ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2025 р. Справа№ 925/1403/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Кропивної Л.В.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Реуцька Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача 1: не з`явився

від відповідача 2: Романюк Х.П. (ордер серія АТ №1091666 від 04.02.2025)

від третьої особи: не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу господарського суду Черкаської області від 10.02.2025 про відмову у заяві відповідача ОСОБА_1 про компенсацію витрат, пов`язаних із розглядом справи

у справі №925/1403/24 (суддя Гладун А.І.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХАРТКОМ-АГРО"

до приватного підприємства "АГРОТРЕЙД ГРУПП",

ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору товариство з обмеженою відповідальністю "Епік-Агро"

про солідарне стягнення 1426393, 95 грн,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХАРТКОМ-АГРО", звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом до приватного підприємства "АГРОТРЕЙД ГРУПП", ОСОБА_1 про солідарне стягнення 1426393, 95 грн.

28.01.2025 позивач звернувся до суду з клопотанням про залишення позовної заяви без розгляду. (а.с.165 т.2).

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 28.01.2025, клопотання позивача про залишення позову без розгляду задоволено. Позов ТОВ "ТЕХАРТКОМ-АГРО" до приватного підприємства "АГРОТРЕЙД ГРУПП", ОСОБА_1 залишено без розгляду.

31.01.2025 до господарського суд Черкаської області від представника відповідача 2 надійшла заява про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, у якій просив ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 125 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 10.02.2025 у заяві відповідача ОСОБА_1 про компенсацію витрат, пов`язаних із розглядом справи, відмовлено.

Мотивуючи ухвалу, суд зазначив, що витрати на правову допомогу виникли у відповідача не внаслідок необґрунтованих дій позивача, а в порядку реалізації відповідачем своїх процесуальних прав, зокрема права на подання відзиву та заперечень , клопотань про призначення експертизи, витребування доказів, право на участь в судовому засіданні представника відповідача у режимі відеоконференції. Тому у суду відсутні будь-які підстави вважати, що витрати на правову допомогу адвоката були понесені відповідачем внаслідок саме необґрунтованих дій позивача.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник ОСОБА_1 - Романюк Христина Петрівна звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Черкаської області від 10.02.2025 у справі №925/1403/24 скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи №925/1403/24, внаслідок необґрунтованих дій позивача задовольнити у повному обсязі: стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХАРТКОМ-АГРО" на користь ОСОБА_1 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 125 000, 00 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказала на те, що судом першої інстанції безпідставно було відмовлено в задоволенні заяви щодо компенсації витрат на правничу допомогу, з причин відсутності на момент подання заяви доказів сплати гонорару адвокатському об`єднанню. Суд першої інстанції не взяв до уваги, що, ОСОБА_1 захищаючи свої права та інтереси, був змушений надавати докази, а також заявляти інші клопотання процесуального характеру для спростування позиції позивача.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2025 апеляційну скаргу у справі №925/1403/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Руденко М.А. (головуючий суддя (суддя-доповідач), судді Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2024 прийнято та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Черкаської області від 10.02.2025 у справі №925/1403/24, розгляд апеляційної скарги призначено на 01.04.2025.

У судовому засіданні, 01.04.2025 представник відповідача 2 (апелянта) підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, прийняти нове рішення яким задовольнити заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу в повному обсязі.

Представники позивача, відповідача 1 та третьої особи у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце справи сторони повідомлялись належним чином, а саме шляхом направлення процесуальних документів до офіційного електронного кабінету, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного документа. (а.с.20-24 т.3)

Відповідно до ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового ухвалу на офіційну електронну адресу особи.

Частинами 5 та 7 ст. 6 ГПК України визначено, що суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

А тому, колегія суддів, зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників позивача, відповідача 1 та третьої особи у судовому засіданні 01.04.2025.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовними вимогами про солідарне стягнення з боржників 1426393,95 грн. заборгованості за договором позики.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 15.11.2024 позовну заяву було прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 10.12.2024.

28.01.2025 позивач звернувся до суду з клопотанням про залишення позовної заяви без розгляду (а.с.165 т.2).

28.01.2022 представник відповідача 2 у судовому у засіданні повідомила, що ОСОБА_1 подасть докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу протягом 5 днів з дати оголошення ухвали суду. (а.с.171 т.2)

31.01.2025 до господарського суд Черкаської області від представника відповідача 2 надійшла заява про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, у якій просив ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 125 000,00 грн. (а.с.190-194 т.2).

