ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"21" квітня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/931/24
Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Кравець С.Г.
секретаря судового засідання: Виговської Д.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву представника Товариства
з обмеженою відповідальністю "104.ЮА" від 18.03.2025 про стягнення витрат на правничу
допомогу у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "104.ЮА"
до Акціонерного товариства "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ
про стягнення 455 323,13грн.
Товариство з обмеженою відповідальністю "104.ЮА" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" заборгованості в сумі 455 323,13грн, з яких: 354 160,70грн основного боргу, 65 159,93грн пені, 11 629,61грн 3% річних та 24 372,89грн інфляційних втрат, а також судових витрат.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 12.03.2025 позов задоволено частково. Закрито провадження у справі в частині стягнення 4 043,30грн основного боргу, 162,62грн - 3% річних, 739,92грн - пені та 247,77грн - інфляційних втрат. Стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "104.ЮА": 348 525,00грн - основного боргу, 11 410,93грн - 3% річних, 24 015,39грн - інфляційних втрат, 64 128,60грн - пені, 5 376,96грн -витрат по сплаті судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

У судовому засіданні 12.03.2025 представник позивача - адвокат Булат Н.О. просила суд питання про стягнення судових витрат на послуги адвоката вирішувати після ухвалення рішення у даній справі.

18.03.2025 через систему "Електронний суд" від представника ТОВ "104.ЮА" надійшла заява від 18.03.2025 з додатками, в якій представник позивача просить суд вирішити питання про стягнення з відповідача 45 532,31грн витрат на правову допомогу.

Ухвалою суду від 24.03.2025 заяву ТОВ "104.ЮА" від 18.03.2025 (вх.№01-44/810/25) про стягнення витрат на правничу допомогу призначено до розгляду в судовому засіданні на 02.04.205 без виклику сторін.

31.03.2025 через систему "Електронний суд" від представника АТ "Оператор газорозподільної системи" "Житомиргаз" надійшли письмові заперечення від 31.03.2025 на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення. АТ "Оператор газорозподільної системи" "Житомиргаз" просить суд відмовити у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення, з огляду на те, що позивачем не надано акту приймання-передачі, а у наданому звіті міститься посилання на інший договір. Відповідач зазначає, що у випадку якщо судом не буде відмовлено у повному обсязі, відповідач просить зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу на 90%, у зв`язку із неспівмірністю таких витрат із складністю справи. Посилається на те, що справа не є складною, а судові засідання у справі тривали у середньому 15-30 хв (т.1, а.с.55-56).

У зв`язку з припиненням роботи суду через надходження повідомлення про замінування, судове засідання у справі №906/931/24 з розгляду заяви ТОВ "104.ЮА" від 18.03.2025 (вх.№01-44/810/25) про стягнення витрат на правничу допомогу, яке було призначено на 02.04.2025 не відбулося.

Ухвалою суду від 02.04.2025 призначено судове засідання на 21.04.2025. Рекомендовано ТОВ "104.ЮА", за необхідності, подати в строк до 11.04.2025 письмові пояснення на заяву представника АТ "Оператор газорозподільної системи" "Житомиргаз" від 31.03.2025.

10.04.2025 через систему "Електронний суд" від представника ТОВ "104.ЮА" надійшли додаткові пояснення від 09.04.2025 з додатками.

Сторони про дату, час та місце розгляду заяви про стягнення витрат на правничу допомогу у справі повідомлялись належним чином.

З огляду на належне повідомлення сторін про дату, час і місце розгляду заяви, враховуючи, що судове засідання для розгляду заяви позивача від 18.03.2025 призначалося без виклику сторін, суд розглядає заяву за відсутності представників сторін за поданими до справи документами.

Розглянувши заяву представника ТОВ "104.ЮА" про стягнення витрат на правничу допомогу та дослідивши надані позивачем в її обґрунтування докази, господарський суд прийшов до висновку про її часткове задоволення з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини 1 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України.

Приписи частини 1 ст.124 ГПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Судом встановлено, що у позовній заяві від 05.09.2024 позивач заявляв про стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень частини 1 ст.221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 8 ст.129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем дотримано вимоги частини 8 ст.129 ГПК України.

Відповідно до статті 126 ГПК України, за результатами розгляду справи, витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами із іншими судовими витратами.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (частина 2 ст.16 ГПК України).

Пунктом 1 частини 1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Так, у матеріалах справи містяться: свідоцтво серії ЛВ №002630 від 14.09.2023 року про право на заняття адвокатською діяльністю, видане Булат Н.О. та ордер серії ВС №1263883 від 27.02.2024 року на надання правничої (правової) допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "104.ЮА" у Господарському суді Житомирської області, у якому міститься посилання на договір про надання правничої допомоги №38А360-610-23 від 22.12.2023 року (т.1, а.с.4; 13).

