ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2025 р. Справа№ 910/2030/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Мальченко А.О.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІП-2»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.02.2025

у справі №910/2030/25 (суддя К.І. Головіна)

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІП-2»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖК Сервіс Груп»

про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2025 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІП-2» (далі, позивач або ОСББ) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖК Сервіс Груп» (далі, відповідач або Товариство) про зобов`язання останнього передати документацію за актом приймання-передачі щодо багатоквартирного будинку №11 по вул. Іоанна Павла ІІ у місті Києві, 01042.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2025 у справі №910/2030/25 повернуто позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІП-2» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖК Сервіс Груп» про зобов`язання вчинити дії позивачу без розгляду на підставі пункту 1 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України (позов підписано та подано особою, яка не має права на вчинення таких дій).

Суд установив, що позов від імені ОСББ «ІП-2» подано до Господарського суду міста Києва через систему «Електронний суд» та підписано електронним цифровим підписом представником Стригуновим О.М. На підтвердження своїх повноважень Стригунов О.М., як представник позивача, додав до позовної заяви складену у довільній формі довіреність, що видана в порядку передоручення 03.05.2024 Гуцулом В.С. (РНОКПП - НОМЕР_1 ).

Суд дійшов висновку про невідповідність поданої позивачем довіреності в порядку передоручення від 03.05.2024 як такої, що суперечить положенням Цивільного кодексу України та Закону України «Про нотаріат» (довіреність в порядку передоручення не була посвідчена нотаріально).

Не погодившись із прийнятою ухвалою, 07.03.2025 через підсистему «Електронний суд» Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІП-2» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.02.2025 у справі №910/2030/25 про повернення позовної заяви та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи апеляційної скарги позивача зводяться до такого:

- суд неправильно застосував норму матеріального права, а саме статтю 55 Конституції України щодо права позивача на захист свого права в суді, а також порушення його гарантованого права на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб;

- суд порушив норму процесуального права, а саме статтю 4 Господарського процесуального кодексу України щодо позбавлення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІП-2» права на звернення до господарського суду за захистом;

- суд порушив норму процесуального права, а саме статтю 236 Господарського процесуального кодексу України, статтю 174 Господарського процесуального кодексу України щодо ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення на підставі неповно і невсебічно з`ясованих обставин справи - безпідставно повернув позовну заяву ОСББ «ІП-2», представник якого був належним чином уповноважений на здійснення представництва в суді (довіреність від ОСББ «ІП-2» від 03.05.2024 сформована та зберігається у ЄСІТС та не потребує додаткового завіряння);

- суд першої інстанції взагалі залишив поза увагою й не надав жодної оцінки наявній у електронному суді (ЄСІТС) довіреності від ОСББ «ІП-2» для представника-адвоката Стригунова О.М. на представництво його інтересів у судах, яка 03.05.2024 сформована позивачем у системі електронного судочинства ЄСІТС. Саме на підставі вказаної довіреності від імені та в інтересах позивача у справі №910/2030/25 адвокатом-представником через систему електронного судочинства (ЄСІТС) 19.02.2025 було подано до суду позовну заяву. Саме з неї системою електронного суду (ЄСІТС) автоматично взято відомості про позивача (ОСББ «ІП-2»), які зазначено на першому аркуші позову.

Таким чином суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність повноважень Стригунова О.М. як представника позивача (нотаріально не завірена довіреність та ін.), і, відповідно, передчасно ухвалив оскаржуване рішення від 25.02.2025 про повернення позовної заяви. Такий висновок та рішення суду першої інстанції є невмотивованими, не ґрунтуються на даних особистих кабінетів ЄСІТС позивача та його представника, не відповідають матеріалам справи та їм протирічать.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2025 апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІП-2» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.02.2025 у справі №910/2030/25 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Мальченко А.О.

Судом установлено, що апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/2030/25; відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

20.03.2025 матеріали справи №910/2030/25 надійшли до суду апеляційної інстанції та були передані судді-доповідачу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІП-2» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.02.2025 у справі №910/2030/25, розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

01.04.2025 від відповідача засобами поштового зв`язку через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить суд у задоволенні апеляційної скарги позивача відмовити, оскаржену ухвалу суду залишити без змін.

