ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" квітня 2025 р. м. Київ Справа № 911/395/25

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., розглянувши матеріали справи за позовом

Державного податкового університету (08201, Київська обл., Бучанський р-н, місто Ірпінь, вул. Університетська, будинок 31, код 44550814)

до

товариства з обмеженою відповідальністю «МК Столиця +» (03150, місто Київ, вул. Ямська, будинок 41, офіс 2, код 44687406)

про стягнення 737206,40 гривень,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/395/25 за позовом Державного податкового університету про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «МК Столиця +» заборгованості в загальному розмірі 737206,40 гривень, що складається з 15660,20 гривень заборгованості за договором оренди № 2651 від 18.05.2023, 183296,80 гривень заборгованості за договором про відшкодування витрат, зокрема комунальних послуг та споживчих енергоносіїв № 23352736 від 18.05.2023 та 538249,00 гривень заборгованості за договором з надання в тимчасове користування обладнання та інвентарю № 23351493 від 11.08.2023.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що стягувана сума виникла у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов вищезгаданих договорів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, справу визнано малозначною та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання.

Засобами підсистеми «Електронний суд» 14.04.2025 позивачем сформовано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах суми 737206,40 гривень.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник мотивує тим, що відповідач порушує вимоги процесуального законодавства, оскільки не надає належного відзиву на позовну заяву, а натомість подає необґрунтовану заяви про залишення позову без розгляду та наявністю кримінального провадження, що стосується оспорюваного договору оренди.

На думку позивача, поведінка відповідача свідчить про його явне небажання повертати грошові кошти, а наявність кримінального провадження ще більше обґрунтовує необхідність вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладання арешту на кошти відповідача з метою недопущення подальшого порушення прав позивача та унеможливлення ухилення відповідача від виконання рішення суду.

На переконання позивача вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушенню прав позивача

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

З системного аналізу наведених норм права можна дійти висновку про те, що метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 916/1572/19, від 28.10.2019 у справі № 916/1845/19).

Надавши оцінку доводам заявника наведеним у заяві, суд дійшов висновку, що заявником не наведено обґрунтованих мотивів щодо існування фактичних обставин, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів забезпечення позову та які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а посилання позивача на імовірне порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також способи реалізації відповідачем своїх процесуальних прав чи наявність кримінального провадження, що стосується оспорюваного договору, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, подана заявником заява про вжиття заходів забезпечення позову ґрунтується на недостатньо обґрунтованих припущеннях заявника, заявником не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову, у вигляді визначеному заявником у заяві, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав, інтересів позивача.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що заявником не обґрунтовано необхідності вжиття заходів забезпечення позову, не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своєї позиції, доказів щодо наявності фактичних обставин, з якими процесуальний закон пов`язує необхідність застосування заходів забезпечення позову, що зумовлює висновки суду про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державного податкового університету про забезпечення позову відмовити.

Ухвала складена та підписана 17.04.2025, набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її складення у відповідності до ст.ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Р.М. Колесник