УХВАЛА

ПРО ВІДКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

м. Київ

16.04.2025Справа № 910/4588/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітерна-Уа» (03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, 65, офіс 347)

до Компанії I.S.E.A. S.R.L.(40050, Італія, місто Болонья, вулиця віа Е. Галетті,9)

про стягнення 13 464,00 євро

без виклику учасників судового процесу.

ВСТАНОВИВ:

11.04.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Рітерна-Уа»» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Компанії I.S.E.A. S.R.L. про стягнення 13 464,00 євро

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем не було виконано належним чином взяті на себе зобов`язання за договором №041//11-2024 від 21.11.2024 в частині своєчасної поставки товару.

Розглянувши матеріали позовної заяви, Господарський суд міста Києва визнає їх достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 250 ГПК України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частиною 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Як зазначено у частині 4 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи: про банкрутство; за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство; у спорах, які виникають з корпоративних відносин, та спорах з правочинів щодо корпоративних прав (акцій); у спорах щодо захисту прав інтелектуальної власності, крім справ про стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції; у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних такою посадовою особою юридичній особі її діями (бездіяльністю); у спорах щодо приватизації державного чи комунального майна; в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 3 - 8 цієї частини.

Згідно ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що малозначними справами є:

- справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що ціна позову у даній справі не перевищує 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи незначну складність справи, остання підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на підставі ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Приймаючи до уваги ціну позову, характер спірних правовідносин, предмет доказування та необхідність дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених у статті 2 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Одночасно, судом враховано, що відповідачем у справі є нерезидент України, а саме юридична особа Компанія I.S.E.A. S.R.L. (40050, Італія, місто Болонья, вулиця віа Е. Галетті,9).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою позовних вимог є порушення продавцем свого обов`язку з поставки товару, за договором, який було укладено у місті Київ.

Питання підсудності судам України справ з іноземним елементом регулюються Законом України «Про міжнародне приватне право» (далі - Закон) та міжнародними договорами.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 1 цього Закону, іноземний елемент - це ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, зокрема, якщо, хоча б один учасник правовідносин є іноземною юридичною особою.

Цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, серед іншого як: підсудність судам України справ з іноземним елементом (ст. 2 Закону).

Оскільки відповідачем у даній справі визначено особу нерезидента - Компанію I.S.E.A. S.R.L., інформація щодо наявності на території України офіційно зареєстрованих представництв у справі відсутня, а тому про розгляд даної справи відповідача належить повідомляти в порядку, передбаченому чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також відповідно до положень статті 367 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 365 Господарського процесуального кодексу України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 367 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі, якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Відтак Компанію I.S.E.A. S.R.L. слід повідомити про дату, час і місце розгляду справи в порядку, передбаченому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, Гаага, 1965 (далі - Конвенція), учасником якої є Італія, та яка є чинною в Україні згідно із Законом України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах".

Відповідно до ст. 1 Конвенції, ця Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Статтями 2-3 Конвенції, визначено, що кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3-6. Кожна Держава організовує Центральний Орган згідно із своїм правом. Орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей.

В силу приписів ст. 6 Конвенції, Центральний Орган запитуваної Держави або будь-який орган, який вона може призначити для цього, складає підтвердження відповідно до формуляра, доданого до цієї Конвенції. У підтвердженні підтверджується факт вручення документу і зазначається спосіб, місце та дату вручення, а також особа, якій документ було вручено. Якщо документ не був вручений, в підтвердженні зазначаються причини, які перешкодили врученню. Запитуючий орган може вимагати, щоб підтвердження, яке було складене не Центральним Органом або судовим органом, було скріплено підписом представника одного з цих органів. Підтвердження направляється безпосередньо запитуючому органу.

Згідно зі ст. 17 Конвенції, позасудові документи, видані органами влади та судовими працівниками однієї Договірної Держави можуть бути передані з метою вручення в іншу Договірну Державу способами та відповідно до положень цієї Конвенції.

За приписами ст. 18 Конвенції, кожна Договірна Держава може призначити інші органи влади на додаток до Центрального Органу і визначити обсяг їх компетенції. Запитуючий орган, однак, в будь-якому випадку має право звернутися з проханням безпосередньо до Центрального Органу.

