ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Миколаїв Справа № 918/601/24

Господарський суд Миколаївської області у складі:

судді Л.М. Ільєвої

при секретарі судового засідання І.С. Степановій

за участю представників:

від позивача - Кравчук О.О.,

від відповідача - Бушинська Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1; e-mail: ; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аспін" (57453, Миколаївська область, Миколаївський район, с. Коблеве, пр. Курортний, 21; ) про стягнення заборгованості в загальній сумі 583669,83 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аспін" про стягнення заборгованості в загальному розмірі 583669,83 грн., в т.ч. 221798,90 грн. заборгованості за кредитом та 361870,93 грн. заборгованості по прострочених процентах, посилаючись на наступне.

04.11.2020 року між ПАТ АБ "Укргазбанк" та ТОВ "Аспін" було укладено договір банківського рахунку № 2020/РСК/115-003073 (заява-договір банківського рахунку в частині послуг розрахунково-касового та дистанційного обслуговування).

Відповідно до р. 4 заяви-договору відповідач ознайомився із умовами Публічної пропозиції АБ "Укргазбанк" на укладення договору комплексного банківського обслуговування та діючими в банку тарифами, що розміщені на сайті банку за посиланням https://www.ukrgasbank.com (сайт банку) підтвердив та визнав, що дана Публічна пропозиція АБ "Укргазбанк" на укладення договору комплексного банківського обслуговування, ця заява-договір, Тарифи, а також всі зміни, додатки та додаткові договори/угоди до них у сукупності є договором комплексного банківського обслуговування; підтвердив, що всі умови та діючі тарифи зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Заява-договір визначає, які саме продукти замовлені клієнтом та їхні основні параметри/характеристики (зокрема, найменування продуктів, тарифний план, програма кредитування, перелік замовлених додаткових послуг партнерів банку тощо), а також інші параметри, необхідні для конкретизації умов користування продуктом. Договір є договором приєднання у розумінні ст. 634 Цивільного Кодексу України, тобто його умови встановлені однією із сторін (у формулярах або інших формах) і може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як вказує позивач, 07.12.2020 АБ "Укргазбанк" в програмному комплексі "Scrooge договірний" під час моніторингу рахунків №2600 клієнтів банку було звернуто увагу на великі нетипові від`ємні залишки по клієнтах, зокрема ТОВ "Аспін" (). У ході перевірки встановлено, що у зв`язку з інцидентом, який стався 04.12.2020 при опрацюванні в АБС "Scrooge" файлу локального клірингу (на підставі якого відображаються в обліку операції, проведені по платіжних картках клієнтів банку в пристроях банку), який, як з`ясувалось, містив здвоєні операції, та при скасуванні якого по ряду карткових рахунків відбулася розсинхронізація залишків; автоматично знялись блокування (холди) по видаткових операціях, які фактично проводились з використанням платіжних карток 02-03.12.2020 та за якими на той час не надійшов кліринг, що спричинило "технічне" збільшення доступного залишку на відповідних карткових рахунках, що в свою чергу надало можливість держателям платіжних карток отримати кошти понад фактичний залишок коштів, а по клієнтах, які скористались відповідною "можливістю" - призвело до виникнення недозволеного овердрафту по відповідних картрахунках клієнтів. Внаслідок вказаного в ніч з 04 на 05 грудня 2020 року керівник відповідача (власник платіжних карток, імітованих до корпоративних рахунків підприємства) скористався можливістю отримати кошти понад фактичний залишок, зняв готівку через АТМ АБ "Укргазбанк" в м.Рівне та м. Львів.

Як зазначає позивач, несанкціонована заборгованість - це грошова заборгованість клієнта перед банком, яка виникає в результаті проведення видаткових операцій за субрахунком у зв`язку з тим, що сума таких операцій перевищує розмір витратного балансу за субрахунком, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються без авторизації, коли розрахунки за операціями виконуються у валюті, відмінній від валюти субрахунку, у випадках технологічних збоїв тощо.

Наразі позивач стверджує, що несанкціонована заборгованість на рахунку відповідача виникла внаслідок можливості отримати кошти понад фактичний залишок коштів, які йому не належали.

Позивач зауважує, що для захисту законних інтересів банку 09.12.2020 за №1484/845/2020 було підготовлено заяву до відділу протидії кіберзлочинам в Рівненській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України. 10.12.2020 за даним фактом Рівненським відділом поліції було порушено кримінальне провадження №0004394 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а 23.05.2022 - винесено постанову про визнання АБ "Укргазбанк" потерпілим у КП та залучення представника потерпілого.

Водночас, як стверджує позивач, на даний час відповідач не сплатив заборгованість по договору.

Так, позивач зазначає, що клієнт зобов`язаний погасити у повному обсязі усю існуючу заборгованість за договором (несанкціоновану заборгованість, заборгованість за лімітом дозволеного овердрафту, за нарахованими процентами за користування несанкціонованою заборгованістю/лімітом дозволеного овердрафту, комісією за надані послуги, а також штрафні санкції (пені, штрафи) за прострочення виконання цих зобов`язань) у разі закриття субрахунку/карткового рахунку та у випадках розірвання договору. У випадках, коли розірвання договору вимагається банком, зобов`язання, передбачене цим пунктом правил повинно бути виконане клієнтом.

За ствердженнями позивача станом на 21.05.2024 р. заборгованість відповідача перед АБ "Укргазбанк" становить всього: 583669,83 грн, що складається із заборгованості по кредиту (простроченої) - 221798,90 грн. та заборгованості по прострочених процентах - 361870,93 грн., що заявлені до стягнення, оскільки відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 26.06.2024 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/601/24 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.07.2024 об 11:00; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 23.07.2024 р. у справі № 918/601/24 відкладено підготовче засідання на 06.08.2024 р. з огляду на неявку в судове засідання представника відповідача та відсутність відзиву на позовну заяву, а також усне клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи для подання додаткових пояснень.

05.08.2024 р. від позивача до Господарського суду Рівненської області надійшли додаткові пояснення по справі по суті спору, в яких позивачем наведено обґрунтування виникнення у відповідача несанкціонованої заборгованості. При цьому до вказаних пояснень позивачем надано для долучення до матеріалів справи № 918/601/24 копію Публічної пропозиції АБ «Укргазбанк» на укладання договору комплексного банківського обслуговування та копію тарифів АБ ««Укргазбанк» (односторонній правочин) з 24.03.2020.

Так, позивач зазначає, що несанкціонований овердрафт - це перевищення суми операції, здійсненої за рахунком, над сумою встановленого кредитного ліміту, що обумовлений договором між банком та клієнтом, а якщо такого встановленого кредитного ліміту немає - над залишком власних коштів клієнта на рахунку, і не є прогнозованим за розміром та часом виникнення. Овердрафт - короткостроковий кредит, який банк надає клієнту у разі, якщо сума операції перевищує суму залишку коштів на його рахунку, в розмірі ліміту кредитування. Несанкціонована заборгованість - грошова заборгованість клієнта перед банком, яка виникає в результаті проведення видаткових операцій за субрахунком у зв`язку з тим, що сума таких операцій перевищує розмір витратного балансу за субрахунком, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються без авторизації, коли розрахунки за операціями виконуються у валюті, відмінній від валюти субрахунку, у випадках технологічних збоїв тощо.

Позивач стверджує, що несанкціонована заборгованість на рахунку відповідача виникла внаслідок можливості отримати кошти понад фактичний залишок коштів, які йому не належали.

