ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2025 р. Справа №914/1559/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Желік М.Б.

суддів Орищин Г.В.

Галушко Н.А.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДПС у Львівській області б/н від 13.02.2025 (вх.ЗАГС. №01-05/386/25 від 14.02.2025)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.02.2025 (суддя Морозюк А.Я., повний текст складено 07.02.2025)

у справі №914/1559/24

за заявою Фізичної особи-підприємця Тарас Євгенії Іванівни, м. Дрогобич Львівської області

про: неплатоспроможність Фізичної особи-підприємця Тарас Євгенії Іванівни, м. Дрогобич Львівської області

за участі представників сторін:

від скаржника Підгайний О.І. (в залі суду)

арбітражний керуючий Литвиненко С.С. (поза межами приміщення суду)

заявник представник ФОП Тарас Є.І.: Константін А.В. (поза межами приміщення суду)

Учасникам процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 04.02.2025 у справі №914/1559/24 заяву боржника від 29.07.2024 про визнання податкового боргу Тарас Є.І. безнадійним та таким, що підлягає списанню задоволено; податковий борг Фізичної особи-підприємця Тарас Євгенії Іванівни перед кредитором - Державною податковою службою України в особі Головного управління ДПС у Львівській області в розмірі 621 200 грн. 00 коп. (штрафні санкції), що виник до дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі № 914/1559/24 про неплатоспроможність боржника та віднесений до третьої черги реєстру вимог кредиторів - визнано безнадійним та списано.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, кредитор Головне управління ДПС у Львівській області звернувся до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.02.2025 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви боржника від 29.07.2025 про визнання податкового боргу Тарас Є.І. безнадійним та таким, що підлягає списанню, - відмовити повністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2025 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді Орищин Г.В., Галушко Н.А.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 24.02.2025 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишено без руху та надано апелянту строк протягом 10 днів з дня вручення ухвали для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме для надання доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2422,40 грн.

25.02.2025 апелянт подав суду заяву про виконання ухвали суду, до якої додано платіжну інструкцію №249 від 24.02.2025 про сплату судового збору в розмірі 3028,00 грн. Зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету підтверджується випискою з Автоматизованої системи документообігу суду, сформованою 25.02.2025.

03.03.2025 ухвалою Західного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження, призначено розгляд справи на 09.04.2025; встановлено строк для надання відзиву на апеляційну скаргу; витребувано матеріали справи з господарського суду Львівської області.

04.03.2025 арбітражний керуючий Литвиненко С.С. подав суду клопотання про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів, яке ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.03.2025 задоволено.

21.03.2025 представниця ФОП Тарас Є.І. Константін А.В. подала суду клопотання про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів, яке ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.03.2025 задоволено.

25.03.2025 представником боржника подано до суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№01-04/2309/25 від 25.03.2025), в якому просить суд прийняти його та долучити до матеріалів справи; відмовити скаржнику у задоволенні вимог апеляційної скарги у повному обсязі, а оскаржене рішення залишити без змін.

В судове засідання 09.04.2025 скаржник, боржник та арбітражний керуючий участь уповноважених представників забезпечили, які надали пояснення щодо вимог апеляційної скарги та просили врахувати їх при прийнятті постанови.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, враховуючи наведені представниками сторін доводи, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а оскаржена ухвала скасуванню, з огляду на наступне.

1. Розгляд справи в суді першої інстанції. Короткий зміст вимог та ухвала суду першої інстанції.

30.07.2024 представником боржника подано до господарського суду заяву про визнання податкового боргу Тарас Євгенії Іванівни безнадійним та таким, що підлягає списанню у загальному розмірі 621 200,00 грн., з яких: штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг - 10 200,00 грн.; адміністративні штрафи та інші санкції (надходження коштів, контроль за справлянням яких закріплено за ГУ ДПС у Львівській області) - 611 000,00 грн.

Господарський суд виснуючи про наявність підстав для задоволення поданої заяви обґрунтовує оскаржену ухвалу наступним:

- грошове зобов`язання боржника перед кредитором в розмірі 621 200 грн. 00 коп., складається із штрафної санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО(21080900) на суму 10 200,00 грн. та адміністративного штрафу та іншої санкції (надходження коштів, контроль за справлянням яких закріплено за ГУДПС) на суму 611 000,00 грн.

