ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"14" квітня 2025 р. Справа№ 873/31/25

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Майданевич А.Г.

за участю секретаря судового засідання: Гончаренка О.С.

за участю представників учасників справи:

від заявника: Бонтлаб В.В. (в режимі відеоконференції),

від боржника: не з`явився

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер»

про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер»

до Фермерського господарства «Кремінь»

про стягнення донарахованого розміру грошових коштів у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання зобов`язань,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24.02.2025 у справі №2/25 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» до Фермерського господарства «Кремінь» про стягнення донарахованого розміру грошових коштів у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання зобов`язань задоволено частково.

Стягнуто з Фермерського господарства «Кремінь» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» суму в розмірі 21 768 (двадцять одна тисяча сімсот шістдесят вісім) гривень 83 копійки з урахуванням 30% річних та 5 959 (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 90 копійок інфляційні втрати за Договором поставки товару №84/22/ЛВ від 05.09.2022 грн та суму сплаченого третейського збору в розмірі 1 514,00 грн.

10.03.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» звернулось до Північного апеляційного господарського суду із заявою про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24.02.2025 у справі №2/25.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 24.02.2025 у справі № 2/25 передано на розгляд головуючого судді (судді-доповідача) Майданевича А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2025 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду Постійно діючого третейського суду при Асоціації «українських банків від 24.02.2025 у справі №2/25. Розгляд справи №873/31/25 призначено на 31.03.2025 року о 10:00. Витребувано у Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків засвідчену копію сформованих матеріалів справи №2/25 (для долучення). Зобов`язано кожну із сторін третейського спору та третейський суд надати суду належні та допустимі докази про наступне: чи визнавалась третейська угода у даній справі недійсною; чи не скасоване рішення третейського суду у справі №2/25 компетентним судом; чи є в провадженні інших судів заяви про оскарження чи скасування рішення третейського суду. Зобов`язано третейський суд надати суду належним чином засвідчені копії: положення про Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків; регламент Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків; список третейських суддів. Зобов`язано кожну із сторін третейського спору надати суду письмову інформацію про визнання недійсним третейського застереження, про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 24.02.2025 у справі № 2/25 компетентним судом, про наявність в провадженні Північного апеляційного господарського суду або інших судів заяви про оскарження чи скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 24.02.2025 у справі №2/25.

13.03.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» надійшла заява, зі змісту якої вбачається, що третейська угода у даній справі не була визнана недійсною, рішення третейського суду у справі №2/25 не було скасоване компетентним судом, а у провадженні інших судів заяви про оскарження чи скасування рішення третейського суду відсутні.

Крім того, 13.03.2025 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» надійшла заява, в якій заявник просить надати йому можливість приймати участь в судовому засіданні по даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку ЄСІТС. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2025 вказану заяву задоволено.

27.03.2025 на вимогу суду від Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків надійшли матеріали третейської справи №2/25 в одному томі (оригінал); засвідчені копії: положення про Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків; регламент Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків; список третейських суддів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2025 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 24.02.2025 у справі №2/25 відкладено на 14.04.2025 о 10:15 у зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання 31.03.2025.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер», адвокат Бонтлаб В.В., у судовому засіданні 14.04.2025 наполягав на задоволенні заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24.02.2025 у третейській справі №2/25 та просив її задовольнити.

Боржник у судове засідання, призначене на 14.04.2025, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судових засідань був повідомлений належним чином, а саме - засобами поштового зв`язку (ухвалою від 13.03.2025 (штриховий код поштового повідомлення 632) та ухвалою від 31.03.2025 (штриховий код поштового повідомлення 905)), що підтверджується відповідними рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.ч.2,3,7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Частиною 1 статті 354 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Враховуючи те, що явка учасників справи судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність клопотання про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглядати дану справу за наявними документами, оскільки вважає, що сторонам було надано всі процесуальні можливості для реалізації наданих процесуальним законом прав.

Північний апеляційний господарський суд, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24.02.2025 та додані до неї матеріали, дослідивши надані на вимогу суду матеріали третейської справи, регламент та положення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, дійшов наступного висновку.

Стаття 50 Закону України "Про третейські суди" встановлює, що сторони, які передали спір на вирішення третейського суду, зобов`язані добровільно виконати рішення третейського суду, без будь-яких зволікань чи застережень. Сторони та третейський суд вживають усіх необхідних заходів з метою забезпечення виконання рішення третейського суду.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

Враховуючи те, що в рішенні Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24.02.2025 у справі №2/25 не встановлено строк його виконання, господарський суд констатує, що воно підлягає негайному виконанню.