Наразі позивач зауважує, що відповідно до р. 4 Заяви-договору відповідач ознайомився із умовами Публічної пропозиції АБ "Укргазбанк" на укладення договору комплексного банківського обслуговування та діючими в банку тарифами, що розміщені на сайті банку за посиланням https://www.ukrgasbank.com (сайт банку) підтвердив та визнав, що дана Публічна пропозиція АБ "Укргазбанк" на укладення договору комплексного банківського обслуговування, ця Заява-Договір, Тарифи, а також всі зміни, додатки та додаткові договори/угоди до них у сукупності є договором комплексного банківського обслуговування; підтвердив, що всі умови та діючі тарифи зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Як вказує позивач, відповідно до встановлених тарифів банку з 23.04.2020 р., п. 3.4 тарифів визначено, що процентна ставка за користування несанкціонованим овердрафтом становить 48% річних та сплачується останнього банківського дня місяця. Цей односторонній правочин набуває чинності з 24.03.2020 та у разі, якщо клієнтом письмово та на умовах укладеного договору не заявлено незгоду з умовами правочину, є обов`язковим для виконання всіма клієнтами банку, з якими укладені вищезазначені договори, із застосуванням тарифного плату "Бізнес Картка".

Позивач зазначає, що надав до суду первинні бухгалтерські документи - виписку по рахунку відповідача, чим підтвердив суму отриманих відповідачем коштів та спосіб їх отримання. Інформація що міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку, які ведуться на паперових носіях або в електронній формі, а саме: особові рахунки та виписки з них; аналітичні рахунки з обліку внутрішньобанківських операцій; книги реєстрації відкритих рахунків; оборотно-сальдовий баланс; інші регістри відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку. Так, зокрема особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, їх форма затверджується банком самостійно, залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, в якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом та кредитом); суму вихідного залишку.

Наразі позивач зауважує, що відповідно до п. 2.5.2 Публічної пропозиції АБ "Укргазбанк" на укладання договору комплексного банківського обслуговування, зокрема пп. 2.5.2.24 за користування неповерненою в строк (в день виникнення) сумою несанкціонованої заборгованості, клієнт зобов`язаний сплачувати проценти у розмірі та строки, що визначені тарифами та договором, в повному обсязі компенсувати банку усі витрати, пов`язані з операціями по КПК відкритих до поточного рахунку клієнта та списані з банку платіжними системами та гарантувати повернення несанкціонованої заборгованості та процентів за користування нею всіма коштами, майном, майновими правами, що йому належать.

За ствердженням позивача станом на 21.05.2024 р. заборгованість відповідача перед АБ "Укргазбанк" становить всього 583669,83 грн, що складається із заборгованості по кредиту (простроченої) - 221798,90 грн. та 361870,93 грн. - заборгованості по прострочених процентах.

05.08.2024 р. від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Аспін" на адресу Господарського суду Рівненської області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову, посилаючись на відсутність кредитного договору між сторонами.

Так, відповідач зазначає, що 04.11.2020 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського рахунку №2020/РСК/15-003073 (заява-договір банківського рахунку в частині послуг розрахунково-касового та дистанційного обслуговування).

Як вказує відповідач, згідно довідки, що наявна в матеріалах справи, договір № 2020/1-С/115-003077 з клієнтом ТОВ "Аспін" відкрився технічно пакетом в програмному комплексі банку "WEB BANK" при створенні основного договору № 2020/РСК/115-003073 від 04.11.2020.

Відповідач стверджує, що ні ОСОБА_1 , діючий керівник відповідача на дату укладання договору банківського рахунку №2020/РСК/115-003073 від 04.11.2020, ні будь-ким іншим не укладалось від імені відповідача жодних кредитних договорів, зокрема і договору № 2020/1-С/115-003077.

Наразі відповідач зазначає, що позивачем до позовної заяви жодного кредитного договору, укладеного з ТОВ "Аспін", не надано, при цьому в позовній заяві відсутні посилання на хоч якісь пункти нібито наявного укладеного кредитного договору щодо розміру кредиту чи кредитної лінії, умов користування, тарифів, відсотків, та й взагалі відсутні дані щодо дати укладання такого договору та строку його дії, строку погашення боргу. У прохальній частині позову не зазначено, за яким кредитним договором позивач просить стягнути кошти з відповідача.

За ствердженням відповідача, починаючи з 04.11.2020 р., дати укладання основного договору, ПАТ АБ "Укргазбанк" не направляло відповідачу жодного повідомлення про якусь кредитну заборгованість чи жодної вимоги про сплату боргу, так само як і претензії.

Як вказує відповідач, із посиланням на ст. 257, 261 ЦК України, згідно з розрахунком заборгованості, доданого до позову, за договором № 2020/І-С/115-003077 від 04.11.2020 на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки АБ "Укргазбанк" станом на 21.05.2024 р., де зазначено процентну ставку - 48, період нарахування з 07.12.2020 по 01.05.2024. У позовній заяві ПАТ АБ "Укргазбанк" зазначає, що йому стало відомо про великі нетипові залишки по клієнтах 07.12.2020, проте позивачем не направлялось відповідачу жодного звернення чи повідомлення про якусь кредитну заборгованість чи жодної вимоги про сплату боргу. Відтак, на думку відповідача, навіть якщо ним і було порушено якісь умови кредитного договору, про що позивачу стало відомо 07.12.2020, то позивач міг скористатись своїм правом звернення до суду у межах строку позовної давності - до 07.12.2023 року, при цьому позивачем жодних підстав щодо поважності підстав пропущеного строку позовної давності не наведено.

Також відповідачем разом із відзивом на позовну заяву надано до матеріалів справи заяву про застосування строку позовної давності. Так, відповідач, посилаючись на правові висновки, наведені Верховним Судом у постанові від 29.12.2020 р. по справі № 909/1165/19, зазначає, що початок перебігу позовної давності обчислюється за правилами статті 261 Цивільного кодексу України, частина перша якої пов`язує його з днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивач повинен також довести той факт, шо він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач, із посиланням на постанову об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.05.2020 у справі №922/1467/19, зазначає, що закон не наводить переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, у випадку подання позову з пропуском строку позовної давності. Тому дане питання віднесено до компетенції суду, який розглядає судову справу по суті заявлених вимог. До висновку про поважність причин пропуску строку позовної давності можна дійти лише після дослідження усіх фактичних обставин та оцінки доказів у кожній конкретній справі. При цьому, поважними причинами при пропущенні позовної давності є такі обставини, які роблять своєчасне пред`явлення позову неможливим або утрудненим. При цьому, очевидно, що перебування справи у провадженні судових органів, вчинення в ній передбачених законом дій на думку добросовісного розсудливого спостерігача виключає необхідність вчинення процесуальних дії, спрямованих на притінення цього процесу, а саме подачі заяв про закриття провадження у справі, подачі позовів в порядку іншого судочинства тощо. За таких обставин є неправильним, та несправедливим покладення виключно на позивача відповідальності за помилку у визначенні підвідомчості відповідної справи і позбавлення його права на захист у спірних правовідносинах.

Також відповідач, із посиланням на висновки Великої Палати Верхового Суду, викладені у постанові від 29.06.2021 по справі №904/3405/19, вказує, що позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої статті 267 ЦК України позивач мас право отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності. При цьому саме на позивача покладений обов`язок доказування тієї обставини, що строк звернення до суду був пропущений ним з поважних причин.

Отже, відповідач вважає, що навіть якщо відповідачем і були порушені якісь умови кредитного договору, про що позивачу стало відомо 07.12,2020, то позивач міг скористатись своїм правом звернення до суду у межах строку позовної давності - до 07.12.2023 року, проте позивачем жодних підстав щодо поважності підстав пропущення строку позовної давності не наведено.

Відтак, відповідач просить застосувати до позовних вимог Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Украгазбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аспін" про стягнення заборгованості в сумі 583669,83 грн. позовну давність та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

При отриманні відзиву на позовну заяву з реквізитів сторін вказаного відзиву на позов судом було встановлено, що юридична адреса відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Аспін": 57453, Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве, пр. Курортний, 21.

Відтак, ухвалою Господарського суду Рівненської області від 06.08.2024 р. матеріали справи № 918/601/24 за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аспін" про стягнення заборгованості в сумі 583669,83 грн. передано за встановленою підсудністю до Господарського суду Миколаївської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2024 справу № 918/601/24 передано на розгляд судді Ільєвій Л.М.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 02.09.2024 р. вказану справу № 918/601/24 прийнято до провадження судді Ільєвої Л.М., розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, при цьому підготовче судове засідання призначено на 23.09.2024 р. о 10:45.

17.09.2024 р. від представника Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" - Кравчук О.А. до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшло клопотання про участь у судовому засіданні, яке призначене на 23.09.2024 р. о 10:45, та у подальших судових засіданнях у даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх. № 11075/24).

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 17.09.2024 р. у справі № 918/601/24 задоволено клопотання представника позивача про участь у підготовчому засіданні суду, яке призначене на 23.09.2024 р. о 10:45, та в усіх наступних засіданнях суду у даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку ЄСІТС (ВКЗ).

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 23.09.2024 р. у справі №918/601/24 підготовче засідання відкладено на 07.10.2024 р. о 12:15 з огляду на неявку представника відповідача у підготовче засідання, а також необхідність надання позивачем додаткових доказів по справі.

27.09.2024 р. від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Аспін" до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшло клопотання про участь в засіданні суду, яке призначене на 07.10.2024 р. о 12:15, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх. № 11621/24).

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 02.10.2024 р. у справі № 918/601/24 задоволено клопотання представника відповідача про участь у підготовчому засіданні суду, яке призначене на 07.10.2024 р. о 12:15 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку ЄСІТС (ВКЗ).

07.10.2024 р. від представника Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" - Кравчук О.А. до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшли додаткові пояснення у справі (вх. № 11987/24).

Так, позивач зазначає, що 07.12.2020 АБ "Укргазбанк" в програмному комплексі "Scrooge договірний" під час моніторингу рахунків №2600 клієнтів Банку, було звернуто увагу на великі нетипові від`ємні залишки по клієнтах, зокрема по ТОВ "Аспін", . В ході перевірки встановлено, що у зв`язку з інцидентом, який стався 04.12.2020 при опрацюванні в АБС "Scrooge" файлу локального клірингу (на підставі якого відображаються в обліку операції, проведені по платіжних картках клієнтів банку в пристроях банку), який, як з`ясувалось, містив здвоєні операції, та при скасуванні якого по ряду карткових рахунків відбулося розсинхронізація залишків: автоматично знялись блокування (холди) по видаткових операціях, які фактично проводились з використанням платіжних карток 02-03.12.2020 та за якими на той час не надійшов кліринг, що спричинило "технічне" збільшення доступного залишку на відповідних карткових рахунках, що в свою чергу надало можливість держателям платіжних карток отримати кошти понад фактичний залишок коштів, а по клієнтах, які скористались відповідною можливістю - призвело до виникнення недозволеного овердрафту по відповідних картрахунках клієнтів. Як стверджує позивач, в ніч з 04 на 05.12.2020 керівник вищевказаного підприємства (власник платіжних карток імітованих до корпоративних рахунків підприємства) скористався можливістю отримати кошти понад фактичний залишок, зняв готівку через АТМ АБ "Укргазбанк" в м. Рівне та м. Львів.

Як вказує позивач, несанкціонована заборгованість - грошова заборгованість клієнта перед банком, яка виникає в результаті проведення видаткових операцій за субрахунком у зв`язку з тим, що сума таких операцій перевищує розмір витратного балансу за субрахунком, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються без авторизації, коли розрахунки за операціями виконуються у валюті, відмінній від валюти субрахунку, у випадках технологічних збоїв тощо. Несанкціонована заборгованість на рахунку відповідача виникла внаслідок можливості отримати кошти понад фактичний залишок коштів, які йому не належали.

За ствердженням позивача, для захисту законних інтересів банку 09.12.2020 за №1484/845/2020 було підготовлено заяву до відділу протидії кіберзлочинам в Рівненській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України. 10.12.2020 за даним фактом Рівненським відділом поліції було порушено кримінальне провадження №0004394 за ознаками злочину передбаченого ч.4, ст. 191 КК України, а 23.05.2022 винесено постанову про визнання АБ "Укргазбанк" потерпілим у КП та залучення представника потерпілого. 06.06.2024 АБ "Укргазбанк" направив слідчому позовну заяву про визнання цивільним позивачем та відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок вчинення злочину.

Наразі позивач стверджує, що цивільними відповідачами Банк визначив ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Відтак, позивач вказує, що звернувся до цивільних відповідачів із вимогою про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок вчинення злочину, що не є стягненням за зобов`язанням, яке випливає з господарських чи договірних правовідносин відповідача у даній справі № 918/601/24. Як зазначає позивач, інформація щодо задоволеного цивільного позову в рамках кримінального провадження буде викладена в резолютивній частині судового рішення. За ствердженням позивача, станом на жовтень 2024 року, судовий розгляд щодо заявленого цивільного позову ще не розпочато.

Також позивач зазначає, що на час дії воєнного стану законодавство України не передбачає скасування нарахування відсотків за користування кредитними коштами. На думку позивача, позичальник має сплачувати тіло кредиту та нараховані відсотки. Позивач вважає таке нарахування є правомірним і сторона договору має сплачувати тіло кредиту та нараховані відсотки.

Щодо заперечень представника відповідача по позовній давності, позивач зазначає, що 02.04.2020 р. набув чинності Закон України від 30.03.2020 р. №540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", відповідно до якого розділ "Прикінцеві положення" ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину, а не зупиняються на період дії карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу "COVID-19", із подальшими змінами, на усій території України установлено карантин з 12.03.2020 р., згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 р. №392, враховуючи зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 р. № 500.

Відтак, позивач вважає, що з березня 2020 року строки позовної давності продовжені, а не зупинені.

Позивач зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 р. №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Позивач, із посиланням на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 07.09.2022 р. у справі 679/1136/21, вказує, що у п. 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України у редакції Закону України від 30.03.2020 р. № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Відтак, позивач вважає, що заявив вимоги про стягнення заборгованості за період з 07.12.2020 по 21.05.2024 у межах строку позовної давності.

Як вказує позивач, відповідно до п. 2.5.2 Публічної пропозиції АБ "Укргазбанк" на укладання договору комплексного банківського обслуговування, зокрема п.п. 2.5.2.24 за користування неповерненою в строк (в день виникнення) сумою несанкціонованої заборгованості, клієнт зобов`язаний сплачувати проценти у розмірі та строки, що визначені тарифами та договором; в повному обсязі компенсувати банку усі витрати пов`язані з операціями по КПК відкритих до поточного рахунку клієнта та списані з банку платіжними системами та гарантувати повернення несанкціонованої заборгованості та процентів за користування нею всіма коштами, майном, майновими правами, що йому належать.

У підготовчому засіданні господарського суду 07.10.2024 р. по справі № 918/601/24 за участю представників сторін судом було протокольно оголошено перерву до 31 жовтня 2024 року об 11 год. 30 хв. в порядку ч. 5 ст. 183 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 31.10.2024 р. у справі №918/601/24 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Також у підготовчому засіданні господарського суду 31.10.2024 р. по справі №918/601/24 за участю представників сторін судом було протокольно оголошено перерву до 18 листопада 2024 року о 13 год. 00 хв. в порядку ч. 5 ст. 183 ГПК України.

15.11.2024 р. від представника Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" - Кравчук О.А. до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшли додаткові пояснення у справі (вх. № 14237/24), в яких позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, вказуючи, що несанкціонована заборгованість на рахунку відповідача виникла внаслідок можливості отримати кошти понад фактичний залишок коштів, які відповідачу не належали.

У підготовчому засіданні господарського суду 18.11.2024 р. по справі №918/601/24 за участю представників сторін судом було протокольно оголошено перерву до 25 листопада 2024 року о 15 год. 15 хв. в порядку ч. 5 ст. 183 ГПК України.

У підготовчому засіданні господарського суду 25.11.2024 р. по справі №918/601/24 за участю представників сторін судом було протокольно оголошено перерву до 02 грудня 2024 року о 09 год. 40 хв. в порядку ч. 5 ст. 183 ГПК України.

29.11.2024 р. від представника Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" - Кравчук О.А. до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшло клопотання про долучення доказів (вх. № 14997/24), а саме копії заяви на видачу корпоративної платіжної картки та опитувальника клієнта - юридичної особи ТОВ "Аспін".

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 02.12.2024 р. у справі №918/601/24 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні суду на 19.12.2024 р. о 14:30.

Так, розгляд справи в судовому засіданні 19.12.2024 р. о 14:30 год. не відбувся у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Миколаєві та Миколаївській області повітряної тривоги, про що господарським судом складено відповідну довідку.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.12.2024 р. у справі №918/601/24 судове засідання призначено на 16.01.2025 р. о 14:30.

Так, у судовому засіданні господарського суду 16.01.2025 р. по справі №918/601/24 за участю представників сторін судом було протокольно оголошено перерву до 03 лютого 2025 року о 10 год. 00 хв. в порядку ч. 2 ст. 216 ГПК України.

Під час розгляду справи в судовому засіданні 03.02.2025 р. позивач підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні у повному обсязі, при цьому позивач заявив про надання ним доказів на підтвердження витрат на правову допомогу. Натомість представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд встановив наступне.

04.11.2020 року між ПАТ АБ "Укргазбанк" та ТОВ "Аспін" було укладено договір банківського рахунку № 2020/РСК/115-003073 (Заява-договір банківського рахунку в частині послуг розрахунково-касового та дистанційного обслуговування). Вказана заява від імені ТОВ "Аспін" була підписана керівником Гемським Р.К., при цьому на заяві проставлена відмітка «б/п» (без печатки).

Так, відповідно до заповненого керівником ТОВ "Аспін" опитувальника-клієнта юридичної особи від 04.11.2020 при відкритті рахунку Товариство здійснювало свою діяльність без печатки, про що свідчить проставлена керівником відповідача відмітка «б/п».

Як вбачається зі змісту Заяви-договору, в р. 4 Заяви-договору відповідач ознайомився із умовами Публічної пропозиції ПАТ АБ "Укргазбанк" на укладення договору комплексного банківського обслуговування та діючими в банку тарифами, що розміщені на сайті банку за посиланням https://www.ukrgasbank.com (сайт банку) підтвердив та визнав, що дана Публічна пропозиція ПАТ АБ "Укргазбанк" на укладення договору комплексного банківського обслуговування, ця Заява-договір, Тарифи, а також всі зміни, додатки та додаткові договори/угоди до них у сукупності є Договором комплексного банківського обслуговування; підтвердив, що всі умови та діючі тарифи зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Як визначено в п. 2.1.1. Публічної пропозиції ПАТ АБ "Укргазбанк" на укладання договору комплексного банківського обслуговування (в редакції станом на момент приєднання відповідача до вказаного договору) договір визначає умови та порядок надання Банком послуг клієнту та регулює відносини, що виникають між Клієнтом і Банком (далі разом за текстом - сторони) протягом строку дії договору.

За умовами п. 2.1.2. цієї Публічної пропозиції ПАТ АБ "Укргазбанк" в межах договору Банк надає клієнту наступні послуги: відкриття рахунку та здійснення розрахунково-касового обслуговування клієнта, в тому числі із використанням електронних платіжних засобів; дистанційне обслуговування рахунків; ??випуск та обслуговування КПК; ??розміщення коштів на депозитному рахунку; відкриття та обслуговування Зарплатного проекту; ??приймання платежів на користь клієнта. Умови надання Банком послуг можуть бути різними для різних груп клієнтів (група відповідного сегменту бізнесу) та встановлюються Банком самостійно.

В п. 2.1.3. вказаної Публічної пропозиції ПАТ АБ "Укргазбанк" визначено, що приєднання клієнта до договору здійснюється при першому зверненні до Банку шляхом підписання Заяви-договору. Підписанням Заяви-договору клієнт беззастережно приєднується до умов договору. Своїм підписом на Заяві-договорі клієнт підтверджує, що на момент укладання договору клієнт ознайомився з текстом договору та усіма додатками до нього, повністю зрозумів їхній зміст та погоджується з викладеним у договорі.

Клієнт самостійно обирає визначені в цьому договорі послуги та/або комплекс послуг, які він бажає отримати, визначає їх у Заяві-договорі по кожній обраній послузі/комплексу послуг (п. 2.1.4 Публічної пропозиції).

За положеннями п. 2.1.5. Публічної пропозиції ПАТ АБ "Укргазбанк" договір вважається укладеним у наступних випадках:

· ??після отримання Банком від клієнта заповненої та підписаної Заяви-договору у паперовій формі,

· ??після отримання Банком від клієнта заповненої та підписаної кваліфікованим ЕП Заяви-договору в електронній формі.

Датою укладання договору в рамках кожної окремої послуги є дата підписання клієнтом Заяви-договору із замовленням обраної послуги. Номером договору, що визначає обрану Клієнтом послугу, є номер Заяви-договору із замовленням обраної послуги (п. 2.1.6 Публічної пропозиції).

Заява-договір із замовленням обраної послуги оформлюється клієнтом у відділеннях

Банку або може бути направлена до Банку в електронній формі, в тому числі засобами системи (у випадках передбачених договором). Місцем укладання договору є місцезнаходження відділення Банку, в якому клієнтом оформлюється Заява-договір в електронній формі. Після приєднання клієнта до цього договору, засобами Системи клієнт може направити Банку замовлення на обрану послугу в електронній формі, зокрема щодо розміщення коштів на депозитному рахунку, випуску та обслуговування КПК, відкриття та обслуговування зарплатного проекту, а також зміни їх умов та/або розірвання/припинення, при цьому таке замовлення має бути підписано ЕП клієнта. У випадку прийняття Банком замовлення клієнта на обрану послугу, яке направлене клієнтом в електронній формі засобами системи, Банк надає клієнту відповідне повідомлення про прийняття замовлення обраної послуги засобами системи або на вказану електронну адресу клієнта (п. 2.1.7 Публічної пропозиції).

В п. 2.1.8. Публічної пропозиції ПАТ АБ "Укргазбанк" на укладання договору комплексного банківського обслуговування вказано, що цей договір укладається відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Закону України «Про електронні довірчі послуги», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про електронну комерцію» та інших вимог чинного законодавства України.

Зобов`язання по договору (надання послуг, оплату послуг, тощо) виникають з моменту

підписання клієнтом Заяви-договору із замовленням першої послуги та прийняття її

Банком, в тому числі по рахункам та КПК до них (за наявності), що було відкрито клієнтом у Банку до дати приєднання клієнта до договору, а також виконання клієнтом інших умов, визначених договором та чинним законодавством України, зокрема, після надання Клієнтом необхідних документів та інформації (п. 2.1.9 Публічної пропозиції).

У разі приєднання клієнта до умов цього договору подальше врегулювання відносин між Банком та клієнтом здійснюється на умовах цього договору, якщо інше не визначено Заявами-договорами. При цьому під час надання клієнтом Заяви-договору та її прийняття Банком, сторони можуть домовитись про продовження обслуговування на умовах (тарифах), що визначались іншими укладеними між клієнтом та Банком договорами (п. 2.1.10 Публічної пропозиції).

В п. 2.1.12. Публічної пропозиції ПАТ АБ "Укргазбанк" на укладання договору комплексного банківського обслуговування визначено, що договір містить елементи різних договорів (є змішаним у розумінні ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України). При наданні послуг за цим договором сторони керуються чинним законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України (далі - НБУ), актами внутрішнього регулювання Банку та цим договором.

Частиною першою статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Отже, відповідач, підписуючи заяву-договір банківського рахунку, приєднався до договору про комплексного банківського обслуговування. Укладення договору в такій формі чинному законодавству України не суперечить.

Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України договір вважається укладеним у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, в Заяві-договорі від 04.11.2020 року відповідач просив відкрити поточний рахунок для здійснення господарської діяльності у валюті - гривня, при цьому без підключення додаткової послуги «Кредит на умовах овердрафту».

Поряд з наведеним, як з`ясовано судом, 04.11.2020 з боку ТОВ "Аспін" була подана до Банку також заява на видачу КПК № 2020/Р1_С/115-003541 від 04.11.2020 року, в розділі 2 якої відповідач просив випустити корпоративну платіжну картку (КПК) в рамках договору комплексного обслуговування № 2020/1_С/115-003077 від 04.11.2020 року.

Згідно з довідкою Рівненської обласної дирекції АБ "Укргазбанк" для клієнта ТОВ «Аспін» договір № 2020/1_С/115-003077 відкрився технічно пакетом в програмному комплексі «WEB BANK» при створенні основного договору на відкриття та обслуговування банківського рахунку з використанням електронних платіжних засобів та прописаний в п. 2 у заяві на видачу КПК № 2020/Р1_С/115-003541 від 04.11.2020 року.

Відтак, як свідчать матеріали справи, відповідачу ТОВ «Аспін» в особі директора Гемського Р.К. була видана корпоративна картка з тарифним планом «БІЗНЕС КАРТКА».

В матеріалах справи наявний Односторонній правочин до договорів на відкриття та обслуговування банківського рахунку з використанням електронних платіжних засобів та тарифним планом «БІЗНЕС КАРТКА» (Тарифи), до якого приєднався відповідач шляхом подачі вищевказаної заяви-договору та відповідно до змісту якого, зокрема, повідомлено клієнтів про те, що починаючи з 24.03.2020 року АБ «Укргазбанк» вносить зміни в тарифи на обслуговування банківського рахунку з використанням електронних платіжних засобів і викладає їх в новій редакції.

Вказані тарифи розміщені на сайті АБ «Укргазбанк» за посиланням: https://www.ukrgasbank.com/small_bussiness/settlement_and_cash_services/corporp/, сайт судом було досліджено під час розгляду справи по суті та встановлено відповідність розміщених на сайті тарифів і умов наявним в матеріалах справи документам банку.

Статтею 1 «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначене поняття платіжної картки як електронного платіжного засобу у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Корпоративна платіжна картка - це картка, яка випускається банком для фізичної особи-підприємця або юридичної особи для здійснення операцій, пов`язаних з їх господарською діяльністю. Головним призначенням корпоративної картки є ініціювання платіжних операцій з банківського рахунку та/або електронного гаманця. Корпоративна картка є іменною та емітується на довірену особу суб`єкта господарювання і дає такій особі можливість розпоряджатися коштами суб`єкта господарювання, які розміщені на поточному рахунку банку.

Положенням про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженим постановою Правління НБУ 05.11.2014 № 705 (чинним на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що платіжна операція - дія, ініційована користувачем електронного платіжного засобу, з унесення або зняття готівки з рахунку, здійснення розрахунків у безготівковій формі з використанням цього електронного платіжного засобу та/або його реквізитів за банківськими рахунками.

Як випливає з обставин справи, 07.12.2020 ПАТ АБ "Укргазбанк" виявлено в програмному комплексі "Scrooge договірний" великі нетипові від`ємні залишки по клієнтах, зокрема ТОВ "Аспін. У ході перевірки встановлено, що у зв`язку з інцидентом, який стався 04.12.2020 при опрацюванні в АБС "Scrooge" файлу локального клірингу (на підставі якого відображаються в обліку операції, проведені по платіжних картках клієнтів банку в пристроях банку), який містив здвоєні операції, та при скасуванні якого по ряду карткових рахунків відбулася розсинхронізація залишків; автоматично знялись блокування (холди) по видаткових операціях, які фактично проводились з використанням платіжних карток 02-03.12.2020, що спричинило "технічне" збільшення доступного залишку на відповідних карткових рахунках, що надало можливість держателям платіжних карток отримати кошти понад фактичний залишок коштів. Внаслідок наведеного, відповідач, який є власником корпоративної платіжної картки, імітованої до корпоративного рахунку підприємства, отримав кошти понад фактичний залишок, знявши готівку через АТМ ПАТ АБ "Укргазбанк" в м. Рівне.

Як вказує позивач, з огляду на вказані факти 09.12.2020 ним була подана заява за №1484/845/2020 до відділу протидії кіберзлочинам в Рівненській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України, у зв`язку з чим 10.12.2020 за даним фактом Рівненським відділом поліції було порушено кримінальне провадження №0004394 за ознаками злочину передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. Водночас позивач, пославшись на те, що вказані обставини не стосуються господарського спору, зазначив про відсутність підстав для надання доказів на підтвердження вказаних обставин.»

Разом з тим, як вбачається з наданої позивачем до суду виписки по рахунку ТОВ «Аспін», станом на 03.12.2020 вхідний залишок коштів, що були на рахунку клієнта, становив 222000 грн. 04.12.2020 року на рахунок ТОВ «Аспін» надійшли кошти у розмірі 399900 грн. з призначенням платежу «за товар згідно рах. № 0011 від 04.12.2020». По дебету (у виписці) відповідач скористався коштами на рахунку у розмірі 852 526,86 грн. (видаткові операції). Як вказує позивач, розмір коштів, якими скористався відповідач понад фактичний залишок на рахунку, був визначений шляхом додавання до власних коштів на рахунку відповідача 222000,00 грн. коштів, що надійшли на рахунок 399900 грн., та віднімання фактично використаних коштів у розмірі 852526,86 грн., в підсумку сума з від`ємним значенням дорівнює 230626,86 грн. (222000,00 грн. + 399900 грн. - 852526,86 грн.), що відповідає зазначеній сумі у розрахунку заборгованості станом на 07.12.2020 року. При цьому згідно з вказаною випискою 08.12.2020 року відповідачем повернуто Банку списану комісію у розмірі 8827,96 грн., у зв`язку з чим, за ствердженнями Банку, відповідачем було отримано кошти Банку в сумі 221798,90 грн. (230626,86 грн. - 8827,96 грн.), що є несанкціонованим овердрафтом і про стягнення яких позивачем подано даний позов.

Як вказує позивач, така несанкціонована заборгованість на рахунку відповідача виникла внаслідок можливості отримати кошти понад фактичний залишок коштів, які йому не належали, внаслідок чого заборгованість відповідача перед ПАТ АБ "Укргазбанк" становить 583669,83 грн., з якої 221798,90 грн. - заборгованість по кредиту та 361870,93 грн. - заборгованість по прострочених процентах.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Наразі суд зазначає, що за умовами договору комплексного банківського обслуговування, до якого відповідач приєднався шляхом підписання заяви-договору від 04.11.2020 року, не передбачено кредитування Банком відповідача. Також судом не встановлено виникнення у сторін по справі кредитних правовідносин. Водночас відповідачем не спростовано доводи позивача про зняття відповідачем з рахунку коштів понад фактичний залишок коштів, які йому не належали, та про існування у відповідача заборгованості на спірну суму коштів, які були зняті відповідачем без погодження банку на таке зняття.

Незважаючи на формулювання позивачем в прохальній частині позову вимог про стягнення коштів в розмірі 221798,90 грн. як заборгованості по кредиту, судом встановлено, що фактично позивачем заявлено до стягнення суму коштів по несанкціонованій заборгованості, це також було підтверджено представником позивача в ході розгляду справи.

В Розділі І "Терміни та визначення" Публічної пропозиції ПАТ АБ "Укргазбанк" на укладання договору комплексного банківського обслуговування (в редакції станом на виникнення спірних правовідносин) встановлено, що несанкціонована заборгованість - грошова заборгованість клієнта перед банком, яка виникає в результаті проведення видаткових операцій по поточному рахунку з використанням електронного платіжного засобу у зв`язку з тим, що сума таких операцій перевищує розмір витратного балансу за поточним рахунком.

За умовами п. 4.1.18 Публічної пропозиції ПАТ АБ "Укргазбанк" на укладання договору комплексного банківського обслуговування (в редакції станом на момент приєднання відповідача до вказаного договору) сторони погоджуються, що отримання готівкових коштів та/або проведення безготівкових платежів з використанням КПК здійснюється в межах доступного на поточному рахунку залишку з врахуванням комісії Банку та/або Еквайра, в випадку в результаті використання КПК може виникнути несанкціонована заборгованість, а саме:

- в paзi надходження до клірингу інформації про операцію, за якою Еквайр (платіжна система) попередньо в установлений платіжною системою термін не надіслав емітенту платіжне повідомлення;

- в разі надходження до клірингу інформації про операцію, за якою Еквайр (платіжна система) попередньо надіслав емітенту платіжне повідомлення, але відповідна сума не була блокована на поточному рахунку клієнта для забезпечення його зобов`язань за здійсненою операцією або така сума була розблокована до надходження з платіжної системи інформації за результатами клірингу;

- в разі зміни курсів валют i надходження до клірингу інформації про операцію в іноземній валюті в сумі більшій, ніж та, яку Еквайр (платіжна система) попередньо надіслав емітенту в платіжному повідомленні i яку було блоковано на рахунку клієнта для забезпечення його зобов`язання за здійсненою операцією;

- виникнення технічних помилок у роботі обладнання емітента, Еквайра або Процесингового центру;

- в інших випадках.

В п. 4.1.19 вказаної Публічної пропозиції ПАТ АБ "Укргазбанк" на укладання договору комплексного банківського обслуговування передбачено, що несанкціонована заборгованість має бути погашена в день її виникнення.

В paзi непогашення несанкціонованої заборгованості в день її виникнення, з наступного банківського дня за днем виникнення несанкціонованої заборгованості клієнт зобов`язується сплачувати проценти за користування несанкціонованою заборгованістю у розмірі, визначеному у Тарифах (п. 4.1.20 Публічної пропозиції ПАТ АБ "Укргазбанк").

Проаналізувавши зміст спірних правовідносин та вищенаведені умови договору комплексного банківського обслуговування, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою спірна сума коштів отримана відповідачем поза межами договірних правовідносин з Банком, оскільки ані умови вказаного договору не передбачають видачу Банком відповідачу коштів в сумі понад наявний залишок на рахунку відповідача, ані позивачем не надавалось погодження на перерахування відповідачу спірної суми коштів в межах вказаного договору.

Також слід зауважити, що за положеннями ч. 1 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Так, умови договору банківського рахунку від 04.11.2020 р. № 2020/РСК/115-003073 у вигляді заяви-договору банківського рахунку не містять таких положень щодо здійснення позивачем платежів з рахунку відповідача, незважаючи на відсутність на ньому відповідної суми грошових коштів (кредитування рахунка), натомість в договорі чітко передбачено відмову від кредиту на умовах овердрафту. Овердрафт визначено в розділі 1 Публічної пропозиції ПАТ АБ "Укргазбанк" як кредит, що може надаватися Банком в межах встановленого за рахунком клієнта ліміту, умови та порядок надання якого визначаються окремими договірними відносинами між клієнтом і Банком. До того ж у спірному випадку кошти були зняті відповідачем без погодження Банку. Враховуючи наведене, суд вважає, що спірна сума коштів не є заборгованістю по кредиту, а є несанкціонованим овердрафтом.

При цьому несанкціонований овердрафт - це заборгованість клієнта перед банком, що не обумовлена договором, не є прогнозованою в розмірі та за часом виникнення та яка виникає внаслідок здійснення клієнтом випадкових операцій з карткового рахунку на суму, що перевищує встановлений банком розмір платіжного ліміту. Овердрафт може бути санкціонований і несанкціонований. Як вже зазначалось судом, між сторонами відсутня домовленість щодо можливості надання відповідачу кредиту на умовах овердрафту.

Ті обставини, що положеннями договору комплексного банківського обслуговування врегульовано алгоритм дій у разі виникнення ситуації щодо зняття відповідачем коштів понад встановлений залишок на рахунку відповідача, не свідчать про виникнення між сторонами договірних правовідносин з кредитування, оскільки домовленості про таке кредитування сторонами не було досягнуто в розумінні ст. 626 ЦК України.

Аналогічна позиція щодо відсутності у такому випадку договірних відносин викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2024 року у справі № 183/5849/23 з подібного спору щодо стягнення коштів, помилково зарахованих (внаслідок помилки у програмному комплексі) на рахунок клієнта, які у подальшому були зняті останнім шляхом здійснення видаткових операцій. У вказаній постанові судом касаційної інстанції були відхилені доводи апеляційного суду про те, що такі правовідносини є договірними і до вказаних правовідносин не можуть бути застосовані норми статті 1212 ЦК України, оскільки несанкціонований овердрафт, який виник у зв`язку із помилковим зарахуванням коштів на рахунок клієнта, є заборгованістю відповідача перед банком, що не була обумовлена договором, тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок банка поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Так, Верховний Суд дійшов висновку, що спірні грошові кошти вважаються отриманими відповідачем (клієнтом) безпідставно у розумінні статті 1212 ЦК України та є такими, що підлягають поверненню.

Згідно з частинами першою, другою статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 11, частинами першою, другою статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Тлумачення положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

У той самий час сама лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин, що виникають між цими особами. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними необхідним є встановлення факту їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору. Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 912/2601/19, від 26 травня 2021 року у справі № 202/7994/17-ц.

Отже, виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що в даному випадку має місце саме виникнення несанкціонованого (технічного) овердрафту у зв`язку з отриманням відповідачем коштів, які належать банку, без достатньої правової підстави.

До того ж, така позиція також повністю узгоджується з висновками, здійсненими Верховним Судом у постанові від 26.05.2021 по справі № 202/7994/17-ц. Так, Верховний Суд зазначив, що використання клієнтом грошових коштів понад залишок по рахунку або встановленого банком ліміту овердрафту є несанкціонованим овердрафтом. Отже, овердрафт є непередбаченим, якщо в договорі передбачено, що клієнт може вчиняти операції лише в межах залишку коштів на рахунку. Несанкціонований овердрафт підпадає під дію ЦК України (глава 83 ЦК України - набуття, збереження майна без достатньої правової підстави).

З наведеного слідує, що наявні всі обов`язкові умови для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення: набуття або збереження майна; набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою); відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи.

Наразі слід зазначити, що відповідачем не оспорюється факт отримання помилково зарахованих коштів, його доводи лише зводяться до відсутності кредитних правовідносин між сторонами і спливу строку позовної давності для звернення позивача до суду із заявленими вимогами, при цьому відповідачем не надано жодних доказів щодо підтвердження правомірності набуття відповідачем помилково зарахованих йому грошових коштів внаслідок «технічного» збільшення доступного залишку.

Згідно з частинами 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частинами 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі N 904/1017/20).

За змістом частин 1, 2 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що внаслідок технічної помилки у програмному комплексі "Scrooge договірний" АБ «Укргазбанк», що спричинило технічне збільшення доступного залишку на картковому рахунку відповідача, спірні грошові кошти в сумі 221798,90 грн., що були отримані відповідачем і становлять суму боргу відповідача, оскільки не повернуті відповідачем, набуті відповідачем не на підставі норм закону чи умов договору, а без достатньої правової підстави, а тому підлягають поверненню відповідачем на користь позивача в порядку ст. 1212 ЦК України. Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду у постановах від 26.05.2021 у справі №202/7994/17 та від 10.04.2024 року у справі № 183/5849/23.

Щодо застосованих судом норм матеріального права до спірних правовідносин слід зазначити, що Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував на необхідності застосування принципу jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справ. За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2019 р. у справі № 265/6582/16-ц, від 12.06.2019 р. у справі № 487/10128/14-ц, від 11.09.2019 р. у справі № 487/10132/14-ц, від 15.06.2021 р. у справі № 916/585/18 (916/1051/20), відповідно до принципу jura novit curia ("суд знає закони") неправильна юридична кваліфікація сторонами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.04.2023 р. у справі № 910/15551/20 зазначила про те, що зважаючи на положення статей 14, 162 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує спір у межах заявлених позивачем вимог, а саме: виходячи зі змісту заявлених вимог та обставин, якими їх обґрунтовує позивач; при цьому, користуючись принципом "суд знає закони", при вирішенні спору суд може застосувати до спірних правовідносин інші норми права, ніж ті, які зазначив позивач як правову підставу позову.

Відтак, суд, користуючись принципом jura novit curia ("суд знає закони"), дійшов висновку, що спірні правовідносини, які є предметом даної справи, виникли не з підстав невиконання відповідачем договору банківського рахунку від 04.11.2020 № 2020/РСК/115-003073, а у зв`язку з набуттям майна (грошових коштів) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню судом положення ст. 1212 ЦК України.

Наразі суд зазначає, що для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 ЦК України). Подібні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17, та постановах Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 201/2956/19, від 27 липня 2022 року у справі № 644/3932/18-ц, від 29 березня 2023 року у справі № 643/8385/21, від 18 жовтня 2023 року у справі № 639/6422/21. Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Таким чином, встановивши, що зняття відповідачем коштів з банківського рахунку відбулось понад фактичний залишок коштів, і ці кошти належать банку, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення спірних коштів в сумі 221798,90 грн. в порядку статті 1212 ЦК України.

За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Щодо вимог про стягнення нарахованих відсотків на спірну суму заборгованості в розмірі 361870,93 грн. суд зазначає наступне.

Вказані вимоги позивача обґрунтовані застосуванням останнім процентної ставки за користування несанкціонованим овердрафтом, визначеної п. 3.4 Тарифів банку.

Як вже зазначалось, за положеннями п. 4.1.19 Публічної пропозиції ПАТ АБ "Укргазбанк" несанкціонована заборгованість має бути погашена в день її виникнення. В paзi непогашення несанкціонованої заборгованості в день її виникнення, з наступного банківського дня за днем виникнення несанкціонованої заборгованості клієнт зобов`язується сплачувати проценти за користування несанкціонованою заборгованістю у розмірі, визначеному у Тарифах (п. 4.1.20 Публічної пропозиції ПАТ АБ "Укргазбанк").

Згідно з п. 4.1.21 Публічної пропозиції ПАТ АБ "Укргазбанк" Банк нараховує проценти за користування несанкціонованою заборгованістю у валюті заборгованості за фактичний строк використання кредитних коштів, виходячи із щоденного підсумкового залишку заборгованості на поточному рахунку.

Проценти нараховуються щомісячно, не пізніше останнього банківського дня місяця в розмірі відповідно до діючих Тарифів, починаючи з дня виникнення зазначеної заборгованості, застосовуючи метод «Факт/факт», коли для розрахунку береться фактична кількість днів у місяці та у році (365/366). При нарахуванні процентів враховується день виникнення та не враховується день повернення заборгованості.

Згідно з пп. 2.5.2.24 п. 2.5.2 Публічної пропозиції ПАТ АБ "Укргазбанк" на укладання договору комплексного банківського обслуговування (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що за користування неповерненою в строк (в день виникнення) сумою несанкціонованої заборгованості, клієнт зобов`язаний сплачувати проценти у розмірі та строки, що визначені тарифами та договором, в повному обсязі компенсувати банку усі витрати, пов`язані з операціями по КПК відкритих до поточного рахунку клієнта та списані з банку платіжними системами та гарантувати повернення несанкціонованої заборгованості та процентів за користування нею всіма коштами, майном, майновими правами, що йому належать.

Відповідно до встановлених Тарифів банку з 23.04.2020 р., Банком в п. 3.4 тарифів визначено, що процентна ставка за користування несанкціонованим овердрафтом становить 48% річних та сплачується останнього банківського дня місяця. Цей односторонній правочин набуває чинності з 24.03.2020 та у разі, якщо клієнтом письмово та на умовах укладеного договору не заявлено незгоду з умовами правочину, є обов`язковим для виконання всіма клієнтами банку, з якими укладені вищезазначені договори, із застосуванням тарифного плату "Бізнес Картка".

Водночас позивачем у позовній заяві не вказано жодну норму законодавства, на підставі якої позивачем нараховано відсотки.

Як було встановлено судом, спірні правовідносини між сторонами у цій справі виникли на підставі повернення безпідставно набутих коштів.

Згідно із частиною другою статті 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Так, за приписами ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Термін "користування чужими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки законодавством встановлені наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх, то підстави для застосування аналогії закону відсутні. Такої позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17.

Отже, в даному випадку відсутні підстави для застосування до спірних відносин положень частини першої статті 1048 ЦК за аналогією закону, оскільки у даній справі йдеться саме про неправомірну поведінку боржника (в той час як частина 1 статті 1048 ЦК застосовується у випадку правомірної поведінки - правомірне користування коштами).

Крім того, у постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3% річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Наразі слід зазначити, що згідно положень ЦК проценти річних є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов`язань та можуть стягуватися поряд із пенею. Так, розмір таких процентів річних може бути визначений сторонами в договорі.

Як вже зазначалось вище, умовами Публічної пропозиції ПАТ АБ "Укргазбанк" передбачено право Банку нараховувати проценти за користування несанкціонованою заборгованістю у валюті заборгованості за фактичний строк використання кредитних коштів, виходячи із щоденного підсумкового залишку заборгованості на поточному рахунку, в розмірі відповідно до діючих Тарифів. Так, розмір таких процентів передбачено в Тарифах банку, діючих в редакції з 23.04.2020 р., а саме в п. 3.4 тарифів визначено, що процентна ставка за користування несанкціонованим овердрафтом становить 48% річних та сплачується останнього банківського дня місяця.

Наразі суд враховує, що в даному випадку сторони домовились про те, що в разі неповернення несанкціонованої заборгованості та користування вказаними коштами клієнт сплачує банку проценти річних, саме як міру відповідальності. Водночас суд зауважує, що вказані проценти річних за своєю правовою природою є саме видом цивільно-правової відповідальності клієнта за прострочення виконання грошового зобов`язання, що відповідає положенням ч. 2 статті 625 ЦК України. В свою чергу така домовленість за правовою природою є домовленістю про сплату процентів річних у визначеному договором розмірі на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, і цей розмір може зменшити суд.

Враховуючи наведене, у даному випадку за прострочення виконання відповідачем зобов`язання, зокрема, щодо повернення безпідставно одержаних грошей нараховуються 48% річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України.

Твердження позивача про наявності у відповідача обов`язку сплачувати тіло кредиту та нараховані відсотки не відповідають дійсним обставинам і суперечать матеріалам справи, адже судом було встановлено відсутність між сторонами договірних правовідносин з кредитування, тому суд вважає їх необґрунтованими.

Дослідивши та перевіривши здійснений позивачем розрахунок 48% річних на існуючу суму боргу з 08.12.2020 по 30.04.2024, що складають в сумі 361870,93 грн., судом встановлено його арифметичну правильність.

Разом з тим, суд бере до уваги, що відповідно до Закону України "Про внесення змін до Господарського Кодексу та інших законодавчих актів щодо дії норм на період дії воєнного стану" N 2120-IX від 15.03.2022 Прикінцеві та Перехідні положення Цивільного кодексу України були доповнені пунктом 18, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

З урахуванням викладеного та враховуючи те, що позивачем нараховувались відсотки за користування спірними грошовими коштами несанкціонованого овердрафту як кредитними, водночас судом встановлено, що такі проценти є заходом відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, відповідно суд вважає, що відповідач у такому разі, виступаючи в якості позичальника, звільнений від сплати платежів в якості відповідальності за ст. 625 ЦК України у період дії в Україні воєнного стану, а тому відповідні нараховані Банком проценти річних з 24.02.2022 за приписами п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України підлягають списанню Банком.

Посилання позивача на те, що на час дії воєнного стану законодавство України не передбачає скасування нарахування відсотків за користування кредитними коштами судом до уваги не приймаються, оскільки нараховані відсотки за своєю правовою природою є заходом відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України.

Таким чином, виходячи з наведеного, судом за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "LІGA 360" здійснено самостійний перерахунок відсотків річних 48% на відповідну суму несанкціонованого овердрафту, враховуючи період початку прострочення і граничний строк нарахування відсотків річних, а саме за період з 07.12.2020 по 23.02.2022, зокрема:

Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
07.12.2020 230626,86 х 48% х 1 :366:1001302,46 грн.
з 08.12.2020 до 31.12.2020 221798,90 x 48 % x 24 : 366 : 100246981,21 грн.
з 01.01.2021 до 23.02.2022 221798,90 x 48 % x 419 : 365 : 14,23 грн.

Отже, сума процентів, що має бути сплачена відповідачем, складає 129497,90 грн.

Відтак, суд доходить висновку, що з огляду на відсутність у відповідача обов`язку сплати нарахованих Банком відсотків в розмірі 48% річних за період з 24.02.2022 по 30.04.2024 в сумі 187 373,03 грн., які є розміром відповідальності за ст. 625 ЦК України, відповідно вимоги позивача про стягнення вказаної суми процентів не підлягають задоволенню з урахуванням приписів п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України.

Тим більш позивач не позбавлений права заявити окремо вимоги про стягнення інфляційних втрат, що виступають також способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів.

Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За змістом ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки.

Згідно зі ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з частин 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Так, у поданій заяві відповідач зазначає, що строк позовної давності щодо звернення позивачем до суду з вимогами про стягнення заборгованості сплинув на момент звернення до суду з даним позовом в серпні 2025 року.

Судом встановлено, що за умовами Публічної пропозиції ПАТ АБ "Укргазбанк" на укладання договору комплексного банківського обслуговування несанкціонована заборгованість мала бути погашена в день її виникнення, тобто 05.12.2020, а позивач дізнався про порушення своїх прав 07.12.2020 р., відтак, перебіг позовної давності для стягнення заборгованості розпочався саме з цієї дати і за загальним правилом мав сплинути 07.12.2023 р.

Щодо перебігу строку суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022р. №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який станом на даний час ще триває.

Вказане свідчить про те, що строки, визначені статтями 257, 258 ЦК України (загальна та спеціальна позовна давність), були продовжені та тривають станом на даний час, а тому доводи відповідача про сплив позовної давності до заявлених позивачем вимог про стягнення заборгованості є безпідставними.

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому суд зауважує, що при наданні оцінки всім доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

Вирішуючи питання щодо доцільності надання правової оцінки іншим доводам сторін, суд виходить з того, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії").

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, рішення Європейського суду з прав людини суд застосовує у цій справі як джерело права.

Наразі суд не вбачає необхідності надавати оцінку всім доводам сторін, оскільки така оцінка не впливає на вказані вище висновки суду.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" частково обґрунтовані, тому підлягають частковому задоволенню.

У зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача та рішення частково відбулось на користь позивача, згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача, пропорційно задоволеним вимогам, що складають 5269,45 грн. (351296,80 х 8755,05/ 583669,83).

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1; e-mail: ; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аспін" (57453, Миколаївська область, Миколаївський район, с. Коблеве, пр. Курортний, 21; ) про стягнення заборгованості в загальній сумі 583669,83 грн. задовольнити частково.

2. СТЯГНУТИ з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аспін" (57453, Миколаївська область, Миколаївський район, с. Коблеве, пр. Курортний, 21; ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1; e-mail: ; ) заборгованість по несанкціонованому овердрафту в сумі 221798/двісті двадцять одна тисяча сімсот дев`яносто вісім/грн. 90 коп., заборгованість по процентам в сумі 129497/сто двадцять дев`ять тисяч чотириста дев`яносто сім/грн. 90 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 5269/п`ять тисяч двісті шістдесят дев`ять/грн. 45 коп.

3. В задоволенні решти частини позовних вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складання повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 16 квітня 2025 р.

Суддя Л.М. Ільєва