ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2025 р. Справа №926/1437/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Орищин Г.В.,

суддів Галушко Н.А.,

Желіка М.Б.

секретар судового засідання Хом`як Х.А.

розглянув апеляційну скаргу Чернівецької обласної ради

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 31.10.2024 (повний текст рішення складено 06.11.2024, суддя Гурин М.О.)

у справі № 926/1437/24

за позовом Чернівецької обласної ради

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Космос 2017»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Обласне комунальне підприємство «Центр комунального майна»

про стягнення заборгованості з орендної плати, стягнення неустойки за прострочення повернення орендованого майна та повернення приміщення

за участю представників:

від позивача Базюк Ю.Р. (в режимі відеоконференції)

від відповідача не з`явились

від третьої особи не з`вились

Чернівецька обласна рада 27.05.2024 звернулась до Господарського суду Чернівецької області з позовом про: стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Космос 2017» 9196,17 грн заборгованості з орендної плати за договором оренди нерухомого майна №5/18 від 31.07.2018 та 391227,02 грн неустойки за прострочення повернення орендованого майна; зобов`язання ТОВ «Космос 2017» звільнити та повернути об`єкт оренди шляхом виселення з нежитлового приміщення приміщення мансарди будівлі літ. А, площею 139,3 м2 за адресою: вул. Федьковича, 52 у місті Чернівці.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ТОВ «Космос-2017» свої зобов`язання за договором оренди нерухомого майна в частині належної та своєчасної оплати орендних платежів не виконав, внаслідок чого в нього перед позивачем за період з травня по червень 2021 включно виникла заборгованість в розмірі 9196,17 грн. Разом з тим, позивач нарахував відповідачу 391227,02 грн неустойки за несвоєчасне повернення об`єкта оренди після закінчення дії договору.

Господарський суд Чернівецької області в рішенні від 31.10.2024 у цій справі позовні вимоги Чернівецької обласної ради задоволив частково; з ТОВ «Космос-2017» на користь позивача стягнув 9196,17 грн заборгованості з орендної плати за договором оренди №5/18 нерухомого майна від 31.07.2018 та 3028,00 судового збору; в задоволенні решти позовних вимог відмовив.

При ухваленні вказаного рішення місцевий господарський суд виходив з того, що оскільки на орендаря законом та договором покладається обов`язок зі сплати орендних платежів, який останній не виконав належним чином, відтак позовна вимога про стягнення 9196,17 грн за період з травня по червень 2021 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

В задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов`язань з повернення об`єкта оренди, нарахованої за період з липня 2021 по квітень 2024, та звільнення і повернення орендованого приміщення суд відмовив, позаяк, з врахуванням приписів ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ч.2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного закону та п. 9.1 укладеного між сторонами договору, дійшов висновку, що, в даному випадку, щодо порядку продовження строку дії договору має місце погіршення становища орендаря законодавством, відтак алгоритм вчинення орендодавцем дій, спрямованих на продовження строку дії спірного договору, визначається саме положеннями п. 9.8 договору. Таким чином, з врахуванням наведеного та приймаючи до уваги звернення ТОВ «Космос-2017» 06.05.2021 до Чернівецької облради із заявою про продовження терміну дії спірного договору, який діяв до 01.07.2021, суд дійшов до висновку, що орендар звернувся до орендодавця в належні строки.

Отож, вважаючи, що орендар виконав свої зобов`язання, щодо вчасного повідомлення орендодавця про намір продовжити дію договору оренди, в строки, погоджені сторонами, тоді як позивач безпідставно ухилився від виконання обов`язку, щодо розгляду вказаної заяви та прийняття відповідного рішення, суд дійшов до висновку, що орендар правомірно продовжив використовувати орендоване майно, у зв`язку із продовженням строку дії договору оренди на 2 роки і 11 місяців, тобто до 01.06.2024, відтак, стягнення з відповідача 391227,02 грн неустойки за прострочення повернення орендованого майна є безпідставним.

Разом з тим, матеріали справи не містять підтверджень наявності повідомлення балансоутримувача орендодавця та орендаря про не продовження договору оренди; станом на 01.06.2024, воєнний стан в Україні не скасовано, суд виходив з того, що договір оренди №5/18 нерухомого майна від 31.07.2018, укладений між сторонами вважається продовженим на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині звільнення та повернення об`єкту оренди, шляхом виселення з нежитлового приміщення.