Статтею 57 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що рішення третейського суду, яке не виконано добровільно, підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконавчий документ, виданий на підставі рішення третейського суду, може бути пред`явлений до примусового виконання в строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження".

У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким, у господарському судочинстві згідно зі ст.327 ГПК України та п.1 ч.1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", є наказ.

Частиною 3 статті 354 ГПК України передбачено, що при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Статтею 355 ГПК України унормовано, що суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні положення також містяться у ч.6 ст.56 Закону України "Про третейські суди".

Отже, у відповідності до норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених ст. 56 Закону України "Про третейські суди" та ст. 355 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №910/8665/17, від 04.06.2019 у справі №873/8/19, від 27.06.2019 у справі №873/19/19.

При зверненні до суду з заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду заявником надано договір поставки товару №84/22/ЛВ від 05.09.2022, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» (постачальник) та Фермерським господарством «Кремінь» (покупець).

Згідно з пунктом 9.2 вказаного договору сторонами узгоджено, що всі вимоги, які виникають при виконанні даного Договору, припиненні, зміні, визнання недійсним повністю або частково, або у зв`язку з ним або випливають з нього та становлять предмет спору - підлягають розгляду у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків за адресою: 02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 15, відповідно до Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, який є невід`ємною частиною даної третейської угоди та знаходиться у відкритому доступі на сайті суду; сторони підтверджують, що вони ознайомлені з Регламентом Третейського суду при Асоціації українських банків та добре розуміють положення цього Регламенту.

Таким чином, договір поставки товару №84/22/ЛВ від 05.09.2022 містить третейське застереження щодо можливості розгляду даного позову Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків.

Відтак, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24.02.2025 у третейській справі №2/25, прийняте відповідно до договору поставки товару №84/22/ЛВ від 05.09.2022, згідно з обумовленим в них третейським застереженням.

Крім того, як вбачається з наявних у справі документів, дана справа була підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону; строк для звернення за видачею виконавчого документа не пропущений; доказів того, що третейська угода та рішення третейського суду у встановленому законом порядку були визнані компетентним судом не дійсними матеріали справи не містять; склад третейського суду, що здійснював вирішення даного спору відповідав вимогам Закону України "Про третейські суди" та третейській угоді; рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Отже, визначених чинним процесуальним законом та нормами спеціального закону підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду у даній справі не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного та зважаючи на те, що Фермерським господарством «Кремінь» вказане рішення добровільно не виконано, суд дійшов висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24.02.2025 у третейській справі №2/25.

Відповідно до частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Сплачена Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» сума судового збору, відповідно до ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на Фермерське господарство «Кремінь», оскільки підставою звернення заявника у даній справі з відповідною заявою стало невиконання боржником рішення третейського суду, тобто спір виник внаслідок неправомірних дій зі сторони відповідачів.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 129, 234, 354, 356 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» про видачу наказів на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 24.02.2025 у справі №2/25 - задовольнити.

2. Після набрання законної сили цією ухвалою - на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 24.02.2025 у справі №2/25 видати накази наступного змісту:

2.1. «Стягнути з Фермерського господарства «Кремінь» (, 82082, Львівська область, Старосамбірський район, село Кобло) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» (, 42304, Сумська область, Сумський район, смт. Степанівка, провул. Промисловий, буд.4) 21 768 (двадцять одна тисяча сімсот шістдесят вісім) гривень 83 копійки з урахуванням 30% річних та 5 959 (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 90 копійок інфляційні втрати за Договором поставки товару №84/22/ЛВ від 05.09.2022 року»

2.2. «Стягнути з Фермерського господарства «Кремінь» (, 82082, Львівська область, Старосамбірський район, село Кобло) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» (, 42304, Сумська область, Сумський район, смт. Степанівка, провул. Промисловий, буд.4) третейський збір у сумі 1 514,00 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень».

3. Стягнути з Фермерського господарства «Кремінь» (, 82082, Львівська область, Старосамбірський район, село Кобло) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Агрохім-Партнер» (, 42304, Сумська область, Сумський район, смт. Степанівка, провул. Промисловий, буд.4) витрати по сплаті судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду у сумі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп.

4. Накази видати після набрання цією ухвалою законної сили.

5. Третейську справу №2/25 повернути до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Ухвала, якщо вона не буде оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку на підставі ч. 3 ст.356 та ч.2 ст.253 Господарського процесуального кодексу України до Верховного Суду у строк, передбачений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Г. Майданевич