ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/7435/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

секретар судового засідання - Письменна О. М.,

за участю представників:

прокуратури - Мовчан О. В.,

позивача - не з`явилися,

відповідача - не з`явилися,

розглянувши в закритому судовому засіданні касаційну скаргу Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації)

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2024 (колегія суддів: Буравльов С. І. - головуючий, Шапран В. В., Андрієнко В. В.) і рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2024 (суддя Бойко Р. В.) у справі

за позовом першого заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях

до Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації)

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. У червні 2024 року перший заступник керівника Чернівецької обласної прокуратури (далі - Прокурор) звернувся до Господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (далі - РВ ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях) з позовом до Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації), в якому просив зобов`язати відповідача вчинити дії щодо прийняття із сфери управління Фонду державного майна України до сфери управління Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації) чотирьох захисних споруд цивільного захисту (споруда № 96042, розташована в м. Чернівці на вул. Зеленій, 3), (споруда № 96037, розташована в м. Чернівці на вул. Я. Мудрого, 31), (споруда № 96066, розташована в м. Чернівці на вул. Зеленій, 5-Д), (споруда № 96060, розташована в м. Чернівці на вул. Коломийській, 9-А) шляхом підписання акта приймання-передачі та здійснення в установленому законодавством порядку оформлення та державної реєстрації речових прав щодо об`єктів передачі.

1.2. Позовні вимоги Прокурора в інтересах держави в особі РВ ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях обґрунтовані тим, що на території м. Чернівці є чотири захисні споруди цивільного захисту, які під час приватизації державних підприємств не увійшли до статутних капіталів господарських товариств. Ці захисні споруди цивільного захисту зареєстровані за державою в особі Фонду державного майна України на праві власності, перебувають у незадовільному стані та не готові до використання за призначенням. Прокурор зазначав, що відповідач допустив бездіяльність у частині виконання доручення Прем`єр-міністра України від 14.01.2021 № 408/1/1-21 та протокольних рішень Офісу Президента України від 12.04.2021, від 17.05.2021, від 19.07.2021 та не прийняв до сфери свого управління захисні споруди цивільного захисту, внаслідок чого Чернівецька обласна державна адміністрація (обласна військова адміністрація) не забезпечує їх належне утримання та експлуатацію, не забезпечує виконання державою функції цивільного захисту населення, яка є пріоритетною в умовах воєнного стану, що, за доводами Прокурора, призводить до порушення встановлених державою гарантій забезпечення захисту мирного населення. З урахуванням викладеного Прокурор стверджував, що у визначеному законодавством порядку було прийнято рішення про передачу захисних споруд цивільного захисту до сфери управління відповідача, однак відповідач ухиляється від вчинення дій, спрямованих на прийняття зазначеного майна.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.09.2024, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2024 у справі № 910/7435/24, задоволено позов Прокурора в інтересах держави в особі РВ ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях.

Вирішено зобов`язати Чернівецьку обласну військову адміністрацію вчинити дії щодо прийняття із сфери управління Фонду державного майна України до сфери управління обласної військової адміністрації чотирьох захисних споруд цивільного захисту (споруда № 96042, розташована в м. Чернівці на вул. Зеленій, 3), (споруда № 96037, розташована в м. Чернівці на вул. Я. Мудрого, 31), (споруда № 96066, розташована в м. Чернівці на вул. Зеленій, 5-Д), (споруда № 96060, розташована в м. Чернівці на вул. Коломийській, 9-А) шляхом підписання акта приймання-передачі та здійснення в установленому законодавством порядку оформлення та державної реєстрації речових прав щодо об`єктів передачі.