Відповідно до пункту 4 частини 1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (частина 1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

22.12.2023 року між ТОВ "104.ЮА" (замовник) та адвокатським об`єднанням "Лігал Інлайтен" (виконавець) (найменування виконавця в подальшому змінено на адвокатське об`єднання "Енергія права") укладено договір про надання правової допомоги №38А360-610-23, згідно з п.1.1 якого виконавець зобов`язується надавати комплекс послуг правничої допомоги, а замовник приймати та оплачувати їх (т.1, а.с.43-44).

Згідно з п.1.2 договору, виконавець надає юридичні послуги (далі - послуги) за такими напрямками, зокрема, правнича допомога у проведенні претензійно-позовної роботи замовника; оперативне інформування про стан розгляду судових справ, учасником яких є замовник; узагальнюючі консультації з питань господарського, фінансового, банківського, цивільного та інших галузей права України, в межах, що стосується діяльності замовника; аналіз судової практики в частині, що стосується діяльності замовника, надання замовнику практичних пропозицій та рекомендацій за наслідками такого аналізу; надання правничої допомоги у проведенні заходів примусового виконання виконавчих документів органами Державної виконавчої служби України; інші юридичні послуги, за домовленістю сторін.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що вартість послуг виконавця, з урахуванням ПДВ 20%, складається з:

3.1.1 плати, що розраховується як 5% від ціни позову (-ів), поданого (-их) виконавцем в інтересах замовника;

3.1.2 плати, що розраховується як 5% від ціни позову (-ів), поданого (-их) виконавцем в інтересах замовника, у випадку прийняття судом позитивного на користь замовника судового рішення (гонорар успіху).

Згідно з п.3.2 договору, оплата за отримання правничої допомоги (п.3.1. договору) перераховується замовником на рахунок виконавця до 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому відбулось фактичне зарахування на банківський рахунок замовника коштів.

Відповідно до п.3.3 договору виконавець не пізніше 5 числа місяця, наступного за тим, в якому рішення суду, винесене на користь замовника набрало законної сили, надсилає замовнику у електронному вигляді акти приймання-передачі послуг, що складені на підставі звітів працівників виконавця; замовник підписує акт приймання-передачі або надсилає виконавцю мотивовану відмову від його підписання протягом 5 календарних днів після його одержання; у разі, якщо до 20 числа місяця, наступного за звітним, виконавець не одержить від замовника підписаний акт приймання-передачі або мотивовану відмову від його підписання, сторони визнають, що акт приймання-передачі послуг вважається підписаним, а послуги наданими виконавцем і прийнятими замовником в обсязі і на умовах, зазначених у акті.

Відповідно до п.5.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє в частині надання послуг з 22.12.2023 року по 31.12.2025 року включно, а в частині проведення розрахунків до їх остаточного завершення.

Договір підписаний представниками сторін та скріплений відтисками печаток.

Керуючим партнером АО "Енергія права" складено звіт про фактично надані послуги виконавцем для надання правничої допомоги у справі № 906/931/24, а саме:

- 02.09.2024 - здійснення правового аналізу наданих клієнтом документів, що стосуються предмету договірних відносин, порядку направлення та підписання актів наданих послуг, строків та порядку розрахунків - витрачено адвокатом часу 8 год.;

- 04.09.2024 - надання клієнту усної консультації з приводу можливих способів захисту його прав та законних інтересів за результатами правового аналізу наданих документів та законодавства України, що стосуються порядку здійснення розрахунків та нарахування штрафних санкцій за прострочення здійснення розрахунків - 1 год.;

- 05.09.2024 - підготовка, подання відповідачу та господарському суду через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" позовної заяви з додатками про стягнення заборгованості - 8 год.;

- 24.09.2024 - ознайомлення зі змістом та правовий аналіз клопотання відповідача про витребування доказів - 1 год.;

- 25.09.2024 - ознайомлення зі змістом та правовий аналіз відзиву на позов - 1 год.;

- 30.09.2024 - підготовка відповіді на відзив на позовну заяву, направлення відповіді на відзив відповідачу та до суду через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" - 4 год.;

- 07.10.2024 - підготовка та подання до суду через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції - 1 год.;

- 09.10.2024 - ознайомлення зі змістом та правовий аналіз заяви відповідача щодо уточнення прохальної частини клопотання про витребування доказів - 1 год.;

- 29.10.2024 - підготовка та подання відповідачу та до господарському суду через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" клопотання про доручення доказів по справі - 2 год.;

- 08.11.2024 - ознайомлення зі змістом та правовий аналіз письмових пояснень відповідача на клопотання про доручення доказів у справі від 28.10.2024 - 1 год;

- 03.12.2024 - підготовка та подання на адресу відповідача та до господарського суду через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" клопотання про доручення доказів по справі - 2 год.;

- 15.12.2024 - ознайомлення зі змістом та правовий аналіз письмових пояснень відповідача на клопотання про доручення доказів у справі від 03.12.2024 - 1 год.;

- 09.10.2024, 30.10.2024, 11.11.2024, 26.11.2024, 04.12.2024, 16.12.2024, 21.01.2025, 17.02.2025, 12.03.2025 - участь в судових засіданнях, витрачено адвокатом часу - по 1 год на кожне судове засідання.

Проаналізувавши зміст зазначеного звіту, судом встановлено, що вказаний в ньому перелік послуг стосується надання представником позивача у даній справі адвокатських послуг за договором №38А360-610-23 від 22.12.2023 про надання правничої допомоги.

14.03.2025 року між сторонами складено та підписано акт про надання послуг згідно договору про надання правової допомоги №38А360-610-23 від 22.12.2023 року, відповідно до п.1 якого виконавець надав, а замовник отримав послуги згідно договору, а саме забезпечив супроводження розгляду справи №906/931/24 у Господарському суді Житомирської області.

Відповідно до п.3 акту вартість наданих послуг становить:

- згідно п. 3.1.1. договору 22 766,16грн - плата, що розраховується як 5% від ціни позову (-ів), поданого (-их) виконавцем в інтересах замовника;

- згідно п. 3.1.2. договору 22 766,16грн - плата, що розраховується як 5% від ціни позову (-ів), поданого (-их) виконавцем в інтересах замовника, у випадку прийняття судом позитивного на користь замовника судового рішення (гонорар успіху).

Загальна вартість послуг наданих у справі №906/931/24 становить 45 532,31грн.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 ст.129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, у частині 5 ст.129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 ст.129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи; стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою та дев`ятою ст.129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Такі правові висновки послідовно викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі №922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10. 2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, від 18.03.2021 у справі №910/15621/19.

Дослідивши умови договору про надання правової допомоги №38А360-610-23 від 22.12.2023 року, суд встановив що у пунктах 3.1.1.- 3.1.2. договору сторони погодили, що вартість послуг виконавця, з урахуванням ПДВ 20% складаються з: плати, що розраховується як 5% від ціни позову, поданого виконавцем в інтересах замовника та плати, що розраховується як 5% від ціни позову, поданого виконавцем в інтересах замовника, у випадку прийняття судом позитивного на користь замовника судового рішення (гонорар успіху).

При цьому господарський суд приймає до уваги висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Встановлення судом тих обставин, що рівень складності справи не вимагав значного обсягу правничої допомоги (з огляду на кількість та правовий зміст доказів), є підставою для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з іншої сторони. Відповідний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі №550/936/18.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 22 766,16грн, господарський суд дійшов висновку, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22 766,16грн, які передбачені п.3.1.1. договору, не відповідають критеріям обґрунтованості й розумності їхнього розміру, не є співмірними з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

З урахуванням предмету та підстав позову, обсягу доказів суд зазначає, що ця справа не є складною для адвоката, який за своїм правовим статусом має достатню правову кваліфікацію. Відтак, надання адвокатом клієнту послуг, що перелічені у звіті про фактично надані послуги, не вимагали від адвоката істотних витрат часу та професійних здібностей з огляду на те, що предметом спору є стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання послуг №38А100-28-20 від 09.09.2019, що складається з основного боргу, пені, річних та інфляційних втрат і, як наслідок, опрацювання адвокатом документів, не потребувала пошуку та вивчення адвокатом позивача значної кількості судової практики та приписів діючого законодавства України зі спірного питання, аналізу великої кількості доказів, значних затрат часу та зусиль. Судова практика у спорах про стягнення заборгованості за договорами є сталою, а розрахунки пені, річних та інфляційних втрат по справі не є складним та об`ємним, так як обраховується по існуючим формулам.

Суд враховує, що справа №906/941/24 складається з 2-х томів. У ході розгляду справи представником позивача - адвокатом Булат Н.О. подано: позовну заяву від 15.12.2024 (основний текст на 5-ти аркушах); відповідь від 30.09.2024 на відзив (основний текст на 3-х аркушах); клопотання від 06.10.2024 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (основний текст на 3-х аркушах); клопотання від 28.10.2024 з додатками (основний текст менше 1-го аркушу); клопотання від 03.12.2024 з додатками (основний текст менше 1-го аркушу). З огляду на те, що основний зміст тексту поданих позивачем документів не є об`ємним, а об`ємними є лише додатки до них (така технічна робота не потребує спеціальних знань в галузі права) представнику зі статусом адвоката, який має відповідну фахову підготовку, професійні знання, практичний досвід, не потребувалось значного часу для їх підготовки і опрацювання. Поміж іншого, складання та подання до суду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції є правом позивача, а не обов`язком, що не може стверджувати про необхідність надання такого виду правової допомоги.

Господарський суд також враховує що судові засідання у даній справі, які відбулися: 09.10.2024, 30.10.2024, 11.11.2024, 26.11.2024, 04.12.2024, 16.12.2024, 21.01.2025, 17.02.2025, 12.03.2025 були нетривалими по часу (зокрема від 8 хв до 60 хв).

Таким чином, беручи до уваги принципи справедливості й верховенства права, співмірності й розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, встановлені обставини щодо неспівмірності заявлених витрат, господарський суд дійшов висновку про те, що обґрунтованою сумою витрат ТОВ "104.ЮА" на отримання правничої допомоги у даній справі є 14 000,00грн.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 922/449/21.

При розподілі судових витрат суд враховує те, що частина вимог (у розмірі 1 592,40грн основного боргу, 109,73грн інфляційних втрат, 56,06грн 3% річних та 291,41грн пені) судом визнана безпідставною, тому у відповідності до пункту 3 частини 4 ст.129 ГПК України, витрати на оплату послуг адвоката підлягають задоволенню пропорційно розміру задоволених вимог в цій частині.

Щодо вимог про стягнення з відповідача "гонорару успіху" в сумі 22 766,16грн, передбаченого п.3.1.2. договору, господарський суд враховує наступне.

Гонорар адвоката - це форма винагороди за надану професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 904/4507/18 встановила законність існування гонорару успіху адвоката та наголосила на необхідності визначення сторонами розумних меж такого гонорару. Додатково вказавши, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Велика Палата Верховного Суду відзначає, що підставою для звернення із заявою про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу є приписи статей 126, 129, 244 ГПК України, і вимога сторони обумовлена саме необхідністю вирішити питання про розподіл сплачених ним судових витрат (визначених як професійна правнича допомога), що відповідно до вказаних норм процесуального права підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи дану позицію, клієнт і адвокат користуючись принципом свободи договору можуть визначити додаткові витрати між собою у вигляді гонорару успіху, проте вказане не підпадає під пряме визначення адвокатських послуг, а відповідно не може переносить на іншу сторону (не сторону такого договору).

ЄСПЛ у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§55).

Правовий аналіз наведеного надає підстави для висновку, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

Аналогічна правова позиція викладена постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.12.2023 у справі №904/3745/22, від 20.12.2023 року у справі №910/5483/22.

Господарський суд виходить з того, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

В свою чергу, "гонорар успіху", визначений в п.3.1.2. договору, саме як оплата, яка не включається у вартість надання правничої допомоги та виплачується адвокату при позитивному для клієнта рішенні після ухвалення судового рішення по даній справі.

Одночасно така додаткова винагорода адвокату за досягнення позитивного рішення у справі як "гонорар успіху", за своїм змістом і правовою природою не є ціною договору (платою за надані послуги) у розумінні статей 632, 903 Цивільного кодексу України та статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а є платою за сам результат (позитивне рішення), досягнення якого відповідно до умов договору не ставиться в залежність від фактично наданих послуг, так як і не є професійною правничою допомогою в розумінні пункту 1 частини 2 статті 126 ГПК України, оскільки не є послугою адвоката та не відноситься до судових витрат.

Проаналізувавши умови договору суд прийшов до висновку, що у даному випадку "гонорар успіху" не є складовою витрат позивача на професійну правничу допомогу, тому у задоволенні заяви в частині стягнення з відповідача "гонорару успіху" в розмірі 22 766,16грн, господарський суд відмовляє.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви позивача та стягнення з відповідача 13 936,98грн витрат на професійну правничу допомогу. Решта витрат покладається на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 231, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "104.ЮА" (вх.№01-44/810/25) про стягнення витрат на правничу допомогу у справі № 906/931/24 - задовольнити частково.

2. Стягнути Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" (10002, Житомирська область, місто Житомир, вулиця Фещенка - Чопівського, будинок 35; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "104.ЮА" (03134, місто Київ, проспект Корольова Академіка, будинок 1; ):

- 13 936,98грн витрат на правничу допомогу.

3. У задоволенні решти вимог заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "104.ЮА" - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 21.04.25

Суддя Кравець С.Г.

Надіслати:

1- позивачу () - Електронний Суд,

2 - відповідачу (ЄДРПОУ 03344071) - Електронний Суд.

та представникам сторін: Булат Н.О., Костюковичу В.М., Кучерук М.Г. - Електронний Суд.