання незаконною та зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Левченко Яну Олександрівну скасувати постанову від 01.08.2022 про стягнення з боржника основної винагороди в частині стягнення суми у розмірі 186 382,69 грн, постановлену у виконавчому провадженні №69539443, визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Левченко Яни Олександрівни щодо стягнення основної винагороди у розмірі 186 382,69 грн у виконавчому провадженні №69539443 та зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Левченко Яну Олександрівну повернути на рахунок АТ Закарпатгаз суму стягнутої основної винагороди у розмірі 186 382,69 грн у справі №907/13/21.
Представник приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Левченко Яни Олександрівни, м. Київ на електронну адресу суду та засобами поштового зв`язку надіслала заяву про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду скарги у справі №907/13/21 щодо стягнення зі скаржника Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000 грн.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 13.02.2023 заяву представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Левченко Яни Олександрівни, м. Київ про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду скарги у справі №907/13/21 призначено до розгляду в судовому засіданні на 02.03.2023.
Ухвалами суду від 02.03.2023 та 11.04.2023 судові засідання по розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду скарги у справі №907/13/21 відкладалися з підстав, наведених в ухвалах суду.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 18.05.2023 зупинено провадження у справі №907/13/21 в частині вирішення питання про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду скарги до завершення розгляду Західним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз б/н від 31.03.2023 на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 24.11.2022 у справі №907/13/21 та повернення матеріалів справи до Господарського суду Закарпатської області.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 26.06.2023 апеляційну скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 24.11.2022 у справі №907/13/21 без змін.

В подальшому, супровідним листом Західного апеляційного господарського суду №09-01/1033/23 від 29.06.2023 (вх. №02.3.1-02/4917/23 від 05.07.2023) матеріали справи №907/13/21 повернуті на адресу Господарського суду Закарпатської області.

Водночас супровідним листом №01-16/134/23 від 13.07.2023, на виконання ухвали Західного апеляційного господарського суду №907/13/21 від 10.07.2023, у зв`язку із розглядом заяви приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Левченко Яни Олександрівни про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, матеріали справи №907/13/21 були надіслані до Західного апеляційного господарського суду.

В подальшому, супровідним листом №01-16/199/23 від 03.10.2023, на виконання ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду №907/13/21 від 12.09.2023 про витребування матеріалів справи у зв`язку з відкриттям касаційного провадження за скаргою Акціонерного товариства Оператор газорозподільних систем Закарпатгаз, м. Ужгород на постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.06.2023 та ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 24.11.2022, матеріали справи №907/13/21 були направлені до Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.10.2023 касаційну скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз залишено без задоволення, а постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.06.2023 та ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 24.11.2022 у справі №907/13/21 без змін.

Супровідним листом Верховного Суду №31-12/907/13/21/159/2025 від 17.02.2025 (вх. №02.3.1-02/1805/25 від 24.02.2025) матеріали справи №907/13/21 повернуті на адресу Господарського суду Закарпатської області.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 12.03.2025 провадження у справі в частині вирішення питання про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду скарги поновлено, призначено судове засідання по розгляду заяви представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Левченко Яни Олександрівни, м. Київ про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду скарги у справі №907/13/21 на 02.04.2025 без виклику уповноважених представників учасників процесу, з урахуванням положень ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод та графіку розгляду інших справ, що перебувають у провадженні судді Пригари Л.І.

За змістом поданої суду заяви про ухвалення додаткового рішення представник приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Левченко Яни Олександрівни, м. Київ просить суд вирішити питання про стягнення зі скаржника Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз на користь приватного виконавця суми 25 000 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката при розгляді скарги у справі №907/13/21.

Представник Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз, м. Ужгород Закарпатської області на електронну адресу суду надіслала клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката б/н від 26.10.2022 (вх. №02.3.1-02/5750/22 від 27.10.2022), за змістом якого вказує на те, що заявлені до стягнення представником приватного виконавця судові витрати в сумі 25 000 грн є неспівмірними ні зі складністю скарги, ні із середньозваженими цінами за годину роботи адвоката, при цьому, жодного впливу на репутацію приватного виконавця вирішення справи не має.

На переконання представника скаржника, відповідно до умов Договору, укладеного між адвокатським бюро Наталії Косяк та приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Левченко Яною Олександрівною, максимальна сума витрат на правову допомогу в межах розгляду скарги АТ Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз може складати 7000 грн, однак, лише у випадку співмірності зі скаргою.