- вказана заборгованість була предметом розгляду Львівського окружного адміністративного суду, яким за результатами розгляду позовної заяви ДПСУ в особі Головного управління ДПС у Львівській області до ФОП Тарас Є.І. про стягнення податкового боргу в розмірі 621 200,00 грн., винесено рішення від 27.06.2024 у справі №380/3341/24 про задоволення позову.

- матеріалами справи підтверджено, що податковий борг боржника виник починаючи з 2022 року, відтак охоплюється поняттям боргів, що виникли протягом трьох років до дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника (16.07.2024 року). Таким чином відповідно до імперативного припису ч. 2 ст. 125 КУзПБ такі борги визнаються безнадійними та списуються у процедурі реструктуризації боргів боржника.

- до боргів фізичної особи застосовується інший, передбачений нормами КУзПБ, порядок погашення заборгованості боржника перед його кредиторами (в т.ч. і перед податковими органами), ніж передбачений загальними положеннями цивільного, податкового та іншого законодавства.

- кодексом визначено перелік боргів, які не підлягають реструктуризації і повне погашення яких є імперативною умовою для затвердження господарським судом плану реструктуризації.

- частиною другою статті 125 КУзПБ визначено наслідки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника та початку процедури реструктуризації боргів боржника щодо податкового боргу, який виник протягом трьох років до дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника. Такими наслідками, зокрема є визнання податкового боргу безнадійним та його списання. При цьому Кодексом інших умов, окрім наявності провадження у справі про неплатоспроможність та виникнення податкового боргу протягом трьох років до дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника зазначеним Кодексом не передбачено

2. Узагальнені доводи апелянта, заперечення інших учасників.

Головне управління ДПС у Львівській області не погоджуючись із ухвалою місцевого господарського суду, зазначає, що така прийнята з порушенням норм матеріального права на підтвердження чого зазначає наступне:

- рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 у справі №380/3341/24, яким із кредитора стягнено податковий борг, було підставою для заявлення кредиторських вимог та набрало законної сили лише 30.07.2024, а відтак зазначені вимоги виникли після винесення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатосрпоможність.

- кредиторські вимоги ДПС України в особі Головного управління ДПС у Львівській області визнано ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.09.2024 у справі № 914/ 1559/24 у розмірі 627 256,00 грн.

- списання безнадійного боргу територіальним органом ДПС здійснюється згідно із положенням ст. 101 ПК України та Порядком списання безнадійного боргу затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 28.07.2022 № 220.

- на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У разі коли контролюючий орган ініціював до стягнення податкового боргу до закінчення цього строку давності, цей податковий борг не підпадає під визначення безнадійного, що зазначене у підпункті 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК України (податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом), тому у разі його стягнення за рішенням суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, строк його стягнення може встановлюватись тільки до повного погашення заборгованості або до визнання його безнадійним тільки у випадках, передбачених підпунктами 101.2.1, 101.2.2, 101.2.4, 101.2.5 пункту 101.2 статті 101 ПК України.

- згідно даних ІКС Податковий блок у ОСОБА_1 , наявна заборгованість розпочинається обліковуватися із 24.03.2023, зазначений період охоплює претензійно позовну роботу, що підтверджується судовим рішенням, яке набрало законної сили. Відтак скаржник вважає, що підстави для його списання податкового боргу, як безнадійного, є відсутніми. Подібні висновки на думку скаржника, викладені у постанові Верховного Суду від 11.06.2020 у справі №823/127/17.

- звертає увагу на принцип добросовісної поведінки боржника фізичної особи, за яким, правом на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності набуває лише добросовісний боржник. Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника.

- окрім того, якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не подано погоджений боржником та схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарським суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника або ж про закриття провадження у справі про неплатоспроможність, чого судом не було враховано.

Представник боржника заперечуючи доводи апеляційної скарги у відзиві зазначає свої доводи на їх спростування:

- відповідно до імперативного припису положень ст. 125 КУзПБ встановлено інший порядок погашення заборгованості боржника в процедурі реструктуризації, зокрема, щодо визнання безнадійним та списання податкового боргу, що виник протягом трьох років до дня постановлення ухвали про відкриття провадження про неплатоспроможність боржника.