2.2. Задовольняючи позовні вимоги Прокурора в інтересах держави в особі РВ ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях, господарські суди попередніх інстанцій виходили з того, що Чернівецька обласна державна адміністрація (обласна військова адміністрація) листом від 23.05.2022 № 01.62-20/3727 надала згоду на безоплатну передачу із сфери управління державного органу приватизації до сфери управління Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації) та на баланс Управління цивільного захисту населення обласної військової адміністрації захисних споруд цивільного захисту, що розташовані на території м. Чернівці. Однак Чернівецька обласна державна адміністрація (обласна військова адміністрація) допустила бездіяльність щодо забезпечення цивільного захисту на території м. Чернівці в частині прийняття до сфери свого управління захисних споруд цивільного захисту шляхом підписання акта приймання-передачі майна та реєстрації речових прав на ці об`єкти. При цьому господарські суди попередніх інстанцій установили, що в рішенні Господарського суду міста Києва від 05.03.2024 у справі № 926/2138/23 надано оцінку листу Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації), як рішенню про прийняття об`єктів до сфери управління Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації) (спір стосувався двох інших захисних споруд цивільного захисту, які розташовані поруч із спірними в цій справі захисними спорудами цивільного захисту). З урахуванням викладеного господарські суди констатували, що на цей час Чернівецька обласна державна адміністрація (обласна військова адміністрація) не прийняла до сфери свого управління спірні захисні споруди цивільного захисту. Тому, за висновком судів, у цьому випадку Прокурор довів бездіяльність органу управління державним майном та, як наслідок, наявність підстав для вжиття Прокурором заходів представницького характеру шляхом звернення до суду із цим позовом. Ураховуючи, що зволікання Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації) у прийнятті до сфери свого управління захисних споруд цивільного захисту спричиняє порушення права громади на безпечний та належно організований життєвий простір в умовах воєнного стану, то, за висновками господарських судів, належним способом захисту в цьому випадку є зобов`язання Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації) вчинити дії щодо прийняття об`єктів захисних споруд цивільного захисту до сфери свого управління та здійснення державної реєстрації речових прав щодо об`єктів передачі.

3. Короткий зміст касаційної скарги та заперечень на неї

3.1. Не погоджуючись із постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2024 та рішенням Господарського суду міста Києва від 12.09.2024 у справі № 910/7435/24, до Верховного Суду звернулася Чернівецька обласна державна адміністрація (обласна військова адміністрація) з касаційною скаргою, в якій просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову Прокурора в інтересах держави в особі РВ ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях.

3.2. Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, Чернівецька обласна державна адміністрація (обласна військова адміністрація) зазначає, що оскаржувані судові рішення господарських судів попередніх інстанцій ухвалені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Чернівецька обласна державна адміністрація (обласна військова адміністрація), звертаючись із касаційною скаргою, посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

3.3. Чернівецька обласна державна адміністрація (обласна військова адміністрація) вважає, що господарські суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, неправильно застосували приписи статей 19, 32 кодексу цивільного захисту України, статей 6, 41 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" та не врахували висновки щодо застосування цих норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 18.07.2019 у справі № 826/2426/16, від 19.09.2019 у справі № 904/9685/13, від 12.06.2018 у справі № 826/4406/16, від 15.08.2019 у справі № 1340/4630/18, від 23.12.2019 у справі № 712/3842/17, від 27.02.2020 у справі № 500/477/15-а.

3.4. Чернівецька обласна прокуратура у відзиві на касаційну скаргу просить закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації). На думку Чернівецької обласної прокуратури, правовідносини у справах, на які посилається Чернівецька обласна державна адміністрація (обласна військова адміністрація), є неподібними із правовідносинами у справі № 910/7435/24, що розглядається,

3.5. РВ ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях у відзиві на касаційну скаргу просить відмовити в задоволенні касаційної скарги Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації). РВ ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях вважає, що господарські суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про задоволення позову Прокурора в інтересах держави в особі РВ ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях та зобов`язання Чернівецької обласної військової адміністрації (обласної військової адміністрації) вчинити дії щодо прийняття із сфери управління Фонду державного майна України до сфери управління обласної військової адміністрації чотирьох захисних споруд цивільного захисту шляхом підписання акта приймання-передачі та здійснення в установленому законодавством порядку оформлення та державної реєстрації речових прав щодо об`єктів передачі.

3.6. 26.03.2025 від Чернівецької обласної прокуратури до Верховного Суду надійшли додаткові пояснення у справі № 910/7435/24.

4. Обставини справи, встановлені судами

4.1. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що об`єктом спору в цій справі є захисні споруди цивільного захисту, розташовані в м. Чернівці, які під час приватизації державних підприємств не увійшли до статутних капіталів господарських товариств, а саме:

- сховище № 96037 загальною площею 582 м2, місткістю 1200 чоловік, розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Я. Мудрого, 31 (колишня вул. М. Торези), яке належить державі в особі Фонду державного майна України та знаходиться в оперативному управлінні РВ ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях; балансоутримувач захисної споруди цивільного захисту - Відкрите акціонерне товариство "Чернівцім`ясопромсервіс" (ліквідований);