За твердженням представника Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз, всупереч вимогам ст. 126 ГПК України, приватним виконавцем не долучено до матеріалів справи доказів фактичного надання послуг із професійної правничої допомоги та інших документів на підтвердження розміру понесених судових витрат, як-то актів виконаних робіт (наданих послуг), детального опису виконаних адвокатом робіт та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, незрозумілим, на думку представника скаржника, є те, яким чином ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та виготовлення їх копій (котрі можна роздрукувати з реєстру з АСВП) може коштувати 6000 грн за 3 години часу в той час, як мінімальна заробітна плата за цілий місяць роботи в Україні становить 6700 грн.

Водночас представник скаржника вказує, що саме дії приватного виконавця щодо повторного стягнення коштів із рахунку АТ Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз на виконання рішення у справі №907/13/21 стали причиною для звернення останнього до суду зі скаргою, що, у свою чергу, повністю унеможливлює стягнення зі скаржника будь-яких витрат на правову допомогу та є підставою для відмови в задоволенні відповідної заяви представника приватного виконавця.

Представник приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Левченко Яни Олександрівни, м. Київ через канцелярію суду подала письмові заперечення на вищевказане клопотання представника АТ Закарпатгаз №24/11 від 12.11.2022 (вх. №02.3.1-02/6221/22 від 15.11.2022), за змістом яких стверджує про те, що обсяг витрат на професійну правничу допомогу в заявленій до стягнення сумі 25 000 грн є співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим останнім на їх виконання (надання), обсягом відповідних робіт (послуг), ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення такої на репутацію приватного виконавця та публічним інтересом до справи, а також таким, що не виходить за межі середньої вартості послуг адвоката в м. Києві.

На думку представника приватного виконавця, оскільки АТ Закарпатгаз не наведено винятковості обставин для поновлення строку на подання клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката від 26.10.2022, суд має відмовити в задоволенні останнього та не брати до уваги доводи, наведені скаржником.

Представник приватного виконавця також просить врахувати, що у зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану та веденням активних бойових дій на території, зокрема, м. Києва, адвокат Косяк Н.В. у деяких випадках вимушена переходити на віддалену роботу та виконувати трудові обов`язки за місцем проживання, що, у свою чергу, має певний вплив на оплату та ціну наданих клієнтам послуг, опрацювання матеріалів, які надходять до адвоката, строки складання, погодження та підписання необхідних процесуальних документів.

Представник приватного виконавця наголошує, що для участі в судових засіданнях по розгляду скарги в даній справі вона проїхала більш ніж 2300 км, а час, витрачений адвокатом на підготовку до судового засідання, на дорогу до нього та у зворотному напрямку й на очікування початку останнього, має оплачуватись, і такі витрати є складовою правничої допомоги та підлягають компенсації нарівні з іншими витратами.

За доводами представника приватного виконавця, обсяг наданої правничої допомоги відповідає умовам Договору №24/22 від 14.09.2022, а час, витрачений на складання та подання суду процесуальних документів, є обґрунтованим, оскільки виходячи із конкретних обставин справи, адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Приписами ст. 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

В постанові від 18.12.2024 у справі №921/357/20 Велика Палата Верховного Суду вказала, що чинне законодавство не містить заборони на користування професійною правничою допомогою учасниками справи під час звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного (приватного) виконавця. Відсутні подібні обмеження щодо використання правничої допомоги і суб`єктами оскарження.

Згідно зі ст. 344 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Таким чином, відшкодування судових витрат має відбуватись на будь-якій стадії судового провадження, зокрема, і на стадії судового контролю за виконанням судових рішень.

Аналізуючи положення статей 339, 343, 344 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.12.2024 у справі №921/357/20 виснувала, що приватний виконавець як суб`єкт, чиї дії можуть бути предметом оскарження, має право на відшкодування судових витрат, понесених ним під час здійснення судом відповідного судового провадження, на загальних підставах.

При цьому, положення статті 344 ГПК України повторюють загальне правило розподілу судових витрат та визначають, що за наслідками розгляду скарг у порядку судового контролю за виконанням судових рішень судові витрати також підлягають розподілу, а правила цього розподілу визначаються нормами, що регулюють розподіл судових витрат (зокрема, статті 129, 130 ГПК України) та стосуються всіх видів судових витрат на будь-якій стадії процесу.

Відтак, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.12.2024 у справі №921/357/20 зауважила, що як стаття 129 ГПК України, так і стаття 130 ГПК України містяться в главі 8 Судові витрати, яка є частиною розділу I Загальні положення ГПК України, і наведене, у свою чергу, вказує на те, що правила зазначених статей стосуються усіх стадій процесу, в яких такі витрати можуть виникнути.

Як встановлено судом, між приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Левченко Яною Олександрівною (клієнтом) та адвокатським бюро Наталії Косяк (виконавцем) укладено Договір про надання правової допомоги №24/22 від 14.09.2022.