Позивач не погодився з ухваленим рішенням місцевого господарського суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог та оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що вказане рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню з таких підстав:

- позивач вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що до порядку продовження строку дії спірного договору підлягають застосуванню положення договору, який укладений 31.07.2018 відповідно до положень Закону України «Про оренду державного і комунального майна» в редакції від 10 квітня 1992р. № 2269-XII. Так, 27.12.2019 набрав чинності Закон України «Про оренду державного та комунального майна» (№ 157-ІХ), який введений в дію з 01.02.2020р. Відповідно до пункту 2 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 157-IX, договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом 5 частини 2 статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року. Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом. Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені. Судова практика при цьому наголошує на тому, що порядок продовження договорів оренди державного та комунального майна, який діяв до 31 січня 2020р. та був передбачений Законом № 2269-XII (втратив чинність з цієї дати), може бути застосовано до процедури продовження тих договорів, строк дії яких закінчився до 01 липня 2020р. включно, а щодо інших договорів оренди державного та комунального майна (строк дії яких закінчився після 01 липня 2020р.) відповідно до вимог абзацу 3 пункту 2 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 157-IX має застосовуватися порядок продовження, визначений Законом № 157-ІХ. Таким чином, законодавець передбачив умови та порядок продовження дії договорів оренди державного та комунального майна, укладених відповідно до положень Закону України № 2269-XII. Отож, після 01.07.2020 до спірних правовідносин щодо порядку продовження договору підлягають застосуванню норми Закону № 157-IX, зокрема, встановлений частиною 3 статті 18 цього Закону строк для подання орендарем заяви про продовження договору;

- частинами 1, 2 статті 11, частиною 1 статті 14 Закону № 157-ІХ передбачено, що заяви на оренду державного і комунального майна подаються в ЕТС. Вимога про подання заяви про продовження договору оренди разом зі звітом про оцінку об`єкта оренди шляхом заповнення електронної форми через особистий кабінет в ЕТС передбачена, також, пунктом 136 Порядку № 483. Законодавча вимога про подання заяви на продовження договору оренди державного і комунального майна разом з необхідними документами шляхом заповнення електронної форми через особистий кабінет в електронній торговій системі (ЕТС) з 01 жовтня 2020р. є імперативною та не містить альтернативних способів подання відповідної заяви;

- разом з тим, апелянт покликався на правову позицію Верховного Суду, наведену в постанові від 26.09.2024 у справі №902/489/23, в якій йдеться про те, що невиконання орендодавцем передбаченого пунктом 135 Порядку № 483 обов`язку у встановлений строк повідомити орендаря про те, що договір оренди підлягає припиненню, хоча й може свідчити про недобросовісність орендодавця та бути підставою для визнання його бездіяльності протиправною, проте не може слугувати підставою для автоматичної пролонгації договору оренди державного чи комунального майна на новий строк, оскільки можливість такої пролонгації не передбачена Законом №157-ІХ. Тобто, судова практика заперечує автоматичну пролонгацію договору, а тому висновок суду про те, що орендар правомірно продовжив використовувати орендоване майно у зв`язку із продовженням строку дії договору оренди на 2 роки і 11 місяців до 01 червня 2024, є помилковим.

ОКП «Центр комунального майна» подало відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначило, що вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права з підстав, зазначених в апеляційні скарзі. Третя особа вказала, що погоджується з арґументами, викладеними в апеляційній скарзі та підтримує вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.

Відповідач своїм правом, наданим ст. 263 ГПК України, не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не подав. Однак, в ході розгляду апеляційної скарги звертався до суду із заявою про надання часу для мирного врегулювання даного спору шляхом укладення мирової угоди. Водночас, у вказаній заяві відповідач зазначив, що вимоги апеляційної скарги не визнає і вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції таким, що ґрунтується на всебічно і об`єктивно з`ясованих обставинах справи, відтак є законним.

Процесуальний хід розгляду апеляційної скарги відображений у відповідних ухвалах Західного апеляційного господарського суду; за клопотаннями представників позивача та відповідача розгляд справи відбувався в режимі відеоконференції.