- сховище № 96066 загальною площею 780,8 м2, місткістю 1200 чоловік, розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Зелена, 5-Д, яке належить державі в особі Фонду державного майна України та знаходиться в оперативному управлінні РВ ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях; балансоутримувач захисної споруди цивільного захисту - Відкрите акціонерне товариство "Чернівецький завод сільськогосподарського машинобудування" (ліквідований);

- сховище № 96060 загальною площею 166,7 м2, місткістю 150 чоловік, розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Коломийська, 9-А, яке належить державі в особі Фонду державного майна України та знаходиться в оперативному управлінні РВ ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях; балансоутримувач захисної споруди цивільного захисту - Відкрите акціонерне товариство "Чернівціриба" (ліквідований);

- сховище № 96042 загальною площею 145,8 м2, місткістю 150 чоловік, розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Зелена, 3, яке належить державі в особі Фонду державного майна України та знаходиться в оперативному управлінні РВ ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях; балансоутримувач захисної споруди цивільного захисту - Відкрите акціонерне товариство "Чернівецький цегельний завод № 1".

4.2. Господарські суди зазначили, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно наведені захисні споруди цивільного захисту зареєстровані за державою Україна в особі Фонду державного майна України на праві власності. На цей час управління спірними захисними спорудами цивільного захисту здійснює РВ ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях.

4.3. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що дорученням Прем`єр-Міністра України від 14.01.2021 № 408/1/1-21 та протокольними рішеннями Офісу Президента України від 12.04.2021, від 17.05.2021, від 19.07.2021 встановлено завдання обласним державним адміністраціям забезпечити реалізацію заходів з метою передачі захисних споруд цивільного захисту, які у процесі приватизації не увійшли до статутних капіталів господарських товариств, від державних органів приватизації до сфери управління обласних державних адміністрацій або територіальних громад.

4.4. На виконання листа Фонду державного майна України від 06.04.2022 № 10-50-4136, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та введенням воєнного стану в Україні 24.02.2022, згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 (із змінами) та необхідністю забезпечити укриття цивільних осіб м. Чернівці в умовах воєнного стану, Управління забезпечення реалізації повноважень у Чернівецькій області РВ ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях листом від 08.04.2022 № 02-122-00414 звернулося до Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації) та Чернівецької міської ради щодо надання згоди на прийняття із сфери управління державного органу приватизації до сфери свого управління захисних споруд цивільного захисту, розташованих на території м. Чернівці, які не увійшли до статутних капіталів господарських товариств.

4.5. Чернівецька міська рада листом від 18.04.2022 № 04/0219/1744 повідомила про доцільність передачі захисних споруд цивільного захисту до сфери управління Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації), як це передбачено дорученням Прем`єр-Міністра України від 14.01.2021 № 408/1/1-21.

4.6. Господарські суди попередніх інстанцій також установили, що Чернівецька обласна державна адміністрація (обласна військова адміністрація) листом від 23.05.2022 № 01.62-20/3727 надала згоду на безоплатну передачу із сфери управління державного органу приватизації до сфери управління Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації) та на баланс Управління цивільного захисту населення обласної військової адміністрації захисних споруд цивільного захисту, розташованих на території м. Чернівці.

4.7. Господарські суди зазначили, що лист від 23.05.2022 № 01.62-20/3727 підписаний компетентною особою - начальником (головою) Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації) Сергієм Осачуком.

4.8. Протоколом від 21.05.2024 № 4 чергового засідання Регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій (пункт 8) скасовано попереднє рішення Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації) від 23.05.2022 № 01.62-20/3727 щодо прийняття захисних споруд цивільного захисту.

4.9. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що в рішенні Господарського суду міста Києва від 05.03.2024 у справі № 926/2138/23 надано оцінку листу Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації), як рішенню про прийняття об`єктів до сфери управління Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації) (спір стосувався двох інших захисних споруд цивільного захисту, які розташовані поруч із спірними в цій справі захисними спорудами цивільного захисту).

4.10. Наказом Фонду державного майна України від 04.07.2022 № 686 "Про передачу захисних споруд цивільного захисту до сфери управління Чернівецької обласної військової адміністрації (Чернівецької обласної державної адміністрації)" вирішено передати із сфери управління Фонду державного майна України до сфери управління Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації) захисні споруди цивільного захисту, які у процесі приватизації не увійшли до статутних капіталів господарських товариств. Крім того, цим наказом доручено РВ ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях взяти участь у створеній Чернівецькою обласною державною адміністрацією (обласною військовою адміністрацією) комісії з питань передачі майна; затверджений акт приймання-передачі передати Фонду державного майна України.