- списання безнадійного боргу у даному випадку не регулюється положенням Податкового кодексу України та Порядком списання безнадійного податкового боргу платників, про що зазначає скаржник.

- на відміну від банкрутства юридичних осіб, задоволення вимог кредиторів, як основна мета провадження про неплатоспроможність фізичних осіб КУзПБ не встановлена. Натомість, інститут неплатоспроможності призначений для знаття з боржника фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашеними за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Саме на цьому акцентував Верховний Суд у постанові № 910/6639/20 від 22.09.2021.

- безпідставними є доводи кредитора, що так як рішення про схвалення плану реструктуризації не прийнято, то відсутні підстави для списання боргу, як безнадійного, оскільки таке списання у відповідності до положень ст. 125 КузПБ не пов`язується із затвердженням ухвалою господарського суду плану реструктуризації.

- більше того, податкові борги, які виникли протягом трьох років до дня постановлення ухвали про відкриття провадження не підлягають реструктуризації.

Інші учасники провадження у справі про банкрутство не скористалися правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

3. Фактичні обставини справи, правильно встановлені судом першої інстанції за результатами оцінки доказів.

Ухвалою суду від 16.07.2024 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи-підприємця Тарас Євгенії Іванівни; введено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи-підприємця Тарас Євгенії Іванівни; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи-підприємця Тарас Євгенії Іванівни арбітражного керуючого Шелест Юлію Вікторівну; попереднє засідання суду призначено на 16.09.2024.

Оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи-підприємця Тарас Євгенії Іванівни опубліковано на офіційному веб-порталі судової влади України 17.07.2024 за №73632.

30.07.2024 від представника боржника надійшла заява від 29.07.2024 про визнання податкового боргу Тарас Євгенії Іванівни безнадійним та таким, що підлягає списанню, в якій зазначено, що підставою для звернення з відповідною заявою до суду стало наявність грошових зобов`язань у ФОП Тарас Є.І. перед Головним управлінням ДПС у Львівській області в сумі 621 200,00 грн.

14.08.2024 до господарського суду від Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Львівській області надійшла заява з грошовими вимогами до боржника ФОП Тарас Євгенії Іванівни на суму 621 200 грн. 00 коп.

11.09.2024 від представника боржника через систему Електронний суд надійшла заява-повідомлення про розгляд кредиторських вимог, в якій зазначено, що вимоги Головного управління ДПС у Львівській області заявлені до боржника є обґрунтованими та підтвердженими, та визнаються фізичною особою-підприємцем Тарас Євгенією Іванівною в повному обсязі на суму 621 200,00 грн.

Ухвалою господарського суду від 16.09.2024 визначено розмір та перелік визнаних судом вимог кредиторів на загальну суму 627 256 грн. 00 коп., що підлягають внесенню керуючим реструктуризацією до реєстру вимог кредиторів фізичної особи-підприємця Тарас Євгенії Іванівни, а саме: Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Львівській області в розмірі 627 256 грн. 00 коп.(в т.ч. 6 056 грн. 00 коп. судового збору).

4. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Частиною 2 ст. 125 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що податковий борг, що виник протягом трьох років до дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, визнається безнадійним та списується у процедурі реструктуризації боргів боржника.

Як встановлено судом, Державну податкову службу України в особі Головного управління ДПС у Львівській області визнано кредитором боржника ФОП Тарас Євгенії Іванівни на суму 621 200 грн. 00 коп. штрафних санкцій (вимоги третьої черги) та 6 050 грн. 00 коп. судового збору, згідно ухвал суду від 16.09.2024.

Підставою для визнання грошових вимог кредитора до боржника було рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 у справі №380/3341/24 про задоволення позову, яким встановлено, що:

- заборгованість відповідача (боржник у даній справі) за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг на суму 10200,00 грн. виникла на підставі: - податкового повідомлення-рішення від 03.03.2023 № 3705/13-01-07-09, винесеного на підставі акта перевірки від 10.02.2023 № 2696/13/32/РРО/ НОМЕР_1 , яким до ФОП Тарас Є.І. застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 5100,00 грн.- податкового повідомлення-рішення від 23.02.2022 № 3529/13-01-07-09, винесеного на підставі акта перевірки від 26.01.2022 № 1135/13/09/РРО/ НОМЕР_1 , яким до ФОП Тарас Є.І. застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 5100,00 грн. (це податкове повідомлення-рішення відповідач оскаржила в адміністративному, а надалі в судовому порядку (справа № 380/10945/22). Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.05.2023, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2023 у справі № 380/10945/22, у задоволенні позову відповідача відмовлено повністю).