Так, при поданні заяви про розподіл судових витрат представником приватного виконавця дотримані вимоги, передбачені ч. 8 ст. 129 ГПК України. До матеріалів справи додано копію Договору про надання правової допомоги №24/22 від 14.09.2022, копію акта приймання передачі наданих послуг №29/22 від 25.11.2022 до Договору про надання правової допомоги №24/22 від 14.09.2022, а також копію платіжної інструкції №2780 від 28.11.2022 на суму 25 000 грн.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частиною 3 статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1-4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як встановлюють положення ч. 1, 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до абз. 1 ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність. Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

На підтвердження понесених витрат на загальну суму 25 000 грн представником приватного виконавця подано суду копію Договору про надання правової допомоги №24/22 від 14.09.2022, копію акта приймання передачі наданих послуг №29/22 від 25.11.2022 до Договору про надання правової допомоги №24/22 від 14.09.2022, а також копію платіжної інструкції №2780 від 28.11.2022 на суму 25 000 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, між приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Левченко Яною Олександрівною (клієнтом) та адвокатським бюро Наталії Косяк (виконавцем) укладено Договір про надання правової допомоги №24/22 від 14.09.2022 (далі Договір), пунктом 1.1. якого визначено, що клієнт доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання за винагороду надати послуги адвоката, спрямовані на юридичне супроводження питань, пов`язаних з оскарженням дій або бездіяльності приватного виконавця, стягнення шкоди (та всіх інших спорах пов`язаних з діяльністю приватного виконавця) у справі №907/13/21. Під юридичною допомогою вважається: - підготовка та подання будь-яких процесуальних документів; - участь у судових засіданнях в даній справі в якості представника клієнта; - юридичне супроводження виконання рішення суду з вище указаного предмету позову.

Вартість юридичних послуг визначається за домовленістю сторін та визначається в залежності від часу, необхідного адвокату для захисту інтересів замовника. Розмір оплати за годину роботи адвоката з надання правової допомоги складає 2 000 (дві тисячі гривень) за годину (п. 4.1. Договору).

Відповідно до п. 4.2. Договору, за погодженням сторін вартість послуг з надання професійної правничої допомоги на стадії судового розгляду у Господарському суді Закарпатської області у справі №907/13/21 становить 7 000 (сім тисяч гривень), незалежно від кількості (але не більше трьох) судових засідань.

Згідно із п. 4.3. 4.4. Договору, виплата винагороди виконавцю здійснюється клієнтом після підписання акту приймання-передачі наданих послуг протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати отримання відповідного рахунку, виставленого виконавцем на оплату. Акт приймання-передачі наданих послуг формується виконавцем та має бути розглянутий і підписаний клієнтом протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання (у випадку відсутності зауважень щодо його змісту). Акт приймання-передачі наданих послуг складається в двох примірниках, по одному примірнику для кожної сторони. За наявності у клієнта зауважень (уточнень) щодо змісту акту приймання-передачі наданих послуг, він повинен не пізніше 3 (трьох) робочих днів повідомити виконавцю (у такому випадку, сторони разом погоджують остаточну редакцію Акту приймання-передачі наданих послуг).

Пунктом 7.1. Договору визначено, що він набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами їх зобов`язань.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи акта приймання передачі наданих послуг №29/22 від 25.11.2022 до Договору про надання правової допомоги №24/22 від 14.09.2022, адвокатом адвокатського бюро Наталії Косяк Косяк Наталією Вікторівною під час розгляду Господарським судом Закарпатської області скарги АТ Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз у справі №907/13/21 було надано приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Левченко Яні Олександрівні правову допомогу (адвокатські послуги) наступного характеру:

1) 14.09.2022 24.11.2022 ознайомлення з матеріалами справи (виконавче провадження №69539443) та виготовлення копій матеріалів справи виконавчого провадження для Господарського суду Закарпатської області тривалістю 3 години та вартістю 6000 грн;

2) 14.09.2022 24.11.2022 формування правової позиції замовника щодо пояснень на скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз про визнання рішення, дії та бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Левченко Яни Олександрівни незаконними та зобов`язання вчинити дії по справі №907/13/21 (аналітика та новели законодавства, судова практика у питаннях здійснення примусових дій у виконавчому провадженні) тривалістю 2 години та вартістю 4000 грн;

3) 27.09.2022 складання пояснень на скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз про визнання рішення, дії та бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Левченко Яни Олександрівни незаконними та зобов`язання вчинити дії по справі №907/13/21 та направлення пояснень сторонам по справі (вих. №42/09-44/09 (включно) від 28.09.2022 р.) та відправка пояснення сторонам по справі тривалістю 4 години та вартістю 8000 грн;