4.11. На виконання пункту 2 наведеного наказу Фонду державного майна України, Управління забезпечення реалізації повноважень у Чернівецькій області РВ ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях листом від 08.07.2022 № 02-122-00938 надало кандидатуру представника державного органу приватизації до складу комісії з приймання-передачі захисних споруд цивільного захисту, які у процесі приватизації не увійшли до статутних капіталів господарських товариств, та просило повідомити про місце та час роботи комісії з передачі зазначеного майна.

4.12. У зв`язку з відсутністю будь-якої інформації стосовно роботи комісії, з метою виконання доручення Прем`єр-Міністра України від 14.01.2021 № 408/1/1-21, рішень Офісу Президента України від 12.04.2021, від 17.05.2021, від 19.07.2021, наказу Фонду державного майна України від 04.07.2022 № 686, Управління забезпечення реалізації повноважень у Чернівецькій області РВ ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях зверталося до Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації) із листами від 04.08.2022 № 02-122-01106, від 28.10.2022 № 02-122-01579, від 30.11.2022 № 02-122-01761, в яких просило прискорити процес передачі захисних споруд цивільного захисту із сфери управління Фонду державного майна України до сфери управління Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації).

4.13. Прокурор, зазначаючи про те, що, незважаючи на взяті на себе зобов`язання, Чернівецька обласна державна адміністрація (обласна військова адміністрація) не вжила заходи щодо передачі із сфери управління Фонду державного майна України до сфери свого управління об`єктів цивільного захисту, звернувся до Господарського суду міста Києва із цим позовом.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

5.2. Заслухавши суддю-доповідача, представника прокурора, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та відзиві на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає таке.

5.3. Предметом позову в цій справі є вимоги Прокурора в інтересах держави в особі РВ ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях до Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації) про зобов`язання вчинити дії.

5.4. Підставою позовних вимог, на думку Прокурора, є бездіяльність відповідача в частині виконання доручення Прем`єр-міністра України від 14.01.2021 № 408/1/1-21 та протокольних рішень Офісу Президента України від 12.04.2021, від 17.05.2021, від 19.07.2021, оскільки Чернівецька обласна державна адміністрація (обласна військова адміністрація) не прийняла до сфери свого управління захисні споруди цивільного захисту, внаслідок чого відповідач не забезпечує їх належне утримання та експлуатацію, не забезпечує виконання державою функції цивільного захисту населення, яка є пріоритетною в умовах воєнного стану.

5.5. Колегія суддів зазначає, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01.04.2025 у справі № 909/1046/23, від 10.03.2025 у справі № 912/2027/24, від 23.04.2024 у справі № 920/1114/21.

5.6. Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

5.7. За змістом частини 1 статті 20 цього Кодексу господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

5.8. Верховний Суд зазначає, що в цій справі Прокурор звернувся до Господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі РВ ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях з позовом до Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації), в якому просив зобов`язати відповідача вчинити дії щодо прийняття зі сфери управління Фонду державного майна України до сфери управління Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації) чотирьох захисних споруд цивільного захисту шляхом підписання акта приймання-передачі та здійснення в установленому законодавством порядку оформлення та державної реєстрації речових прав щодо об`єктів передачі.

5.9. Законодавство передбачає два випадки представництва прокурором у суді законних інтересів держави у разі їх порушення або загрози порушення: захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; відсутній орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту інтересів держави. Водночас в обох цих випадках прокурор здійснює представництво держави, яка і є фактичною стороною у справі.

5.10. Водночас колегія суддів зазначає, що в разі якщо держава вступає у цивільні (господарські) правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими учасниками цивільних правовідносин. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції.

5.11. В судовому процесі, зокрема, господарському, держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах. Отже, під час розгляду спору в суді фактичною стороною у справі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган.

5.12. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 915/478/18 сформульовано правову позицію згідно з якою поведінка органів, через які діє держава у цивільних або адміністративних відносинах, розглядається як поведінка держави у цивільних або адміністративних відносинах.

