ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року

м. Київ

cправа № 876/1/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючого, судді Пєскова В.Г., судді Огородніка К.М.,

за участю секретаря судового засідання Громак В.О.

учасники справи:

позивач - Приватне підприємство "ЮАС"

представник позивача - не з`явився,

відповідач - Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат"

представник відповідача - Савельєва Т.Д. адвокат, (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua),

розглянув у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua) апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат"

на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду

від 06.02.2025

у складі судді: Іванова О.Г.,

у провадженні за заявою

Приватного підприємства "ЮАС"

про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 01.11.2024 та додаткового рішення від 12.11.2024 у третейській справі № 14/35К-23 за заявою Приватного підприємства "ЮАС" до Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 1 133 146,46 грн.

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст руху справи

1. Рішенням Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 01.11.2024 у справі № 14/35К-23 позов Приватного підприємства "ЮАС" (далі - ПП "ЮАС", позивач) до Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", відповідач, скаржник) про стягнення 1 133 146,46 грн. задоволено у повному обсязі;

стягнуто з ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ПП "ЮАС" 841 873,20 грн. основного боргу з оплати виконаних робіт за договором №579-05-10 від 31.03.2021 (підряду на капітальний ремонт), 32 835,87 - 3% річних нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором №579-05-10 від 31.03.2021 (підряду на капітальний ремонт), 258 437,39 грн. інфляційних втрат нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором № 579-05-10 від 31.03.2021 (підряду на капітальний ремонт);

стягнуто з ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ПП "ЮАС" 11 331,46 грн. витрат, пов`язаних з вирішенням спору третейським судом.

2. Додатковим рішенням Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 12.11.2024 у справі № 14/35К-23 задоволено у повному обсязі заяву ПП "ЮАС" про ухвалення додаткового рішення від 05.11.2024 у третейській справі № 14/35К-23, стосовно стягнення витрат, понесених на професійну правничу допомогу;

стягнуто з ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ПП "ЮАС" 10 000,00 грн. витрат, на професійну правничу допомогу адвоката за договором про надання правничої допомоги від 18.05.2023.

3. 07.01.2025 на адресу Центрального апеляційного господарського суду від ПП "ЮАС" надійшла заява про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" у складі третейських суддів від 01.11.2024 та додаткового рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 12.11.2024 у справі № 14/35К-23.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

4. Ухвалою від 06.02.2025 Центральний апеляційний господарський суд заяву ПП "ЮАС" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 01.11.2024 та додаткового рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 12.11.2024 у справі № 14/35К-23 за позовом ПП "ЮАС" до ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 1 133 146,46 грн. задовольнив;

видав наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 01.11.2024 у справі № 14/35К-23 за позовом ПП "ЮАС" до ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 1 133 146,46 грн.;

видав наказ на примусове виконання додаткового рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 12.11.2024 у справі № 14/35К-23 за позовом ПП "ЮАС" до ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 1 133 146,46 грн.;

стягнув з ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" () на користь ПП "ЮАС" () 841 873,20 грн. основного боргу з оплати виконаних робіт за договором № 579-05-10 від 31.03.2021 (підряду на капітальний ремонт), три відсотки річних, нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором №579-05-10 від 31.03.2021 (підряду на капітальний ремонт) у розмірі 32 835,87 грн., інфляційних втрат, нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором № 579-05-10 від 31.03.2021 (підряду на капітальний ремонт) у розмірі 258 437,39 грн., та витрат по сплаті третейського збору у розмірі 11 331,46 грн.;

стягнув з ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" () на користь ПП "ЮАС" () 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката;

стягнув з ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" () на користь ПП "ЮАС" () витрати по сплаті судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення Третейського суду в розмірі 1 514,00 грн., витрати на нотаріально посвідчений переклад витягу з договору у poзмipi 550,40 грн.

5. Апеляційний господарський суд зазначив, що, оскільки відсутні підстави для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачені статтею 355 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України), частиною шостою статті 56 Закону України "Про третейські суди", та враховуючи, що вказане рішення і додаткове рішення добровільно не виконано, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви позивача ПП "ЮАС" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група", від 08.09.2023 у справі № 14/42К-23 позов ПП "ЮАС" до ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат".