В дане судове засідання прибув представник позивача, третя особа та відповідач участі уповноважених представників не забезпечили, однак відповідач подав на розгляд суду клопотання, в якому зазначив, що врегулювання цього спору мирним шляхом не відбулося, мирову угоду не укладено. Разом з тим, у вказаному клопотанні відповідач зазначив, що проти вимог апеляційної скарги заперечує та просив розглядати справу за відсутності його представника.

З огляду на тривалість строку розгляду цієї справи, з врахуванням клопотання відповідача, приймаючи до увагу позицію третьої особи, висловлену у відзиві на апеляційну скаргу, судова колегія вважає за можливе завершити розгляд апеляційної скарги за відсутності представників відповідача та третьої особи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у ній докази, колегія суддів встановила таке:

31.07.2018 Чернівецька обласна рада та Товариство з обмеженою відповідальністю «Космос 2017» уклали договір оренди №5/18 нерухомого майна (далі договір), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (приміщення мансарди будівлі літ. А) (далі - майно), площею 139,3 м2, розміщене за адресою: вул. Федьковича, 52 в м. Чернівцях, що є на балансі ОКП «Центр комунального майна», вартістю згідно звіту про оцінку 586685 грн (п. 1.1. договору).

За умовами пунктів 1.2., 1.3. договору, його укладено на строк 2 роки 11 місяців з 01.08.2018 до 01.07.2021; майно передається в оренду для розміщення фірмового магазину вітчизняних промислових підприємств, окрім продажу товарів підакцизної групи.

В пунктах 2.1., 2.2. договору сторони погодили, що орендодавець та орендар вступають у орендні відносини з моменту підписання договору. Передача майна в оренду здійснюється в терміни, встановлені за згодою сторін, та оформляється актом прийому-передачі. Акт прийому-передачі підписується уповноваженими представниками сторін (від імені орендодавця уповноваженим представником є балансоутримувач ОКП «Центр комунального майна»). Акт прийому-передачі є додатком до договору оренди.

01.08.2018 між сторонами було підписано акт приймання-передачі нерухомого майна за яким Чернівецька обласна рада в особі уповноваженого представника (балансоутримувача - ОКП «Центр комунального майна») передала, а ТОВ «Космос 2017» прийняло нерухоме майно приміщення мансарди будівлі літ. А, площею 139,3 м2, розміщене за адресою: вул. Ю. Федьковича, 52 в м. Чернівцях.

У разі припинення договору оренди чи дострокового його розірвання орендар, за умовами п. 2.4. договору, зобов`язаний у 10-ти денний термін повернути орендодавцеві об`єкт оренди, про що сторони складають акт прийому-передачі.

В пунктах 3.1. 3.4. договору сторони передбачили, що орендар за користування майном вносить орендну плату на рахунок орендодавця та балансоутримувача майна незалежно від наслідків його господарської діяльності з дня підписання договору оренди. Орендна плата визначена на підставі Положення про порядок розрахунку і використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, затвердженого рішенням обласної ради від 31.05.2012 № 54-10/12 (із змінами та доповненнями), розрахована згідно з додатком №1 до договору за повний місяць оренди з урахуванням ПДВ складає 8800,98 грн. Орендна плата за перший місяць сплачується залежно від кількості календарних днів оренди майна. Орендар щомісячно самостійно нараховує та сплачує орендну плату в розмірі нарахувань за поточний місяць до 30-го числа поточного місяця. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції, опублікований в місяці нарахування. При цьому в платіжному документі вказується сума орендної плати та сума ПДВ.

За розрахунком місячної орендної плати (додаток №1 до договору) 50% місячної орендної плати без ПДВ у сумі 3667,08 грн орендар щомісячно перераховує до 30 числа на рахунок орендодавця. 50% місячної орендної плати без ПДВ 3667,07 грн та суму ПДВ 1466,83 грн., що разом складає 5133,90 грн, орендар щомісячно перераховує на рахунок ОКП «Центр комунального майна» (балансоутримувач).

В разі припинення або розірвання договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня передачі орендодавцеві майна за актом прийому-передачі (п. 3.9 договору).