5.13. Отже, як у цивільних, так і в адміністративних відносинах органи, через які діє держава, не мають власних прав і обов`язків, але наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних відносинах. Держава в особі відповідних органів може брати участь в судових процесах, в тому числі в якості позивача, за правилами цивільного, господарського або адміністративного судочинства, виходячи, в першу чергу, із суті правовідносин та з урахуванням, зокрема, суб`єктного складу сторін та інших чинників, які можуть впливати на визначення юрисдикції судів.

5.14. Колегія суддів зазначає, що спір у цій справі виник між державою в особі РВ ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (позов подав Прокурор в інтересах держави в особі РВ ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях) та державою в особі Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації) у зв`язку із наявністю чи відсутністю правових підстав для зобов`язання відповідача вчинити дії щодо прийняття із сфери управління Фонду державного майна України до сфери управління Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації) чотирьох захисних споруд цивільного захисту.

5.15. Однак наведене не відповідає частині 1 статті 45 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Отже, позивач і відповідач не можуть збігатися, оскільки такий збіг унеможливлює наявність спору. Подібні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 922/1830/19 та постановах Верховного Суду від 18.02.2025 у справі № 907/801/20, від 18.04.2024 у справі № 914/2503/22, від 10.09.2024 у справі № 922/230/22.

5.16. З урахуванням викладеного колегія суддів зазначає, що цей спір, який виник між державою в особі РВ ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (позов подав Прокурор в інтересах держави в особі РВ ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях) та державою в особі Чернівецької обласної державної адміністрації, не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

5.17. У постанові від 13.11. 2019 у справі № 826/3115/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за загальним правилом один орган державної влади не може звертатися з позовом до іншого органу, бо це означатиме позов держави до неї самої. Виняток становлять лише "компетенційні" спори.

5.18. При цьому колегія суддів враховує, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України справами у публічно-правових спорах, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, в тому числі делегованих повноважень.

5.19. Вирішення судом так званого "компетенційного" спору між суб`єктами владних повноважень у широкому розумінні спрямоване саме на захист прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, оскільки сприяє досягненню юридичної визначеності у відносинах між особами приватного права та органами державної влади. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 815/6347/17.

5.20. Однак спір у цій справі не є компетенційним, оскільки в цьому випадку не йдеться про спір щодо розмежування компетенції між РВ ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях та Чернівецькою обласною державною адміністрацією (обласною військовою адміністрацією). Крім того, Кодексом адміністративного судочинства України не передбачена можливість вирішення такого спору адміністративним судом.

5.21. При цьому поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити як поняття, що стосується спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а також спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду. А тому такий спір між державними органами не може бути вирішений у судах жодної юрисдикції. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 815/6347/17.

5.22. З урахуванням викладеного колегія суддів зазначає, що вирішення судом цього спору, який виник між державою в особі РВ ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (позов подав Прокурор в інтересах держави в особі РВ ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях) та державою в особі Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації), не відповідатиме меті ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, оскільки зводитиметься до розгляду державою в особі уповноваженого нею органу (суду) спору між іншими її органами, тобто спору держави із самою собою.

5.23. Верховний Суд також зазначає, що невідповідність меті вирішення публічно-правового спору та завданням адміністративного судочинства обумовлює потребу розв`язання такого спору в межах існуючих адміністративних процедур, а не в судовому порядку. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 815/6347/17.

5.24. З урахуванням викладеного Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 313 Господарського процесуального кодексу України порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20- 23 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги, а тому в цьому випадку доводи щодо порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, викладені в касаційній скарзі Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації), колегією суддів не розглядаються.

5.25. З урахуванням наведеного касаційну скаргу Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації) належить задовольнити частково, судові рішення господарських судів попередніх інстанцій - скасувати, а провадження у справі № 910/7435/24 закрити відповідно до пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ця справа не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Частинами 1- 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.2. Пунктом 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

6.3. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині

6.4. Згідно із частинами 1, 2 статті 313 Господарського процесуального кодексу України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20- 23 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.

6.5. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскаржувані судові рішення господарських судів попередніх інстанцій - скасувати, а провадження у справі № 910/7435/24 - закрити.

7. Розподіл судових витрат

7.1. Відповідно до частин 5- 6 статті 130 Господарського процесуального кодексу України в разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами 3- 5 цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини 8 статті 129 цього Кодексу.

7.2. Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях (пункт 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір").

Керуючись статтями 300, 301, 308, 313, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Чернівецької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації) задовольнити частково.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2024 та рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2024 у справі № 910/7435/24 скасувати.

3. Провадження у справі № 910/7435/24 закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак