ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.04.2025 Справа № 914/3066/23

За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренесанс-Львів», м. Львів
про:видачу дубліката виконавчого документа
у справі:№914/3066/23
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренесанс-Львів», м. Львів
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Лаура», м. Львів

про:стягнення боргу
Суддя Крупник Р.В. Секретар Зусько І.С.
Представники сторін:
від стягувача:не з`явився;
від боржника:не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/3066/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренесанс-Львів» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лаура» про стягнення боргу.

Рішенням від 15.01.2024 у справі №914/3066/23 позов задоволено повністю, стягнуто з ТОВ «Лаура» на користь ТОВ «Ренесанс-Львів» 729 600,00 грн. основного боргу та 10 944,00 грн. судового збору.

На виконання вказаного рішення судом видано наказ від 13.02.2024.

До Господарського суду Львівської області від ТОВ «Ренесанс-Львів» надійшла заява (вх. №1413/25 від 04.04.2025), у якій товариство просить видати дублікат наказу від 13.02.2024 у справі №914/3066/23.

Ухвалою від 07.04.2025 суд прийняв до розгляду заяву вх. №1413/25 від 04.04.2025 та призначив її розгляд на 17.04.2025.

Слід зазначити, що розгляд заяви у судовому засіданні був обумовлений відсутністю у суду інформації щодо пред`явлення/не пред`явлення виконавчого документа до виконання, а також щодо виконання наказу боржником.

У судове засідання 17.04.2025 представник стягувача не з`явився, подав до суду пояснення вх. №10051/25 від 17.04.2025, у яких повідомив про те, що наказ від 13.02.2024 у справі №914/3066/23 не пред`являвся до виконання. Виконавче провадження №74839954 було відкрите для примусового виконання наказу суду відмінного від того, що видавався у справі №914/3066/23.

Боржник не забезпечив явку повноважного представника у судове засідання 17.04.2025.

Розглянувши заяву стягувача, суд зазначає таке.

Порядок вирішення питання щодо видачі дубліката виконавчого документа (наказу суду) до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів визначено підпунктом 19.4 пункту 19 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України, згідно із яким у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як вказав Верховний Суд у постанові від 29.10.2020 у справі №916/922/16, дублікат виконавчого документа це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Від оригіналу зазначений документ відрізняється лише спеціальною позначкою «Дублікат».

Аналіз змісту підпункту 19.4 пункту 19 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України свідчить, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є:

- втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, що унеможливлює його виконання, тощо);

- звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Слід акцентувати увагу на тому, що ГПК України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Вказане відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.01.2023 у справі №14/338.

У своїй заяві вх. №1413/25 від 04.04.2025 стягувач вказує, що втратив оригінал виконавчого документа.

Судом встановлено, що стягувач не пред`являв виконавчий документ до виконання та такий залишається невиконаним.

Зважаючи на це, перший критерій, необхідний для задоволення заяви про видачу дублікату наказу є дотриманим.

Що стосується другого критерію, то він також дотриманий заявником, враховуючи, що кінцевою датою пред`явлення до виконання наказу у справі №914/3066/23 є 13.02.2027 включно.

Зважаючи на це, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ «Ренесанс-Львів» та видачі дубліката наказу від 13.02.2024 у справі №914/3066/23.

Невидача дубліката перешкоджатиме виконанню рішення суду та порушуватиме права та охоронювані законом інтереси стягувача. При цьому суд зауважує, що видача дубліката наказу жодним чином не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань.

Згідно із підпунктом 19.4 пункту 19 Перехідних положень ГПК України про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Керуючись статтями 234, 235, підпунктом 19.4 пункту 19 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренесанс-Львів» про видачу дубліката виконавчого документа (вх. №1413/25 від 04.04.2025) задовольнити.

2. Видати дублікат наказу Господарського суду Львівської області від 13.02.2024 у справі №914/3066/23 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лаура» (79021, м. Львів, вул. Садова, буд. 2А/12; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренесанс-Львів» (79054, м. Львів, вул. Садова, буд. 2а, кв. 12; ) 729 600,00 грн. основного боргу та 10 944,00 грн. судового збору.

3. Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 254-257 ГПК України.

Повну ухвалу складено та підписано 17.04.2025.

Суддя Крупник Р.В.