ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"18" квітня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1245/25

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В. розглянувши матеріали

за позовомАдвокатського Бюро «Мамаєва Дмитра Юрійовича»
доКомунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради
простягнення коштів
встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Адвокатського Бюро «Мамаєва Дмитра Юрійовича» (далі позивач) до Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради (далі відповідач) про стягнення коштів.

Подана позовна заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява має містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Позовна заява містить ціну позову 37199,45 грн. У прохальній частині позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 2672,94 грн. інфляційних втрат, 546,49 грн. 3% річних, 3980,02 грн. пені, що разом становить 7199,45 грн. У зв`язку з чим, позивачу необхідно уточнити дійсну ціну позову, вказавши з яких сум вона складається.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 29 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. У випадку, коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів. В іншому випадку засобами Електронного суду користувача інформують про відсутність в іншого учасника справи зареєстрованого Електронного кабінету.

Позовна заява Адвокатського Бюро «Мамаєва Дмитра Юрійовича» подана до Господарського суду Київської області в паперовому вигляді через канцелярію суду. Як доказ надсилання відповідачу копії позовної заяви з додатками, позивач до позовної заяви надає квитанцію про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС.

Разом з тим, у відповідності до п. 29 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, квитанція про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС в автоматичному режимі формується у разі подання до суду документів в електронній формі, в якій (електронній формі) дана позовна заява не подана. Тому суду не зрозуміло яку саме позовну заяву з додатками було надіслано відповідачу через функціонал Електронного суду.

Таким чином, додана до позовної заяви квитанція про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС не є належним доказом, який підтверджує направлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів, позаяк позовна заява Адвокатського Бюро «Мамаєва Дмитра Юрійовича» подана до Господарського суду Київської області в паперовому вигляді через канцелярію суду, а відтак функціонал Електронного суду в автоматичному режимі не міг надати доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи документів, які подані до суду не в електронному вигляді.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовна заява Адвокатського Бюро «Мамаєва Дмитра Юрійовича» подана до Господарського суду Київської області з порушенням зазначених вимог Господарського процесуального кодексу України, оскільки до позовної заяви не додано документів, які підтверджують направлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюються у таких розмірах: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3028 грн.

Згідно із частинами 1, 2 статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до заяви, містили відомості про те, за яку саме заяву (скаргу, дію) сплачується судовий збір (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 9901/144/20).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що вона містить вимоги майнового характеру про стягнення коштів.

З огляду на зазначене за подання даного позову до господарського суду справляється судовий збір як за вимогу майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Звертаючись до суду з даною позовною заявою позивач згідно платіжними інструкціями: від 02.04.2025 № 80 на суму 1211,20 грн., від 19.11.2024 № 508 на суму 302,80 грн., від 12.03.2025 № 57 на суму 302,80 грн., від 24.01.2025 № 16 на суму 302,80 грн., від 24.01.2025 № 308,80 грн., від 24.01.2025 № 20 на суму 302,80 грн., від 24.01.2025 № 19 на суму 302,80 грн. сплатив судовий збір в розмірі 3028 грн.

Разом з тим, з даних комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», суд встановив, що платіжні інструкції від 19.11.2024 № 508 на суму 302,80 грн., від 24.01.2025 № 20 на суму 302,80 грн. мають ознаку «Враховано раніше» у справах № 911/3133/34 та № 911/370/25 за розгляд заяв про видачу судових наказів.

Таким чином, платіжні інструкції від 19.11.2024 № 508 на суму 302,80 грн., від 24.01.2025 № 20 на суму 302,80 грн. вже були використана як доказ сплати судового збору за подання до Господарського суду Київської області заяв про видачу судових наказів, а тому надані заявником платіжні інструкції від 19.11.2024 № 508 на суму 302,80 грн., від 24.01.2025 № 20 на суму 302,80 грн. не є належним доказом сплати судового збору за подання даної позовної заяви.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовна заява Адвокатського Бюро «Мамаєва Дмитра Юрійовича» подана до Господарського суду Київської області з порушенням зазначених вимог Господарського процесуального кодексу України, оскільки до позовної заяви не додано документів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі.

За вказаних обставин, позивачу необхідно зазначити дійсну ціну позову та надати суду належні та допустимі докази доплати судового збору за подання до суду даної позовної заяви, виходячи зі ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру відповідно до вимог пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Реквізити для сплати судового збору вказані, зокрема, на офіційному веб-порталі судової влади України (court.gov.ua).

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Положеннями ч. 2, 3 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). У разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

У відповідності до ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно з ч. 4 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.26 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163:2020, затвердженого наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01 липня 2020 року № 144, в якому зазначено, що відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій». Відмітку про засвідчення копії документа проставляють нижче реквізиту «Підпис» на лицьовому боці останнього аркуша копії документа.

Додані до матеріалів позовної заяви копій документів не відповідають вимогам ч. 2 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, позаяк не засвідчені належним чином, оскільки не містить всіх відповідних відміток перелічених вище, зокрема, відсутня дата засвідчення копій.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174, 232-234 Господарського процесуального кодексу України суд,

постановив:

1. Позовну заяву Адвокатського Бюро «Мамаєва Дмитра Юрійовича» до Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради про стягнення коштів залишити без руху.

2. Зобов`язати позивача усунути зазначені в даній ухвалі недоліки позовної заяви, подавши до суду упродовж десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху:

- заяву, в якій уточнити дійсну ціну позову, вказавши з яких сум вона складається;

- належні та допустимі докази, які підтверджують направлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів;

- визначивши дійсну ціну позову, надати суду належні та допустимі докази доплати судового збору за подання до суду даної позовної заяви, виходячи зі ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру відповідно до вимог пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»;

- належним чином засвідчені копії доданих до матеріалів позовної заяви документів, з усіма відповідними відмітка перелічених вище, зокрема, датою засвідчення копій.

3. Попередити позивача що в разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, зазначений у п. 2 цієї ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута йому без розгляду відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Дана ухвала набирає законної сили у строк та в порядку передбачених ч. 2 ст. 235 ГПК України та у відповідності до ст. 255 ГПК України оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Подоляк