Вся інформація, щодо вручення документів на підставі Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року розміщена на офіційному сайті Гаазької конференції з міжнародного приватного права (www.hcch.net).

Уповноваженим органом Італії є Єдина канцелярія судових виконавців Апеляційного суду Риму Міністерство юстиції (Ufficio Unico Ufficiali Giudiziari presso la Corte d'Appello di Roma Ministry of Justice Viale Giulio Cesare, 52 00192 ROMA), до якого слід направляти прохання про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції, якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави.

Заповнений формуляр доручення і документи, що підлягають врученню, надсилаються у двох примірниках (п. 6.5 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів).

Таким чином, для належного повідомлення відповідача про час і місце судового засідання, відповідно до розділу ІХ Господарського процесуального кодексу України, пунктів 6.2-6.5 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України, від 27.06.2008 № 1092/5/54, суд вважає за необхідне зобов`язати позивача надати суду примірники нотаріально засвідчених перекладів на італійську мову копій даної ухвали суду, позовної заяви з доданими до неї документами та прохання про вручення за кордоном судових та позасудових документів.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку звернення з судовим дорученням про надання правової допомоги або вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 4 частини першої статті 228 цього Кодексу - до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів (ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків.

Таким чином, з огляду на необхідність належного повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі, встановленому Конвенцією порядку, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі отримання виконаного судового доручення.

Керуючись ст. ст. 121, 176, 182, 227, 229, 234, 235, 365, 367 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

3. Направити судове доручення про надання правової допомоги у справі №910/4588/25 до Єдиної канцелярії судових виконавців Апеляційного суду Риму Міністерство юстиції (Ufficio Unico Ufficiali Giudiziari presso la Corte d'Appello di Roma Ministry of Justice Viale Giulio Cesare, 52 00192 ROMA).

4. Зобов`язати позивача протягом 15 днів з моменту отримання ухвали, надати суду: нотаріально засвідчені переклади на італійську мову копії ухвали суду про відкриття провадження у справі від 16.04.2025, позовної заяви із усіма доданими до неї документами - у чотирьох примірниках, для направлення відповідачу, в порядку, передбаченому Конвенцією про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності.

Попередити позивача, що у разі невиконання цієї вимоги судом буде застосовано пункт 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, а саме залишення позову без розгляду.

5. Після надходження вказаних у п.4 ухвали документів звернутись до Єдиної канцелярії судових виконавців Апеляційного суду Риму Міністерство юстиції (Ufficio Unico Ufficiali Giudiziari presso la Corte d'Appello di Roma Ministry of Justice Viale Giulio Cesare, 52 00192 ROMA), із судовим доручення про вручення процесуальних документів Компанії I.S.E.A. S.R.L.(40050, Італія, місто Болонья, вулиця віа Е. Галетті,9).

6. Запропонувати відповідачу надати суду: у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі відзив на позов у порядку, передбаченому статтею 178 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; докази направлення відзиву позивачу.

7. Звернути увагу відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч.2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України). При цьому, якщо докази не можуть бути подані разом з відзивом з об`єктивних причин, відповідач повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 3, 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

8. Запропонувати позивачу у строк не пізніше п`яти днів з моменту отримання відзиву від відповідача подати до суду відповідь на відзив; докази направлення відповіді на відзив всім учасникам справи.

9. Звернути увагу сторін, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 Господарського процесуального кодексу України.

10. Звернути увагу сторін, що інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ki.arbitr.gov.ua

11. Попередити учасників судового процесу, що при ухиленні від виконання вимог суду до них можуть бути застосовані заходи процесуального примусу у вигляді штрафу, передбаченого статтею 135 Господарського процесуального кодексу України.

12. Нагадати, що сторони відповідно до статті 192 Господарського процесуального кодексу України, можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

13. Звернути увагу сторін на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами».

14. Зупинити провадження у справі №910/4588/25 до надходження виконаного доручення про вручення судових документів від Єдиної канцелярії судових виконавців Апеляційного суду Риму Міністерство юстиції (Ufficio Unico Ufficiali Giudiziari presso la Corte d'Appello di Roma Ministry of Justice Viale Giulio Cesare, 52 00192 ROMA).

15. Згідно з ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя О.М. Спичак