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

6. ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" 13.02.2025 звернулось з апеляційною скаргою до Верховного Суду на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 06.02.2025 у справі № 876/1/25, в якій представник Товариства просив:

відкрити провадження у справі 876/1/25 за апеляційною скаргою на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 06.02.2025;

скасувати ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 06.02.2025 у справі 876/1/25;

закрити провадження з розгляду заяви ПП "ЮАС" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 01.11.2024 та додаткового рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 12.11.2024 у справі №14/35К-23 за позовом ПП "ЮАС" до ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 1 133 146,46 грн.;

за відсутності підстав для закриття провадження повністю чи частково, дослідити витребувану в справі № 876/1/25 у Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" третейську справу № 14/35К-23 та відмовити у задоволенні заяви ПП "ЮАС" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 01.11.2024 та додаткового рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 12.11.2024 у справі №14/35К-23 за позовом ПП "ЮАС" до ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 1 133 146,46 грн.

Рух апеляційної скарги

7. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 876/1/25 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Огороднік К.М. суддя - Пєсков В.Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2025.

8. Ухвалою Верховного Суду від 05.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 06.02.2025, витребувано з Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 876/1/25., датою проведення судового засідання визначено 01.04.2025.

9. Ухвалою Верховного Суду від 01.04.2025 відкладено розгляд апеляційної скарги ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 06.02.2025 у справі № 876/1/25 на 15.04.2025 о 11:45.

10. Уповноважена представниця ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" - адвокат Савельєва Т.Д. з`явилася у судове засідання 15.04.2025 (в режимі відеоконференції), висловила свої доводи, пояснення та заперечення.

11. Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

12. Враховуючи положення Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX), Указу Президента України від 14.01.2025 № 26/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15.01.2025 № 4220-IX, Верховний Суд розглядає справу № 876/1/25 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

13. Скаржник доводив, що однією з підстав відмови у видачі наказу відповідно до пункту 9 частини першої статті 355 ГПК України є те, що третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі. Відповідач не був повідомлений про дату, час та місце вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу, не мав змоги надати заперечення проти підстав та обґрунтованості заявлених і підтверджених позивачем витрат, тому третейський суд при ухваленні додаткового рішення вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, Центральний апеляційний господарський суд має відмовити у видачі наказу на примусове виконання додаткового рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 12.11.2024 у справі №14/35К-23 про стягнення з ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ПП "ЮАС" 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката за Договором про надання правничої допомоги від 18.05.2023.

13.1. Скаржник аргументував, що відповідно до частини третьої статті 47 Закону України "Про третейські суди" додаткове рішення є складовою частиною рішення третейського суду, примусове виконання основного рішення має ставитися у залежність від можливості виконання додаткового рішення, адже питання часткового примусового виконання рішення третейського суду та його складових частин законом не передбачено, і суперечить наведеній правовій позиції Верховного Суду у постановах Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 870/45/19, від 18.11.2020 у справі № 876/32/20, від 29.06.2023 у справі № 876/30/23, від 05.03.2024 у справі № 876/80/23.

13.2. На думку скаржника, на час звернення ПП "ЮАС" до суду із заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, строк на добровільне виконання рішення та додаткового рішення третейського суду ще не сплив. Навіть якщо з двох наведених дат отримання відповідачем рішення третейського суду враховувати першу дату - 17.12.2024, на дату звернення позивача із заявою до Суду 30-денний строк на добровільне виконання рішення третейського суду від 01.11.2024 - ще не сплив (до 17.01.2025) та не був пропущений. На думку представника відповідача подібного за змістом підходу щодо відсутності підстав для задоволення заяви про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення суду Верховний Суд дотримувався у постанові від 15.06.2023 у справі № 824/144/22, у постанові від 10.08.2023 у справі № 876/50/23.

Позиція Верховного Суду

Щодо меж розгляду справи судом апеляційної інстанції

14. За правилами пункту 11 частини першої статті 20 ГПК України до юрисдикції господарських судів відносяться справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті.

15. Відповідно до частин першої, другої статті 24 ГПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою, третьою цієї статті. Справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом.

16. За змістом частини другої статті 253 ГПК України Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних господарських судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

17. Згідно зі статтею 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

18. Отже, Верховний Суд є судом апеляційної інстанції, який переглядає в апеляційному порядку судові рішення у тих справах, які апеляційні суди розглядають як суди першої інстанції, зокрема справи за результатами розгляду заяв про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

19. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

20. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

21. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

22. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

23. Колегія суддів здійснює перегляд оскаржуваної ухвали в межах доводів скаржника, зазначених у пунктах 13 -13.2. описової частини цієї постанови.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

24. Оцінивши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи та правильність застосування Центральним апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з такого.

25. Об`єктом апеляційного розгляду у цій справі є заява про скасування ухвали суду першої інстанції про видачу наказу.

26. Відповідно до частини другої статті 352 ГПК України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

27. Згідно з частиною третьою статті 354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу, відповідно до яких суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачою наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

28. Відповідно до статті 55 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

29. Заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви (частина перша статті 56 Закону України "Про третейські суди").

30. Частиною шостою статті 56 Закону України "Про третейські суди" визначено, що компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, якщо:

1) на день прийняття рішення за заявою про видачу виконавчого документа рішення третейського суду скасовано компетентним судом;

2) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений цією статтею строк для звернення за видачею виконавчого документа, а причини його пропуску не визнані судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною компетентним судом;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, які не передбачені законами України;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу компетентного суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

31. З урахуванням зазначених положень чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для задоволення заяви про видачу виконавчого документа, визначених положеннями статей 56 Закону України "Про третейські суди" та 355 ГПК України (зазначений висновок узгоджується із правовою позицією, висвітленою у постановах Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 910/8665/17, від 04.06.2019 у справі № 873/8/19, від 27.06.2019 у справі № 873/19/19, від 11.07.2019 у справі № 910/8692/17, від 13.11.2019 у справі № 873/51/19, від 24.12.2019 у справі № 870/45/19).

32. Водночас, аналіз наведених вище приписів свідчить про те, що з`ясування відсутності або наявності підстав для відмови у задоволенні заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду здійснюється господарським судом, зокрема і на підставі третейської угоди, обов`язок подання якої одночасно із зазначеною заявою передбачений пунктом 2 частини четвертої статті 353 ГПК України.

33. Отже, встановлення обставин укладення третейської угоди, її дійсності та змісту у необхідних обсягах, передує вирішенню господарським судом, як вимог про скасування рішення третейського суду, так і питання про наявність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду відповідно до статті 355 ГПК України, статті 56 Закону України "Про третейські суди".

34. Згідно з частиною другою статті 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

35. Частиною першою статті 5 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

36. Відповідно до положень статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

37. Оригінал третейської угоди або належним чином завірена її копія додається до заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду (пункт 2 частини четвертої статті 353 ГПК України).

38. Колегією суддів встановлено, що 31.03.2021 між ПП "ЮАС" (Підрядник) та ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" (Замовник) укладений Договір підряду на капітальний ремонт № 579-05-10 (далі - Договір), відповідно до пунктами 14.1-14.3 якого сторони погодили, що усі суперечки та розбіжності, що виникли між сторонами за цим договором або у зв`язку з ним, вирішуються шляхом переговорів між уповноваженими представниками сторін. Якщо суперечки та розбіжності, що виникли у зв`язку із виконанням цього договору або стосуються його укладання, зміни, порушення умов, недійсності всього договору або його окремих частин, не будуть врегульовані шляхом переговорів, їх розгляд здійснюється у Постійно діючому регіональному третейському суді України при Асоціації "Регіональна правова група" (далі - Третейський Суд) відповідно до Регламенту зазначеного суду.

39. Реквізити Суду: Постійно діючий регіональний третейський суд України при Асоціації "Регіональна правова група" Ід. код 34340324, свідоцтво про держ. реєстрацію № 14-тс від 30.05.2006. Місцезнаходження Третейського Суду:

- 50086, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Отто Брозовського, 74а;

- правовстановлюючі документи, Регламент Третейського суду, Список третейських суддів розміщено на сайті http://www.rpgua.com.

40. Крім того, за змістом п.14.7 Договору ця третейська угода діє протягом терміну дії цього Договору, а також після його закінчення, якщо зобов`язання сторін залишилися невиконаними - протягом трирічного строку позовної давності за зобов`язаннями сторін цього Договору.

41. Водночас, Колегією суддів встановлено, що зазначений Договір підписаний як відповідачем, так і позивачем, обставини щодо його укладення скаржником не заперечувалися, дійсність договору чи окремих його положень у порядку, передбаченому положеннями статей 74, 76 - 77 ГПК України не доведена.

42. Докази на підтвердження відсутності у третейського суду компетенції для розгляду цієї справи, в матеріалах справи відсутні. Сторони також не надали доказів того, що третейське застереження, яке міститься у пунктах п. п. 14.1-14.3 Договору підряду на капітальний ремонт № 579-05-10 визнано компетентним судом недійсним.

43. Отже, з урахуванням положень пунктів п. п. 14.1-14.3 Договору підряду на капітальний ремонт № 579-05-10, статей 1, 2, 27 Закону України "Про третейські суди" та статей 1.1. - 1.4. Регламенту Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група", статей 2.1., 2.2., 8 Положення про Постійно діючий третейський суд при Асоціації "Регіональна правова група", є компетентним вирішувати наявний між позивачем та відповідачем спір.

44. Також колегія суддів у цій справі встановила, що на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду не скасовано судом; справа, у якій прийнято рішення третейського суду, підвідомча третейському суду відповідно до закону; строк для звернення за видачою наказу не пропущений; рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; третейська угода недійсною не визнавалась; склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідає вимогам закону; рішення третейського суду не містить способу захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачених законом; третейський суд не вирішував питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

45. Доводи скаржника про допущені при ухваленні додаткового рішення Третейським судом порушення статті 47 Закону України "Про третейські суди", колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на таке.

46. Статтею 47 Закону України "Про третейські суди" унормовано, що якщо сторони не домовилися про інше, будь-яка із сторін, повідомивши про це іншу сторону, може протягом семи днів після одержання рішення звернутися до третейського суду із заявою про прийняття додаткового рішення щодо вимог, які були заявлені під час третейського розгляду, але не знайшли відображення у рішенні.

47. Заяву про прийняття додаткового рішення має бути розглянуто тим складом третейського суду, який вирішував спір, протягом семи днів після її одержання третейським судом.

48. За результатами розгляду заяви приймається додаткове рішення, яке є складовою частиною рішення третейського суду, або виноситься мотивована ухвала про відмову у задоволенні заяви про прийняття додаткового рішення.

49. Аналогічний порядок прийняття додаткового рішення визначено пунктом 5.7. Регламенту Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група".

50. Системний аналіз зазначених положень Закону та Регламенту Постійно діючого регіонального третейського суду свідчить про те, що процедура прийняття додаткового рішення третейським судом передбачає строк розгляду заяви щодо ухвалення такого рішення, встановлює вимоги до складу суддів, який повинен здійснити розгляд відповідної заяви, а також зобов`язує відповідного учасника справи повідомити про такий розгляд іншу сторону.

51. Разом з тим зазначеними положеннями Закону та Регламенту Третейського суду не передбачено обов`язку третейського суду перевіряти, чи було повідомлено відповідача про намір позивача звернутися до третейського суду з метою ухвалення додаткового рішення. Також процедура ухвалення додаткового рішення не передбачає обов`язку Третейського суду здійснювати ухвалення (прийняття) такого рішення з викликом учасників судового розгляду, тобто така процедура є спрощеною, у порівнянні із аналогічною процедурою, яка регламентується положеннями, наприклад, ГПК України.

52. За наявними матеріалами третейської справи № 14/35К-23 вбачається, що:

- рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" у справі № 14/35К-23 прийняте 01.11.2024 (том 2 матеріалів третейської справи №14/35К-23, а. с. 282 - 290);

- заява ПП "ЮАС" про ухвалення додаткового рішення подана 05.11.2024(том 2 матеріалів третейської справи №14/35К-23, а. с. 291 - 293), тобто у межах строку, визначеного статтею 47 Закону України "Про третейські суди" та пунктом 5.7. Регламенту Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група";

- ухвалою Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" у справі № 14/35К-23 від 05.11.2024 прийнято заяву ПП "ЮАС" про ухвалення додаткового рішення до третейського розгляду, ухвалено провести третейське засідання без виклику (повідомлення) та участі представників сторін (том 2 матеріалів третейської справи №14/35К-23, а. с. 294 - 296);

- додаткове рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" у справі № 14/35К-23 прийнято 12.11.2024 (том 2 матеріалів третейської справи №14/35К-23, а. с. 297 - 301) в складі третейських суддів: головуючого Щербатюк В.А., судді-доповідача Палій Є.А., судді Стеця О.М., тобто в тому ж складі, в якому було прийняте рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" у справі № 14/35К-23 від 01.11.2024.

53. З огляду на зазначене, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи скаржника про наявність порушень статті 47 Закону України "Про третейські суди" та про наявність підстав для відмови у видачі наказу відповідно до пункту 9 частини першої статті 355 ГПК України, оскільки в цьому випадку розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення третейським судом здійснено в межах визначеного Законом строку та з урахуванням вимог закону до складу третейського суду.

54. Посилання скаржника на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 870/45/19, від 18.11.2020 у справі № 876/32/20, від 29.06.2023 у справі № 876/30/23, від 05.03.2024 у справі № 876/80/23 зазначеного не спростовує.

55. При цьому, зміст зазначених постанов свідчить про те, що суд, надаючи оцінку рішенням судів у зазначених справах не встановив наявність підстав для відмови у видачі наказу на виконання відповідних рішень третейських судів, передбачених положеннями статтею 355 ГПК України, частиною шостою статті 56 Закону України "Про третейські суди", а оскарження у зазначених справах не стосувалося порушень процедури ухвалення третейським судом додаткового рішення.

56. Також колегія суддів вважає необґрунтованим посилання скаржника на постанови Верховного Суду від 15.06.2023 у справі № 824/144/22 та від 10.08.2023 у справі № 876/50/23, оскільки як на момент розгляду заяви ПП "ЮАС" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" у складі третейських суддів від 01.11.2024 та додаткового рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 12.11.2024 у справі № 14/35К-23, так і на момент перегляду ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 06.02.2025 в апеляційному, порядку зазначені рішення та додаткове рішення третейського суду не виконані.

58. Відтак, відсутні підстави вважати, що задоволення заяви позивача (особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду) та видача судом наказу на примусове виконання рішення третейського суду не спрямовано на ефективний захист порушеного права позивача, яке наразі не відновлено.

Щодо суті апеляційної скарги

59. Враховуючи викладене та ті обставини, що рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" у складі третейських суддів від 01.11.2024 та додаткового рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 12.11.2024 у справі № 14/35К-23 не скасовані компетентним судом, а справа, що розглянута третейським судом, підвідомча йому відповідно до Закону України "Про третейські суди"; строк для звернення за видачою виконавчого документа не пропущений; вказане рішення прийняте у спорі, передбаченому третейською угодою, яка не визнана недійсною компетентним судом; рішенням третейського суду не вирішувались питання, які виходять за межі третейської угоди, а прийняте рішення не містить способів захисту прав та охоронюваних законом інтересів, які не передбачені законами України, а також ту обставину, що третейський суд не вирішував питання про права та обов`язки осіб, які не брали участь у справі, та зважаючи на відсутність доказів, які б свідчили про те, що склад третейського суду не відповідає вимогам Закону України "Про третейські суди", а також невиконання відповідачем рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" у складі третейських суддів від 01.11.2024 та додаткового рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 12.11.2024 у справі № 14/35К-23 у добровільному порядку, суд апеляційної інстанції, який в цьому випадку діяв як суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про задоволення заяви ПП "ЮАС" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" у складі третейських суддів від 01.11.2024 та додаткового рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 12.11.2024 у справі № 14/35К-23.

60. З огляду на викладене, у справі, що розглядається, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду апеляційної інстанції, який діяв як суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення з дотриманням норм права та наданням належної оцінки доказам та доводам у їх сукупності із застосуванням стандарту доказування "вірогідності доказів".

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

61. Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

62. Враховуючи наведене, Колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" та залишення ухвали Центрального апеляційного господарського суду 06.02.2025 у справі № 876/1/25 без змін як такої, що прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат

63. Понесені скаржником у зв`язку з переглядом справи в апеляційному порядку судові витрати, з огляду на положення статті 129 ГПК України, покладаються на скаржника, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 20, 24, 240, 253, 269, 270, 275, 276, 281- 284, 352 - 356 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 06.02.2025 у справі № 876/1/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді В.Г. Пєсков

К.М. Огороднік