4) 25.10.2022, 27.10.2022, 15.11.2022, 24.11.2022 участь адвоката Косяк Н.В. у судових засіданнях у Господарському суді Закарпатської області у справі №907/13/21 з розгляду скарги Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз про визнання рішення, дії та бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Левченко Яни Олександрівни незаконними та зобов`язання вчинити дії по справі №907/13/21 тривалістю 5 годин та вартістю 7000 грн;

5) 14.09.2022 24.11.2022 підготовка та подання (відправка) заперечення на письмові пояснення АТ Закарnатгаз (вих. №16/11-18/11 (включно) від 12.11.2022 р.); підготовка та подання (відправка) заперечення на клопотання АТ Закарпатгаз про долучення доказів (вих. №19/11-21/11 (включно) від 12.11.2022 р.); підготовка та подання (відправка) заперечення на клопотання АТ Закарпатгаз про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката (вих. №22/11-24/11 (включно) від 12.11.2022 р.);підготовка та подання (відправка) заяви про ухвалення додаткового рішення (вих. №52/11-54/11 (включно) від 28.11.2022 р.); підготовка адвоката до судових засідань у Господарському суді Закарпатської області у справі №907/13/21; час на дорогу до судових засідань та у зворотному напрямку, очікування засідань тривалістю 88 годин. Всього 25 000 грн.

За пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом із тим, відповідно до ст. 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Водночас вирішуючи питання щодо стягнення зі скаржника на користь приватного виконавця заявленої суми витрат на професійну правову допомогу, суд, із урахуванням фактичних обставин даної справи, бере до уваги наступне.

Як передбачено ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Застосовуючи критерій співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених як у частині 4 статті 126 ГПК України, так і в частинах 5-7 статті 129 ГПК України.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Здійснивши правовий аналіз норм статей 126 та 129 ГПК України, можна дійти висновку про те, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто критерії, визначені ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Така позиція випливає із правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі №922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, від 18.03.2021 у справі №910/15621/19, від 07.09.2022 у справі №912/1616/21, від 12.01.2023 у справі №908/2702/21.

Отже під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах 5-7 статті 129 ГПК України.

Водночас таке застосовування не є тотожним застосовуванню судом критеріїв, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України, де обов`язковою умовою є наявність клопотання іншої сторони.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.01.2023 у справі №908/2702/21.

Також відповідно до усталеної практики Верховного Суду суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, повинен враховувати, що:

- не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі №910/9714/22);

- при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15-ц);

- суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15-ц).

Ті самі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі Двойних проти України (пункт 80), від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі East/West Alliance Limited проти України", від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі №910/9714/22, у додаткових постановах Верховного Суду від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, та у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду необхідно дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про часткову необґрунтованість заяви представника приватного виконавця про стягнення зі скаржника суми 25 000 грн витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду скарги в даній справі, що знайшла свій вияв у наступному.

Стосовно наведеної в акті приймання передачі наданих послуг №29/22 від 25.11.2022 послуги Формування правової позиції замовника щодо пояснень на скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз про визнання рішення, дії та бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Левченко Яни Олександрівни незаконними та зобов`язання вчинити дії по справі №907/13/21 (аналітика та новели законодавства, судова практика у питаннях здійснення примусових дій у виконавчому провадженні), надання якої адвокатом визначено тривалістю у 2 години, суд відзначає, що збір, аналіз, вивчення і дослідження документів, якими доказово обґрунтована позиція учасника спору, є необхідною передумовою для складання відповідної заяви по суті справи (в даному випадку пояснень на скаргу), а отже, і складовою послуг з її підготовки та оформлення. Відтак, витрати в цій частині відшкодуванню за рахунок скаржника не підлягають.

З огляду на вищенаведене, враховуючи положення ст. 126, 129 ГПК України та оцінивши подані заявником докази у підтвердження понесених ним витрат, виходячи із критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета скарги в даній справі, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимоги заявника та стягнення на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Левченко Яни Олександрівни, м. Київ витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 21 000 грн.

За приписами частин 4 та 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України

СУД УХВАЛИВ:

1. Заяву представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Левченко Яни Олександрівни, м. Київ про ухвалення додаткового рішення у справі №907/13/21 задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз, вул. Погорєлова, будинок 2, м. Ужгород, Закарпатська область, 88015 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 05448610) на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Левченко Яни Олександрівни, вул. Хрещатик, будинок 15, офіс 107, м. Київ, 01001 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) суму 21 000 грн (Двадцять одна тисяча гривень) на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині заявленої до стягнення суми судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

4. Додаткове рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення. Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне рішення складено та підписано 21.04.2025.

Суддя Л.І. Пригара