У відповідності до п. 4.2. договору орендар зобов`язується своєчасно і у повному обсязі щомісячно сплачувати орендну плату.

За умовами п. 4.9. договору сторони визначили, що у разі припинення або розірвання договору протягом десяти робочих днів орендар зобов`язаний повернути майно орендодавцю.

У разі несвоєчасного звільнення орендарем майна, при припиненні або розірванні договору, орендар сплачує орендодавцю додатково неустойку за використання майна в розмірі подвійної орендної плати до дня передачі його орендодавцеві за актом прийому-передачі (п. 8.2. договору).

Відповідач допустив порушення своїх зобов`язань за договором оренди щодо внесення орендних платежів в травні-червні 2021, внаслідок чого в останнього перед позивачем виникло заборгованість в сумі 9196,17 грн.

Разом з тим, позивач стверджує, що відповідач не повернув орендоване майно після закінчення терміну дії договору, що є підставою для нарахування йому неустойки, розмір якої сторони погодили у п. 8.2. договору.

Вказані обставини слугували підставою для звернення Чернівецької обласної ради до суду з даним позовом про: стягнення з відповідача 9196,17 грн заборгованості зі сплати орендних платежів за травень і червень 2021; стягнення 391227,02 грн неустойки за порушення строку повернення майна з оренди за період з липня 2021 пор квітень 2024; зобов`язання повернути об`єкт оренди шляхом виселення з нежитлового приміщення приміщення мансарди будівлі літ. А, площею 139,3 м2 за адресою: вул. Федьковича, 52 у місті Чернівці

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, судова колегія вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення частковому скасуванню, з огляду на таке:

Згідно із частинами 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України).

Взаємовідносини, що склалися між сторонами у справі суд кваліфікує як правовідносини, що випливають із договору найму (оренди), згідно якого та в силу ст. 759 Цивільного кодексу України наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За змістом ч.1 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає (ч. 6 ст. 762 ЦК України).

Оскільки орендні правовідносинами між сторонами у даному спорі виникли щодо майна, яке є комунальною власністю, відтак до даних правовідносин поруч із застосування загальних засад цивільного законодавства підлягають застосуванню норми спеціального законодавства, визначеного Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Отож, за умовами ч. 10 ст. 1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», оренда це речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.

За користування об`єктом оренди, орендар, у відповідності до ч. 4 ст. 17 вказаного Закону, вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Відповідно до ст.ст. 509, 526, 530 Цивільного кодексу України, в силу зобов`язання одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, і в установлений строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За умовами ч.3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідач, в порушення умов укладеного між сторонами договору, своїх зобов`язань щодо внесення орендних платежів в травні та червні 2021 не виконав, доказів протилежного суду не подав, відтак позовна вимога Чернівецької обласної ради про стягнення з відповідача 9196,17 грн заборгованості з оренди за період з травня по червень 2021 включно правомірно задоволена місцевим господарським судом.

Поруч з позовною вимогою про стягнення заборгованості зі сплати орендних платежів за травень і червень 2021, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача неустойки за неповернення об`єкта оренди та зобов`язання відповідача повернути об`єкт оренди шляхом виселення з нежитлового приміщення. Розглянувши вказані позовні вимоги, суд першої інстанції вважав їх необґрунтованими та відмовив в їх задоволенні, оскільки дійшов висновку про продовження строку дії спірного договору оренди на строк 2 роки та 11 місяців до 01.06.2024. Однак, судова колегія вважає означені висновки місцевого господарського суду помилковими, з огляду на таке:

Як було зазначено вище, сторони даного спору 31.07.2017 уклали договір оренди №5/18 нерухомого майна, предметом якого було приміщення мансарди будівлі літ. А, площею 139,3 м2, розміщене за адресою: вул. Федьковича, 52 в м. Чернівцях.

В п. 9.8 вказаного договору сторони визначили алгоритм їх дій, зокрема, щодо продовження строку дії договору, що передбачало звернення орендаря до орендодавця з відповідною заявою в місячний термін до закінчення строку дії договору.