Відповідач у відзиві наголосив на тому, що 11.03.2025 передав позивачу технічну документацію, яка є предметом даного спору. Водночас, відповідач наголосив, що оскільки довіреність була видана в порядку передоручення, то вона підлягала нотаріальному посвідченню, отже суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що представником позивача Стригуновим О.М. надано довіреність від 03.05.2024, яка суперечить положенням Цивільного кодексу України та Закону України «Про нотаріат».

Щодо заявлених позивачем витрат на оплату правової допомоги в орієнтовному розмірі 16 000,00 грн, то сума гонорару є явно неспіврозмірною, непропорційною та явно завищеною.

31.03.2025 від відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору - передачею технічної документації позивачу в повному обсязі.

Враховуючи наявність у матеріалах справи відзиву відповідача на апеляційну скаргу та з огляду на закінчення встановленого ухвалою суду від 24.03.2025 строку для подання сторонами документів, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги позивача по суті.

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення апеляційної скарги позивача з огляду на таке.

Спірним у цій справі є питання форми і змісту довіреності у разі звернення до суду в електронній формі.

Згідно з частинами 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до частини 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача (частина 5 статті 164 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 4 статті 180 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

З 18.10.2023 введено в дію Закон України від 29.06.2023 №3200-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами», яким внесено зміни до деяких законодавчих актів, зокрема, до Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до абзацу першого частини шостої статті 6 Господарського процесуального кодексу України у редакції цього Закону адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

На час подання позовної заяви частина шоста статті 6 Господарського процесуального кодексу України існувала у редакції Закону України №3424-IX від 19.10.2023, яка також передбачала, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Відповідно до частини восьмої вказаної норми, в редакції станом на час подання зустрічної позовної заяви, реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Проте, згідно з цією нормою, особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або із застосуванням засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Особливості використання кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до пунктів 24 - 34 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя №1845/0/15-21 від 17.08.2021 (у редакції на час подання позовної заяви), підсистема «Електронний суд» (далі - Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо), пов`язані з розглядом справ у суді, можуть подаватися до суду в електронній формі виключно з використанням підсистеми «Електронний суд», якщо інше не визначено процесуальним законодавством чи цим Положенням.

Електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС.

До створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо). Відповідні додані файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються.

Технічні вимоги щодо форм електронних документів та їхніх додатків, обмеження щодо їхнього розміру, формату та інших характеристик встановлюються Інструкцією користувача Електронного суду.

Дата та час підписання документа в Електронному суді, а також дата та час його надсилання автоматично зберігаються і не підлягають корегуванню.

У разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

У випадку, коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів.

В іншому випадку засобами Електронного суду користувача інформують про відсутність в іншого учасника справи зареєстрованого Електронного кабінету.

Користувач ЄСІТС може уповноважити іншого користувача на вчинення дій із використанням Електронного суду в інтересах довірителя, надавши засобами відповідної підсистеми ЄСІТС такому повіреному довіреність в електронній формі відповідно до вимог процесуального законодавства.

Користувач ЄСІТС, який підтвердив свої повноваження адвоката, має можливість видати ордер на конкретну справу для отримання в автоматичному режимі доступу до документів у справі або загальний ордер (без зазначення номера справи) для представлення інтересів фізичних та юридичних осіб, які не мають власних зареєстрованих Електронних кабінетів. За наявності у користувача зареєстрованого Електронного кабінету ордер не створюється. Після отримання адвокатом доступу до конкретної справи до Автоматизованої системи документообігу суду в автоматичному режимі засобами ЄСІТС надсилається відповідне повідомлення із зазначенням інформації про справу та адвоката.

Надання довіреності в електронній формі здійснюється засобами Електронного кабінету шляхом створення електронного документа встановленої форми, в якому визначається обсяг повноважень повіреного.

Довіреність в електронній формі, підписана кваліфікованим електронним підписом довірителя, надає можливість повіреному виконувати визначений довірителем перелік дій засобами Електронного суду. Повірений, якому довірителем видана довіреність в електронній формі із правом передоручення, може надати таку довіреність іншому користувачу на вчинення дій в інтересах довірителя (передоручення).

Від імені юридичної особи видавати довіреності в електронній формі мають право особи, зазначені у відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо такої юридичної особи у графі «Прізвище, ім`я, по батькові, дати обрання (призначення) осіб, що обираються (призначаються) до органу управління такої юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або такі, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи». Від імені іноземної юридичної особи електронні довіреності видаватися не можуть.

Довіреність в електронній формі, що підтверджує повноваження представника, та електронні документи, на підставі яких відбувалось передоручення прав первинного довірителя (за їх наявності), автоматично додаються до документів, відправлених представником засобами Електронного суду.

Повертаючи позовну заяву Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «ІП-2» на підставі пункту 1 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України місцевий господарський суд встановив, що позов від імені Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІП-2» підписано електронним цифровим підписом та подано до Господарського суду міста Києва через систему «Електронний суд» Стригуновим О.М. На підтвердження своїх повноважень Стригунов О.М., як представник позивача, додав до позовної заяви довіреність в порядку передоручення від 03.05.2024, складену у довільній формі від імені Гуцула В.С. (керівника ОСББ), який на підставі витягу з ЄДРПОУ, уповноважує в порядку передоручення Стригунова О.М. представляти інтереси Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІП-2» (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях).

Оскільки довіреність, видана в порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню після подання основної довіреності, в якій застережено право на передоручення, або після надання доказів того, що представник за основною довіреністю примушений до цього обставинами для охорони інтересів особи, яка видала довіреність, суд першої інстанції дійшов висновку про невідповідність поданої позивачем довіреності в порядку передоручення від 03.05.2024 як такої, що суперечить положенням Цивільного кодексу України та Закону України «Про нотаріат».

Згідно з частиною 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної (юридичної) особи або ордером.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом відповідно до вимог закону) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (частина 3 статті 60 Господарського процесуального кодексу України).

Питання повноважності та юридичної сили документів, створених у підсистемі «Електронний суд», вже неодноразово досліджувалося Верховним Судом. Зокрема, висновки з цього питання викладені Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у постановах від 19.10.2021 у справі № 640/32183/20), від 20.12.2021 у справі № 560/9405/21, від 29.06.2023 у справі №340/807/21, Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду від 27.03.2024 у справі №201/5028/23, від 25.01.2023 у справі № 235/8501/21.

Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу ХІ «Підсистема електронного суду» Положення про АСДС (в редакції рішення Ради суддів України №17 від 02.03.2018) у всіх місцевих та апеляційних судах України з 22 грудня 2018 року обмін електронними документами між судом, фізичними особами та учасниками судового процесу забезпечується засобами підсистеми «Електронний суд». Учасники судового процесу за допомогою зареєстрованого Електронного кабінету можуть надсилати копії електронних документів іншим учасникам судової справи, крім випадків, коли інший учасник не має зареєстрованого електронного кабінету, подавати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, а також отримувати судові рішення та інші електронні документи.

Відповідно до пунктів 9-11 розділу XI «Підсистема електронного суду» Положення про АСДС, в редакції рішення РСУ №17, шляхом формування, підписання та направлення до підсистеми електронного доручення, встановленої адміністратором форми (з правом передоручення або без такого права), особа, що зареєструвала електронний кабінет, може уповноважити представника (іншу фізичну особу, що має зареєстрований електронний кабінет) на подання документів від свого імені або від імені довірителя по судовій справі, судовому провадженню або зверненню. Електронні доручення, що підтверджують повноваження підписанта автоматично додаються підсистемою до кожного документу, ним відправленого.

Шляхом формування, підписання та направлення до підсистеми електронного доручення, встановленої адміністратором форми (з правом передоручення або без такого права), особа, що зареєструвала електронний кабінет в межах отриманих повноважень може надати іншій фізичній особі доступ до документів по судовій справі, судовому провадженню або зверненню.

Шляхом формування, підписання та направлення до підсистеми електронного повідомлення, встановленої адміністратором форми, автор доручення може його скасувати.

Аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що електронне доручення, яке можливо надати за допомогою підсистеми «Електронний суд», видається за наявності у відповідної особи довірителя та його представника особистих електронних кабінетів у підсистемі «Електронний суд», що передбачає наявність у таких осіб електронного цифрового підпису. Електронне доручення видається лише за умови його підписання електронним ключем довірителем за допомогою алгоритмів, визначених у підсистемі «Електронний суд». Надалі таке електронне доручення автоматично додається до позовної заяви, яка подана представником від імені довірителя через підсистему «Електронний суд», при цьому у користувачів відсутня можливість будь-яким чином впливати на зміст та вигляд такого електронного доручення, тобто воно формується підсистемою «Електронний суд» самостійно, відповідно до обраного обсягу повноважень представника.

Особливості подання до суду довіреності для цілей підтвердження повноважень представника у разі звернення до суду в електронній формі встановлені у частині восьмій статті 60 Господарського процесуального кодексу України та пункті 9 розділу XI Положення про АСДС, зі змісту яких випливає, що учасник справи може уповноважити представника на подання документів від свого імені шляхом формування, підписання та направлення до підсистеми «Електронний суд» електронного доручення за формою, установленою адміністратором системи, примірник якого додається підсистемою до кожного відправленого (підписаного) представником документу автоматично. Довіреність, видана із дотриманням зазначених правил, як електронний документ не вимагає будь-якого засвідчення і є належним документом, що підтверджує повноваження представника у суді. При цьому, у випадку звернення до суду через підсистему «Електронний суд» суди мають перевіряти відповідність вчиненої представником дії наданому представнику обсягу повноважень, визначеному в електронному дорученні.

Як вбачається з матеріалів справи, позовну заяву від імені ОСББ підписано електронним цифровим підписом та подано до Господарського суду міста Києва через підсистему «Електронний суд» Стригуновим О.М. На підтвердження своїх повноважень Стригунов О.М., як представник позивача, додав до позовної заяви довіреність в порядку передоручення від 03.05.2024, складену у довільній формі від імені Гуцула В.С. (керівника ОСББ), який на підставі витягу з ЄДРПОУ уповноважує в порядку передоручення Стригунова О.М. представляти інтереси Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІП-2» (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях).

Оскільки довіреність в порядку передоручення від 03.05.2024 складена від імені ОСББ, підписана керівником апелянта Гуцулом В.С., була сформована в електронній формі, то ця довіреність є належним доказом на підтвердження повноважень адвоката Стригунова О.М., адже правила засвідчення копій довіреностей, виданих у паперовій формі, неможливо застосувати до електронних доручень, сформованих учасником справи в підсистемі «Електронний суд».

Місцевий господарський суд, у свою чергу, застосувавши статтю 60 Господарського процесуального кодексу України в сукупності з частиною другою статті 245 Цивільного кодексу України, дійшов помилкового висновку про неналежне оформлення довіреності, керуючись тим, що довіреність не засвідчена нотаріально.

За таких обставин ухвала місцевого господарського суду підлягає скасуванню з передачею матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Клопотання відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору та доводи відзиву з цього приводу судом не розглядаються, оскільки предметом апеляційного оскарження у даній справі є ухвала про повернення позовної заяви й суд апеляційної інстанції не розглядає наразі предмет та підстави поданого позову.

Статтею 275 Господарського процесуального кодексу України передбачено право суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції (частина 3 статті 271 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладені обставини, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що місцевий господарський суд, приймаючи оскаржувану ухвалу, неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, порушив норми процесуального права, а тому ухвала Господарського суду міста Києва від 25.02.2025 у даній справі про повернення позовної заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІП-2» без розгляду підлягає скасуванню із направленням справи №910/2030/25 до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження за нею.

У зв`язку зі скасуванням ухвали суду і передачею справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі, розподіл судового збору у справі за подання апеляційної скарги здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами розгляду справи, керуючись загальними правилами статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 275, 277, 280, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІП-2» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.02.2025 у справі №910/2030/25 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.02.2025 у справі №910/2030/25 скасувати.

Справу №910/2030/25 направити до Господарського суду міста Києва для вирішення питання про відкриття провадження за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІП-2».

Матеріали справи №910/2030/25 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

А.О. Мальченко