Заборгованість відповідача (боржник у даній справі) за платежем адміністративні штрафи та інші санкції (надходження коштів, контроль за справлянням яких закріплено за ГУ ДПС у Львівській області) на суму 611 000,00 грн. виникла на підставі: - податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 23.02.2022 № 3528/13-01-07-09, винесеного на підставі акта перевірки від 26.01.2022 № 1135/13/09/РРО/ НОМЕР_1 , яким до ФОП Тарас Є.І. застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 611 000,00 грн. (це податкове повідомлення-рішення боржник оскаржила в адміністративному, а надалі в судовому порядку (справа № 380/10945/22). Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.05.2023, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2023 у справі № 380/10945/22, у задоволенні позову відповідача відмовлено повністю).

Відтак, колегія суддів погоджуючись із висновками господарського суду зазначає, що податковий борг боржника виник починаючи з 2022 року і охоплюється поняттям боргів, що виникли протягом трьох років до дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника

З огляду на що, відповідно до імперативного припису ч. 2 ст. 125 КУзПБ такі борги визнаються безнадійними та списуються у процедурі реструктуризації боргів боржника.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що реструктуризація боргів боржника це судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`зань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Провадження у справі про неплатоспроможність на відміну від позовного провадження, призначенням якого є визначення та задоволення індивідуальних вимог кредиторів, одним із завдань має задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника.

При цьому визнанню судом та включенню до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство (неплатоспроможність) підлягають лише дійсні вимоги кредитора, які відповідають чинному законодавству та обґрунтовані кредитором належними і допустимими доказами на час заявлення таких вимог.

В спростування доводів скаржника колегія суддів зазначає, що до боргів фізичної особи застосовується інший, передбачений нормами КУзПБ, порядок погашення заборгованості боржника перед його кредиторами (в т.ч. і перед податковими органами), ніж передбачений загальними положеннями цивільного, податкового та іншого законодавства.

Процедура реструктуризації боргів боржника, в якій згідно ч. 2 ст. 125 КУзПБ здійснюється погашення податкових зобов`язань шляхом визнання безнадійними та списання, є судовою процедурою, яка вводиться і застосовується господарським судом щодо боржника - фізичної особи.

Визнання безнадійним та списання у процедурі реструктуризації боргів боржника податкового боргу, що виник протягом трьох років до дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, є передбаченим законом способом захисту інтересів фізичної особи.

Окрім того, повне погашення боргів, які не підлягають реструктуризації є імперативною умовою для затвердження господарським судом плану реструктуризації. З огляду на що підлягають спростуванню доводи скаржника щодо того, що так як рішення щодо схвалення плану реструктуризації не прийнято, то відсутні підстави для списання боргу, як безнадійного, оскільки визнання податкового боргу безнадійним і його подальше списання не пов`язується із безпосереднім затвердженням ухвалою суду плану реструктуризації.

Обґрунтованими є висновки господарського суду й щодо того, що положення Податкового кодексу України не регулюють питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Кодексом України з процедур банкрутства.

Підсумовуючи зазначене, висновки господарського суду щодо наявності підстав для задоволення поданої боржником заяви про списання безнадійного податкового боргу є обґрунтованими та такими, що прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи ж апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції керується висновками, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у цьому рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, беручи до уваги межі перегляду оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а ухвала господарського суду Львівської області від 04.02.2025 у справі №914/1559/24 скасуванню.

В порядку положень статті 129 ГПК України судовий збір слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст.86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1 В задоволенні вимог апеляційної скарги Головного управління ДПС у Львівській області б/н від 13.02.2025 (вх.ЗАГС. №01-05/386/25 від 14.02.2025) - відмовити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.02.2025 у справі №914/1559/24 - залишити без змін.

3. Судові витрати залишити за скаржником.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 21.04.2025.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.