Так, на виконання вимог пункту 9.8.договору, відповідач 06.05.2021 звернувся до Чернівецької обласної ради із заявою про продовження терміну дії договору оренди нерухомого майна №5/18, укладеного між ТОВ «Космос 2017» та Чернівецькою обласною радою, на той самий строк, а саме 2 роки і 11 місяців. Того ж дня, 06.05.2021 вказана заява була одержана Чернівецькою обласною радою, що підтверджується відміткою на заяві та не заперечується позивачем.

Разом з тим, під час дії спірного договору оренди Закон України «Про оренду державного і комунального майна» від 10 квітня 1992 за № 2269-XII, керуючись нормами якого було укладено вказаний договір оренди, втратив свою чинність. Натомість, 03.10.2019 було прийнято Закон України «Про оренду державного і комунального майна» № 157-IX, в розділі «Прикінцеві та перехідні положення» якого передбачено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 лютого 2020 (за виключенням окремих визначених норм).

Пунктом 5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 157-IX визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про оренду державного і комунального майна» від 10 квітня 1992 за № 2269-XII, з дня введення в дію цього Закону. Враховуючи опублікування тексту Закону № 157-IX в офіційному друкованому виданні «Голос України» 26 грудня 2019, останній набрав чинності 27 грудня 2019 і введений в дію з 01 лютого 2020, отже, з цієї дати підлягають застосуванню його норми (за винятком норм, наведених у відповідному розділі «Прикінцеві та перехідні положення»).

За загальним правилом, якщо прийнятим нормативним актом порівняно з попереднім змінюється правове регулювання відносин в тій чи іншій сфері, то нові норми застосовуються з дати набрання ними чинності, якщо інше не визначено в самому нормативному акті (частина 1 статті 5 ЦК України).

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 157-IX договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом 5 частини 2 статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року. Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом. Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

Колегія суддів зазначає, що порядок продовження договорів оренди державного та комунального майна, який діяв до 31.01.2020 та був передбачений Законом України № 2269-XII (втратив чинність 31.01.2020), може бути застосовано до процедури продовження тих договорів, строк дії яких закінчився до 01.07.2020 включно, а щодо інших договорів оренди державного та комунального майна (строк дії яких закінчився після 01.07.2020) у силу вимог абзацу 3 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 157-IX має застосовуватися порядок продовження, визначений Законом України № 157-ІХ. Таким чином, законодавець передбачив умови та порядок продовження дії договорів оренди державного та комунального майна, укладених відповідно до положень Закону України № 2269-XII.

Схожий правовий висновок щодо необхідності чіткого розмежування підстав норм Закону України № 2269-XII (чинного до 31.01.2020) і Закону України № 157-ІХ (введеного в дію з 01.02.2020) викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.10.2021 у справі № 907/720/20, від 09.11.2021 у справі № 908/2637/20, від 05.07.2022 у справі № 909/479/21, від 19.07.2022 у справі № 924/852/21).

Оскільки строк дії договору оренди від 31.07.2017 визначено його сторонами до 01.07.2021, тобто вже після 01.07.2020, до спірних орендних правовідносин підлягали застосуванню саме положення статей Закону України № 157-ІХ, а не умови договору, укладеного на підставі норм Закону України № 2269-XII, якими помилково керувався суд першої інстанції.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 та частин 3, 4 статті 18 Закону України № 157-ІХ без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить п`ять років або менше. Договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди. Рішення про продовження договору оренди державного майна, передбаченого частиною 2 цієї статті, і рішення про відмову у продовженні договору оренди державного майна приймаються орендодавцем. Рішення про продовження договору оренди комунального майна, передбаченого частиною 2 цієї статті, та рішення про відмову у продовженні договору оренди комунального майна приймаються орендодавцем або представницьким органом місцевого самоврядування чи визначеними ним органами у випадках, встановлених рішенням представницького органу місцевого самоврядування.

З огляду на норми чинного законодавства, яке підлягало застосуванню до спірних правовідносин та передбачало можливість продовження строку дії договору на той самий строк за умови звернення з відповідною заявою за три місяці до закінчення строку дії договору оренди, відповідач не дотримався передбаченого законом строку звернення. Як вбачається з матеріалів справи та було вказано вище, ТОВ «Космос-2017» 06.05.2021 звернулося до позивача з відповідною заявою про продовження строку дії договору, який закінчувався 01.07.2021, тобто менше ніж за два місяці, і до заяви не було долучено примірник договору про внесення змін чи про продовження договору.