06.02.2025 від представника позивача до суду першої інстанції надійшли заперечення на заяву про компенсацію витрат, в якій останній просив, відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі.

Відмовляючи в задоволені заяви, суд першої інстанції зазначив, що відсутні будь-які підстави вважати, що витрати на правову допомогу адвоката були понесені відповідачем 2 внаслідок саме необґрунтованих дій позивача, оскільки витрати на правову допомогу виникли у відповідача 2 не внаслідок необґрунтованих дій позивача, а в порядку реалізації відповідачем 2 своїх процесуальних прав, зокрема права на подання відзиву та заперечень , клопотань про призначення експертизи, витребування доказів, право на участь в судовому засіданні представника відповідача у режимі відеоконференції.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Частинами 1, 3 ст. 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частинами 5 та 6 ст. 130 ГПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Згідно частин 1, 2, 3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Як зазначає Верховний Суд у численних постановах, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Водночас, ціна договору, тобто розмір адвокатського гонорару, може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата, кожний з яких відрізняється порядком обчислення. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 922/1948/19, від 12.08.2020 у справі № 916/2598/19, від 30.07.2019 у справі № 911/1394/18.

Як свідчать матеріали справи на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до суду відповідачем 2 було надано :

- Ордер серія АТ №1087120 від 05.12.2024 (а.с.195 т.2);

- Договір №26/08-22 про надання правової (правничої) допомоги від 26.08.2022 (а.с.196 - 197 т.2);

- Додаток № 1до договору від 26.08.2022 (а.с.198 т.2);

- Протокол №25/11 погодження договірної ціни до договору про надання правової допомоги від 25.11.2024 (а.с.199 т.2);

- Акт №30/01 прийому надання правової допомоги згідно з договором від 30.01.2025 (а.с.200 т.2);

- Деталізація рахунку №30/01 від 30.01.2025 (а.с.201 т.2);

- Рахунок - фактури № 30/01 від 30.01.2025 на суму 125 000,00 грн (а.с.202 т.2);

- Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ІФ №001317 (а.с.204 т.2)

26.08.2022 між ОСОБА_1 «замовник» та Адвокатським об`єднанням «Новіков та Партнери» «виконавець» було укладено договір №26/08-22 про надання правової (правничої) допомоги (а.с. 196т. 2), замовник доручає, а виконавець протягом дії даного договору приймає на себе зобов`язання надати замовнику за винагороду правову (правничу) допомогу з питань, що цікавлять замовника (п.1.1 договору).

Вартість правничої допомоги сторони погодили, протоколом №25/11 погодження договірної ціни від 25.11.2024, відповідно до якого сторони домовились , що розмір винагороди виконавця за надання правничої допомоги становить 5 000,00 грн без ПДВ за одну годину надання правової допомоги (п.2.1 протоколу) (а.с.199 т.2)

В акті №30/01 приймання-передачі наданої правової допомоги за договором, сторони зазначили, що правнича допомога надана якісно та вчасно. Замовник не має претензій щодо якості наданої правничої допомоги. Надана правнича допомога згідно вищевказаних протоколу та договору становить:

1) Аналіз позовної заяви та доданих до неї документів, попереднє визначення правової позиції (3 години);

2) Підготовка та подання 05.12.2024 клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (30 хвилин);

3) Підготовка та подання 09.12.2024 відзиву на позовну заяву (що включає також опрацювання відповідного законодавства, пошук актуальної судової практики у подібних правовідносинах, пошук інформації з відкритих джерел та реєстрів, формування доказової бази - листів, довідок, витягів, тощо) (6 годин);

4) Підготовка і подання 09.12.2024 клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб (2 години);

5) Підготовка і подання 09.12.2024 клопотання про призначення судової експертизи (4 години);

6) Підготовка і подання 09.12.2024 клопотання про витребування доказів ( 1 год. 30 хвилин);

7) Участь представника у судовому засіданні 10.12.2024 в режимі відеоконференції (1 година);

8) Участь представника у судовому засіданні 18.12.2024 в режимі відеоконференції (1 година);

9) Правовий аналіз відзиву ПП «Агротрейд Групп» від 09.12.2024, правовий аналіз відповіді на відзив ТОВ «Техартком -Агро» від 15.12.2024 та долучених до нього доказів, підготовка та подання 20.12.2024 заперечення на відповідь на відзив (4 години);

