ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

23.04.25 Справа № 917/798/25

Суддя Господарського суду Полтавської області Мацко О.С., розглянувши

заяву Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» (адреса: 53200, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310)

до боржника «Представництво «Моментум Ентерпрайзес (Істерн Юроп) Лімітед» (адреса: 36022, м. Полтава, вул. Миру, буд. 3, поверх 7)

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 10 800,00 грн заборгованості за договором доручення № 2004605 від 01.11.2020 р.,

ВСТАНОВИВ:

16.04.2025 року від Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до суду надійшла заява про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з «Представництво «Моментум Ентерпрайзес (Істерн Юроп) Лімітед» 10 800,00 грн заборгованості за договором доручення № 2004605 від 01.11.2020 р.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про наступне:

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

Згідно з ч. 3 ст. 147 ГПК України заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Статтею 80 Цивільного кодексу України встановлено, що юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Суд зауважує, що закріплене у зазначеній статті поняття юридичної особи вимагає звернення до цивільно-правових норм, які регулюють створення і реєстрацію юридичних осіб. Розгляд поняття юридичної особи неможливий без визначення ознак юридичної особи, що дають змогу відрізнити юридичну особу від будь-яких інших формувань, об`єднань, філій і представництв, які не можуть визнаватися суб`єктами цивільного права.

До основних ознак юридичної особи належать: державна реєстрація факту створення юридичної особи, наявність відокремленого майна, самостійна відповідальність за зобов`язаннями, придбання і реалізація цивільних прав від свого імені, можливість виступати позивачем і відповідачем у суді.

Всі зазначені вище ознаки мають бути наявними в сукупності і відсутність хоча б однієї з них не дає можливості виокремити самостійну юридичну особу.

Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення (частина 1 статті 89 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного реєстру запису про її припинення (частина 4 статті 91 ЦК України).

У відповідності до частини 1 статті 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Статтею 27 Закону «Про міжнародне приватне право» передбачено, що особистим законом іноземної організації, яка не є юридичною особою відповідно до права держави, у якій така організація створена, вважається право цієї держави. Якщо така організація діє на території України, до її діяльності застосовується законодавство України, яке регулює діяльність юридичних осіб, якщо інше не випливає з вимог законодавства чи суті правовідносин.

Згідно з частиною 4 статті 64 Господарського кодексу України підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

Відповідно до ст. 95 Цивільного кодексу України представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх утворила, і діють на підставі затвердженого нею положення або на іншій підставі, передбаченій законодавством іноземної держави, відповідно до якого утворено юридичну особу, відокремленими підрозділами якої є такі філії та представництва. Керівники представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності.

Таким чином, представництва, хоча й є відокремленими підрозділами юридичної особи, проте продовжують залишатися складовими частинами юридичної особи й власною юридичною правосуб`єктністю вони не наділені.

У договорі доручення № 2004605 від 01.10.2020 р., доданому до заяви про видачу судового наказу в даній справі, вказано, що «Представництво «Моментум Ентерпрайзес (Істерн Юроп) Лімітед» діє в межах повноважень, наданих йому Компанією «Моментум Ентерпрайзес (Істерн Юроп) Лімітед» на підставі Положення та довіреностей.

Згідно з відомостями Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на офіційному сайті Міністерства юстиції України за запитом по коду інформації про Представництво як юридичну особу не знайдено. Тобто, «Представництво «Моментум Ентерпрайзес (Істерн Юроп) Лімітед» не зареєстроване ні як юридична особа, ні як відокремлений підрозділ юридичної особи зі статусом юридичної особи.

З огляду на викладене, «Представництво «Моментум Ентерпрайзес (Істерн Юроп) Лімітед» не є юридичною особою, а отже, не може бути боржником у наказному провадженні згідно з ч. 3 ст. 147 ГПК України (боржником може виступати Компанія «Моментум Ентерпрайзес (Істерн Юроп) Лімітед» в особі Представництва).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Отже, вказана заява про видачу судового наказу не підлягає розгляду в господарських судах.

На підставі п. 4 ч .1 ст. 152 ГПК України суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 152, 153, 154, 175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу про стягнення з «Представництво «Моментум Ентерпрайзес (Істерн Юроп) Лімітед» на користь Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» 10 800,00 грн заборгованості за договором доручення № 2004605 від 01.11.2020 р.

Ухвала підписана 23.04.2025 р.

Ухвала набирає законної сили 23.04.2025 р. та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання (ст.ст.235, 255-256 ГПК України). Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя О.С. Мацко