ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2025 м. Івано-ФранківськСправа № 909/146/25

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л. М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця Вітюк Таміли Анатоліївни, АДРЕСА_1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім", вул.Промислова, буд. 4, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77306

про стягнення заборгованості в сумі 851671,45 грн, з яких: 765454,40 грн основний борг, 17446,79 грн 3% річних, 68770,26 грн інфляційні втрати.

встановив: фізична особа-підприємець Вітюк Таміла Анатоліївна звернулася до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" про стягнення заборгованості в сумі 851671,45 грн, з яких: 765454,40 грн основний борг, 17446,79 грн 3% річних, 68770,26 грн інфляційні втрати.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Господарським судом Івано-Франківської області прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі; відповідно до приписів ст. 252 ГПК України, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та запропонував сторонам у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження подати заяву з відповідним обґрунтуванням своїх заперечень (ухвала суду від 17.02.2025).

Згідно наявної в матеріалах справи довідки про доставку електронного листа від 18.02.2025, відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у даній справі.

Враховуючи, що клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України, справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав зобов`язання з оплати вартості отриманих послуг за договором №А надання послуг від 04.01.2021, внаслідок чого у відповідача утворився борг в сумі 765454,40 грн.

За прострочення виконання грошового зобов`язання позивач керуючись ст. 625 ЦК України заявив до стягнення з відповідача 17446,79 грн 3% річних, 68770,26 грн інфляційних втрат.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позов не подав, доказів належного виконання своїх зобов`язань не надав, доводи позивача не спростував.

Обставини справи. Оцінювання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд встановив наступне.

04.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" (як замовником) та фізичною особою-підприємцем Вітюк Тамілою Анатоліївною (як виконавцем) укладено договір №А надання послуг, згідно умов якого виконавець зобов`язується, в порядку та на умовах визначених договором продати (передати у власність) лікувально-профілактичне харчування та надати послуги з обслуговування персоналу замовника (видача страв), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити отриманий товар та послуги в порядку та на умовах, що визначені цим договором.

Відповідно до п.1.2 договору надання послуг з обслуговування персоналу замовника здійснюється в порядку, передбаченому розділом 6 цього договору.

В розділі 5 договору сторони узгодили порядок розрахунків та приймання-передачу наданих послуг та товару, зокрема:

- оплата вартості товару та послуг здійснюється замовником протягом 5 (п`яти) банківських днів від дати підписання обома сторонами акту приймання-передачі (п.5.1 договору);

- товар та/або послуги вважаються отриманими та/або наданими з моменту підписання обома сторонами акту прийому-передачі, який вважається узгодженим за умови оформлення усіх необхідних реквізитів і підписів (п.5.3 договору).

Згідно п.11.1 договору, даний договір набрав чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 26.02.2021, а в частині розрахунків до повного виконання зобов`язань.

За взаємною згодою сторін, шляхом підписання додаткових угод до договору, сторони погоджували неодноразове продовження дії договору, встановивши кінцевий строк дії договору 31.03.2025.

На виконання вищевказаних умов договору сторонами складено та підписано акти приймання-передачі наданих послуг:

- акт прийому-передачі від 31.10.2023 року за жовтень 2023 року на суму 67 193,80 грн;

- акт прийому-передачі від 30.11.2023 року за листопад 2023 року на суму 62 117,50 грн;

- акт прийому-передачі від 29.12.2023 року за грудень 2023 року на суму 60 119,60 грн;

- акт прийому-передачі від 31.01.2024 року за січень 2024 року на суму 82 385,40 грн;

- акт прийому-передачі від 29.02.2024 року за лютий 2024 року на суму 75 803,60 грн;

- акт прийому-передачі від 31.03.2024 року за березень 2024 року на суму 59 016,60 грн;

- акт прийому-передачі від 30.04.2024 року за квітень 2024 року на суму 54 127,70 грн;

- акт прийому-передачі від 31.05.2024 року за травень 2024 року на суму 37 657,70 грн;

- акт прийому-передачі від 30.06.2024 року за червень 2024 року на суму 34 198,10 грн;

- акт прийому-передачі від 31.07.2024 року за липень 2024 року на суму 34 410,00 грн;

- акт прийому-передачі від 31.08.2024 року за серпень 2024 року на суму 34 412,70 грн;

- акт прийому-передачі від 30.09.2024 року за вересень 2024 року на суму 34 662,10 грн;

- акт прийому-передачі від 31.10.2024 року за жовтень 2024 року на суму 38 916,60 грн;

- акт прийому-передачі від 30.11.2024 року за листопад 2024 року на суму 41 777.30 грн;

- акт прийому-передачі від 31.12.2024 року за грудень 2024 року на суму 24 965,80 грн;

- акт прийому-передачі від 31.01.2025 року за січень 2025 року на суму 23 689,90 грн.

Загальна вартість наданих позивачем відповідачу послуг за вказаними актами становить 765454,40 грн.

В порушення п.5.1 договору відповідачем не здійснено оплату за надані по договору послуги.

31.07.2024 між сторонами також підписано акт звірки взаєморозрахунків станом на 31.07.2024, за даними якого зафіксовано кінцеве сальдо на користь позивача.

За прострочення виконання грошового зобов`язання позивач керуючись ст. 625 ЦК України заявив до стягнення з відповідача 17446,79 грн 3% річних, 68770,26 грн інфляційних втрат.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення. Висновки суду.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 174 ГК України передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу приписів ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 ЦК України).

Як встановлено судом вище, за період з жовтеня 2023 року по січень 2025 року позивачем надано відповідачу визначені умовами договору послуги згідно актів прийому-передачі загальною вартістю 765454,40 грн, однак, відповідач не здійснив їх оплату.

При цьому, відповідачем позовні вимоги не спростовано, доказів оплати наданих позивачем послуг не надано.

За наведеного, позовні вимоги про стягнення основного боргу в сумі 765454,40 грн, грн є обґрунтованими.

За порушення відповідачем строків виконання грошового зобов`язання, на підставі ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано відповідачу 17446,79 грн 3% річних, 68770,26 грн інфляційних втрат.

Згідно приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України сплата суми боргу за грошовим зобов`язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних з простроченої суми, здійснюється незалежно від тієї обставини чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних втрат на суму боргу та три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З огляду на те, що відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання, нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат є правомірним.

Судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних втрат та встановлено їх арифметичну та методологічну правильність. Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

За наведених обставин, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.

Судові витрати.

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено Главою 8 Розділу I ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, враховуючи те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

позов фізичної особи-підприємця Вітюк Таміли Анатоліївни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" про стягнення заборгованості в сумі 851671,45 грн - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім", вул.Промислова, буд. 4, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77306 (ідентифікаційний код 33129683) на користь фізичної особи-підприємця Вітюк Таміли Анатоліївни, АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 765454 (сімсот шістдесят п`ять тисяч чотириста п`ятдесят чотири) грн 40 коп. основного боргу, 17446 (сімнадцять тисяч чотириста сорок шість) грн 79 коп. 3% річних, 68770 (шістдесят вісім тисяч сімсот сімдесят) грн 26 коп. інфляційних втрат, 10220 (десять тисяч двісті двадцять) грн 06 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.04.2025.

Суддя Неверовська Л. М.