10) Правовий аналіз (в порядку підготовки до судового засідання) заперечення ПП «Агротрейд Групп» щодо призначення експертизи від 13.01.2025 та клопотання про долучення доказів від 13.01.2025 та участь представника у судовому засіданні 14.01.2025 (1 година);

11) Участь представника у судовому засіданні 28.01.2025 (1 година)

Загальна вартість правничої допомоги , наданої виконавцем, відповідно до п.2.1. протоколу погодження договірної ціни №25/11 до договору, становить 125 000,00 грн

Позивач проти заявлених відповідачем витрат на правничу допомогу заперечував, вважає, що їх розмір витрат у сумі 125 000,00 грн є необґрунтованим та неспівмірним ціні позову та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), стягнення витрат не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, а тому заявлена сума таких витрат не підлягає задоволенню. (а.с.213 т.2)

Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц).

Як зазначає Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в додатковій постанові від 11.07.2023 у справі №916/2664/21, при зменшенні витрат на правову допомогу також враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20, додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, якими підтверджується надання відповідачу 2 професійної правничої допомоги у суді першої інстанції, колегія суддів вважає що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 125 000,00 грн є непропорційним та необґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує набуття на підставі правочину права вимоги до відповідача, неналежне виконання відповідачами зобов`язання з повернення позики. Позивач звернувся з клопотання про залишення позову без розгляду, судом першої інстанції зазначене клопотання було задоволено ухвалою господарського суду Черкаської області від 28.01.2025. Залишення позову без розгляду за заявою позивача є однією з форм втілення принципу диспозитивності господарського судочинства, адже саме учаснику справи належить право розпоряджатись своїми правами щодо предмета спорту на власний розсуд.

Сам по собі факт залишення позову без розгляду у справі не підтверджує ні відсутність спору позивача з відповідачем, ні відсутність предмета спору, ні свідоме порушення позивачем охоронюваних законом прав та інтересів відповідача, не свідчить про зловживання правом та не свідчить про наявність безумовних підстав для компенсації судових витрат відповідачу.

Таким чином, витрати на правову допомогу виникли у відповідача не внаслідок необґрунтованих дій позивача, а в порядку реалізації відповідачем своїх процесуальних прав, зокрема права на подання відзиву та заперечень, клопотань про призначення експертизи, витребування доказів, права на участь в судовому засіданні представника відповідача у режимі відеоконференції.

Доводи суду першої інстанції, щодо відсутності на момент подання заяви доказів сплати гонорару адвокатському об`єднанню, є помилковими оскільки зазначене не може бути підставою для відмови у їх компенсації що підтверджується правовим висновком Верховного Суду у справі 916/3622/14 від 14.09.2023.

Так, з метою належного представництва зі сторони відповідача 2 представником було подано дві заяви по суті спору - відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив, а також підготовчому засіданні представник брав участь у чотирьох судових засіданнях, що підтверджується матеріалами справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

У постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20, у додаткових постановах Верховного Суду від 29.02.2024 у справі № 917/272/23, від 05.03.2024 у справі № 916/2266/22, від 17.04.2024 у справі № 910/19865/21 зазначено, що суд при зменшенні витрат на правову допомогу враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.

З огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги обсяг наданих послуг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для вирішення спору, та з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи, а також заперечення позивача проти розміру витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає справедливим та розумним задовольнити подане клопотання відповідача 2 частково, стягнувши з товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХАРТКОМ-АГРО" на користь ОСОБА_1 20 000,00 грн витрати на правничу допомогу.

Відповідно до ст. ст. 73,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що відповідачем 2 не доведено в повному обсязі обґрунтованість апеляційної скарги в частині оскарження відмови у стягненні на його користь витрат на правничу допомогу в повному обсязі, тож апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а ухвалу суду першої інстанції скасувати, заяву про компенсацію витрат на правничу допомогу задовольнити частково в розмірі 20 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Черкаської області від 10.02.2025 у справі № 925/1403/24 задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Черкаської області від 10.02.2025 у справі № 925/1403/24 скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи №925/1403/24 задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХАРТКОМ-АГРО" (20001, Черкаська область , уманський р-н, місто Христинівка, вул. Стадіонна, буд. 2, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Видачу наказу доручити господарському суду Черкаської області.

Матеріали справи № 925/1403/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 21.04.2025.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Л.В. Кропивна

Є.Ю. Пономаренко