Разом з тим, судова колегія не погоджується з висновком місцевого господарського суду і про те, що позивач безпідставно ухилився від виконання свого обов`язку щодо розгляду заяви відповідача про продовження строку дії договору та прийняття відповідного рішення, оскільки ч. 1, 2 ст. 11, ч. 1 ст. 14 Закону № 157-ІХ передбачено, що заяви на оренду державного і комунального майна подаються в ЕТС. Вимога про подання заяви про продовження договору оренди разом зі звітом про оцінку об`єкта оренди шляхом заповнення електронної форми через особистий кабінет в ЕТС передбачена, також, пунктом 136 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна № 483.

Законодавча вимога про подання заяви на продовження договору оренди державного і комунального майна разом з необхідними документами шляхом заповнення електронної форми через особистий кабінет в електронній торговій системі (ЕТС) з 01 жовтня 2020 є імперативною та не містить альтернативних способів подання відповідної заяви.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеній у постанові д 26.09.2024 у справі № 902/489/23, невиконання орендодавцем передбаченого пунктом 135 Порядку № 483 обов`язку у встановлений строк повідомити орендаря про те, що договір оренди підлягає припиненню, хоча й може свідчити про недобросовісність орендодавця та бути підставою для визнання його бездіяльності протиправною, проте не може слугувати підставою для автоматичної пролонгації договору оренди державного чи комунального майна на новий строк, оскільки можливість такої пролонгації не передбачена Законом №157-ІХ.

Таким чином, з врахуванням наведеного, судова колегія вважає, що спірний договір оренди №5/18 є припиненим, відповідно до частини першої статті 24 Закону України № 157-IX, за якою договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Частиною 1 ст. 25 Закону України № 157-IX передбачено, що у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, ТОВ «Космос 2017» орендоване приміщення з оренди Чернівецькій обласній раді не повернуло.

Відповідно до п. 8 2. договору оренди у разі несвоєчасного звільнення орендарем майна, при припиненні або розірванні договору, орендар сплачує орендодавцю додаткову неустойку за використання майна в розмірі подвійної орендної плати до дня передачі його орендодавцеві за актом прийому-передачі.

З огляду на порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення майна з оренди, вимоги позивача про стягнення з відповідача 391227,02 грн неустойки за прострочення повернення майна, що передбачено п. 8.2 договору, а також про зобов`язання ТОВ «Космос 2017» звільнити та повернути об`єкт оренди шляхом виселення з нежитлового приміщення мансарди будівлі літ. А, площею 139,3 м2 за адресою: вул. Федьковича, 52 в м. Чернівцях є обґрунтованими, заснованими на законі та підлягають задоволенню.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Згідно статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За положеннями статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги позивача знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду рішення Господарського суду Чернівецької області від 31.10.2024 у даній справі, відтак оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог, а позовні вимоги Чернівецької обласної ради задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 275, 277, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Чернівецької обласної ради задоволити.

2. Рішення Господарського суду Чернівецької області від 31.10.2024 у справі № 926/1437/24 скасувати в частині відмови в задоволенні позову, в цій частині позов задоволити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Космос 2017» (58008, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Руська, 1-А, офіс 306, ) на користь Чернівецької обласної ради (58002, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Грушевського, 1, ) 391227,02 грн неустойки за прострочення повернення орендованого майна.

4. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Космос 2017» (58008, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Руська, 1-А, офіс 306, ) звільнити та повернути об`єкт оренди шляхом виселення з нежитлового приміщення - мансарди будівлі літ. А, площею 139,3 м2, за адресою: вул. Федьковича, 52 в м. Чернівцях та повернути його Чернівецькій обласній раді (58002, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Грушевського, 1, ).

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Космос 2017» (58008, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Руська, 1-А, офіс 306, ) на користь Чернівецької обласної ради (58002, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Грушевського, 1, ) 15140 грн судового збору за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій.

6. Господарському суду Чернівецької області видати відповідні накази.

7. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

8. Справу повернути в Господарський суд Чернівецької області.

повна постанова складена 17.04.2025

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік