Справа № 909/1059/17 (909/356/25)
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.04.2025 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л. М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Флексіс" про забезпечення позову від 17.04.2025 (вх.№3285/25 від 17.04.2025) у справі про покладення субсидіарної відповідальності, яка розглядається у межах справи про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Інвестиційна компанія "Енерго-Проект",

встановив: ухвалою суду від 15.04.2025 прийнято позовну заяву про покладення субсидіарної відповідальності на засновників або керівника боржника до розгляду та відкрито провадження у справі.

17.04.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Флексіс" до суду надійшла заява про забезпечення позову від 17.04.2025 (вх.№3285/25), в якій просить суд вжити заходів забезпечення заяви про покладання субсидіарної відповідальності шляхом накладення арешту на нерухоме та рухоме майно, виявлене заявником згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у наступних осіб: ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; а також шляхом заборони ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_11 та суб`єктам державної реєстрації до набрання законної сили рішенням господарського суду Івано-Франківської області вчиняти певні дії щодо юридичних осіб засновниками яких згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є вказані особи (сторінки 36-49 заяви про забезпечення позову від 17.04.2025).

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 137 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) п. виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) виключено; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 137 ГПК України).

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Таким чином, забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача чи інших осіб для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків вжиття таких заходів.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені в постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19 та від 26.10.2020 у справі № 907/477/20.

Необхідно розрізняти види (способи) забезпечення позову, які можуть застосовуватись до позовів майнового характеру, а які - для забезпечення немайнових позовних вимог, тобто фактично заходи забезпечення позову можна поділити на майнові та немайнові. Майнові заходи забезпечення мають застосовуватись для забезпечення позовних вимог майнового характеру, тобто таких, де матеріальна позовна вимога виражена саме в грошовій формі в ціні позову в розумінні статті 163 ГПК.

Метою застосування заходів забезпечення позову майнового характеру є обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача, на момент пред`явлення прозову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду.

Заходи забезпечення немайнового характеру спрямовані на покладення на відповідача чи інших осіб обов`язку вчинити активні дії чи утриматись від їх вчинення, не пов`язаних з передачею грошових сум чи майна. Аналогічний за змістом правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04.04.2023 у справі №907/268/22.

У поданій заяві міститься як майнові та немайнові заходи забезпечення позову.

Щодо майнових заходів забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 137 ГПК позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 02.02.2022 у справі № 910/16868/19).

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватись з предметом та підставами позову, можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати права інших осіб.

Предметом позову у даній справі є вимоги про покладення на відповідачів субсидіарної відповідальності у розмірі 338131699,85 грн за зобов`язаннями Приватного акціонерного товариства Інвестиційна Компанія Енерго-Проект у зв`язку з доведенням до банкрутства та солідарне стягнення з відповідачів на користь Приватного акціонерного товариства „Інвестиційна Компанія Енерго-Проект 338131699,85 грн.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Флексіс" просить суд вжити заходів забезпечення заяви про покладання субсидіарної відповідальності шляхом накладення арешту на нерухоме та рухоме майно ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 , однак не вказує межі в яких доцільно вжити вказаний засіб забезпечення позову.

Таким чином, запропоновані заявником заходи забезпечення заяви покладання субсидіарної відповідальності передбачають накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно відповідачів, виявлене заявником згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, без будь-яких обмежень розміру вимог, про забезпечення яких заявлено.

Щодо визначених заявником немайнових заходів забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Заявник також просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_11 та суб`єктам державної реєстрації до набрання законної сили рішенням господарського суду Івано-Франківської області вчиняти певні реєстраційні дії щодо юридичних осіб засновниками яких згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є вказані особи (Товариство з обмеженою відповідальністю "ФЬОРСТ ХАУС", Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОФІ СТАЙЛ", Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ "ДЕЮРЕ КИЇВ", Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "МЕТ-ТРЕЙД", Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЖІ КЕЙ ПЛЕНТ СОЛЮШЕНЗ", ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "РОСТ", Товариство з обмеженою відповідальністю "БР ПЛЮС", Товариство з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ-ГРАНД", Товариство з обмеженою відповідальністю "СХІДНОЄВРОПЕЙСЬКИЙ КОЛЕГІУМ ТЕРИТОРІАЛЬНОЇ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ ТА МІСЦЕВОГО САМОВРЯДУВАННЯ", Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЕРБУРТ", Товариство з обмеженою відповідальністю "АГЕНЦІЯ НОВИН "ФІРТКА", Товариство з обмеженою відповідальністю "КАРПАТ ІМПЕКС", Товариство з обмеженою відповідальністю "АТОМІКС ТЕХНОЛОДЖІС", Товариство з обмеженою відповідальністю "БОТАНІК ГАРДЕН", Товариство з обмеженою відповідальністю "БОТАНІК ВІЛЕДЖ", Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗЕМЛЯ ОРГАНІК ТРЕЙД".

Таким чином, запропоновані заявником заходи стосуються також осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, суд зазначає про те, що заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших учасників (акціонерів) юридичної особи (постанова КГС ВС від 19.01.2021 у справі №902/774/20).

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Частиною десятою статті 137 ГПК України передбачено, що заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору.

Заборона відповідачеві, іншим особам вчиняти певні дії повинна узгоджуватись з предметом позову, тобто така заборона має стосуватися виключно спірного майна.

При цьому, судом враховано викладені у постанові Верховного Суду від 13.01.2023 у справі №918/531/22 висновки, відповідно до яких забороні підлягає вчинення не будь-яких дій, зокрема, внесення до ЄДР не будь-яких відомостей стосовно товариства, а лише тих, що можуть призвести до можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, можуть ускладнити виконання рішення суду (у разі його ухвалення на користь позивачів) та викликати труднощі при його виконанні. Такі заходи мають прямо стосуватись предмету позову.

Як зазначалося судом, предметом позову у даній справі є вимоги про покладення на відповідачів субсидіарної відповідальності у розмірі 338131699,85 грн за зобов`язаннями Приватного акціонерного товариства Інвестиційна Компанія Енерго-Проект у зв`язку з доведенням до банкрутства та солідарне стягнення з відповідачів на користь Приватного акціонерного товариства „Інвестиційна Компанія Енерго-Проект 338131699,85 грн.

Отже, заявлені немайнові заходи забезпечення позову не мають правового зв`язку з предметом позовних вимог (майнового характеру) та не відповідають нормам ст. ст. 136, 137 ГПК України.

За наведеного, відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Флексіс" про забезпечення позову від 17.04.2025 (вх.№3285/25 від 17.04.2025) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку статей 255 - 257 Господарського процесуального кодексу України до суду апеляційної інстанції.

Ухвала підписана 22.04.2025.

Суддя Неверовська Л.М.