ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

23.04.2025м. ХарківСправа № 922/1362/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Юрченко В.С.

розглянувши заяву про видачу судового наказу (вх. № 1362/25 від 17 квітня 2025 року) у справі

за заявою Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (Україна, 61057, місто Харків, вулиця Гоголя, будинок 10, )
до боржника фізичної особи Танька Геннадія Вікторовича ( АДРЕСА_1 )

ВСТАНОВИВ:

Заявник, Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут", звернувся до господарського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу (вх. № 1362/25 від 17 квітня 2025 року) щодо стягнення з боржника, фізичної особи Танька Геннадія Вікторовича, заборгованості за спожиту електричну енергію за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 61-1417 від 01 січня 2019 року за жовтень 2024 року у сумі 54 832 грн. 29 коп.

В обґрунтування вказаних вимог заявник надав, зокрема, копію договору № 61-1417 від 01 січня 2019 року про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, копію заяви-приєднання до Договору № 61-1417 від 01 січня 2019 року, копію комерційної пропозиції № 1 від 01 січня 2019 року, яка є додатком до Договору № 61-1417 від 01 січня 2019 року, рахунок за електричну енергію та акт приймання-передачі за жовтень 2024 року.

Розглянувши вказану заяву та додані до неї документи, суд відмовляє у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно зі статті 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

За приписами статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до частин 1, 2 статті 154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судоого наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Пунктом 4 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

У статті 20 Господарського процесуального кодексу України закріплено предметну та суб`єктну юрисдикцію господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції. Так, за частиною 1 цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства.

З огляду на положення частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України, для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Суд встановив, що у відповідності до заяви про видачу судового наказу Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" зазначило боржником Танька Геннадія Вікторовича.

Крім того, як вбачається з змісту договору № 61-1417 від 01 січня 2019 року про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - договір), заяви-приєднання до договору № 61-1417 від 01 січня 2019 року, комерційної пропозиції № 1 від 01 січня 2019 року, споживачем електричної енергії є фізична особа Танько Геннадій Вікторович.

Крім того, рахунок за електричну енергію та акт приймання-передачі за жовтень 2024 року сформований по відношенню до споживача - фізичної особи Танько Геннадій Вікторович.

Тобто, з матеріалів заяви про видачу судового наказу вбачається, що вимога про стягнення боргу пред`явлена до фізичної особи, як громадянина України. Сама наявність у боржника статусу підприємця не є підставою для звернення з заявою про видачу судового наказу в порядку господарського судочинства.

За цих обставин, оскільки підставою для формування вимоги заявника по наказному провадженню є договір, де споживачем електричної енергії виспупає фізична особа Танько Геннадій Вікторович, що не відповідає вимогам статті 20 та 147 ГПК України, суд відмовляє Приватному акціонерному товариству "Харківенергозбут" у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи Танька Геннадія Вікторовича, заборгованості за спожиту електричну енергію за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 61-1417 від 01 січня 2019 року за жовтень 2024 року у сумі 54 832 грн. 29 коп.

На підставі частини 6 статті 175 Господарського процесуального кодексу України суд роз`яснює заявнику, що останній не позбавлений права звернутись з вказаними вимогами до суду загальної юрисдикції за місцем реєстрації відповідача.

Згідно зі статтею 153 Господарського процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини 1 статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

При цьому, суд звертає увагу, що у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (частина 2 статті 151 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись 2, 20, 147, пунктом 4 частини 1 статті 152, статтями 153, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити Приватному акціонерному товариству "Харківенергозбут" у видачі судового наказу (вх. № 1362/25 від 17 квітня 2025 року) щодо стягнення з фізичної особи Танька Геннадія Вікторовича, заборгованості за спожиту електричну енергію за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 61-1417 від 01 січня 2019 року за жовтень 2024 року у сумі 54 832 грн. 29 коп.

2. Заяву Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" про видачу судового наказу (вх. № 1362/25 від 17 квітня 2025 року) та додані до неї документи повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до статті 255 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.

Копію ухвали направити заявнику та боржнику.

Ухвалу підписано 23 квітня 2025 року.

СуддяЮрченко В.С.