ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2025 р. м. Київ Справа № 911/3365/24

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Бельдій С.Я. розглянувши справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфамаріс Плюс», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хотей 2019», Київська обл., м. Бровари

про стягнення 134 314 грн. 03 коп.

Представники сторін:

позивача Сарабура Є.О.;

відповідача Кришталь В.В.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфамаріс Плюс» звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хотей 2019» про стягнення основного боргу за поставлений товар за договором № 828 від 01.12.2020 у розмірі 134 314 грн. 03 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином грошові зобов`язання по договору поставки.

25.12.2024 представником відповідача подано відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнає та вважає позов необґрунтованим і передчасним.

В своїх запереченнях відповідач посилається на те, що заявлена позивачем вимога про стягнення суми 134 314,03 грн. за поставлений товар є вартістю поставленого, проте нереалізованого та знищеного товару внаслідок настання форс-мажорних обставин, зокрема збройних обстрілів військовими формуваннями російської федерації, що призвело до неможливості відповідачем виконати належним чином свої зобов`язання.

Згідно умов договору поставки, покупець здійснює оплату 1 раз на тиждень за поставлений постачальником товар, який був реалізований покупцем споживачу або будь-яким іншим третім особам протягом тижня, який передує тижню, в якому покупцем здійснюється оплата за поставлений товар, який був реалізований покупцем споживачу або будь-яким іншим третім особам. Обов`язок оплати за товар виникає у покупця лише за фактом його реалізації кінцевому споживачу або третім особам.

Однак, відповідач не зміг реалізувати поставлений йому товар, оскільки, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 309 від 22.12.2022 село Капітанівка Дмитрівської територіальної громади Бучанського району Київської області з 04.03.2022 по 31.03.2022 перебувало у тимчасовій окупації.

Відповідні фактичні обставини свідчать про неможливість виконання відповідачем умов договору поставки щодо реалізації товару та подальшого розрахунку за нього, або ж повернення постачальнику, у зв`язку із його знищенням до отримання компенсації від третіх осіб (в тому числі держави).

30.01.2025 представником позивача через систему «Електронний суд» подано відповідь на відзив, в якому він не погоджується із доводами відповідача, оскільки форс-мажорні обставини звільняють тільки від відповідальності за порушення зобов`язань (тобто від нарахування штрафів/пені), проте не звільняють від необхідності виконання відповідних договірних зобов`язань. В свою чергу, позивач не вимагає від відповідача сплати штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, а тільки оплату за поставлений товар.

Також відповідач несвоєчасно повідомив позивача про настання форс-мажорних обставин, оскільки згідно п. 9.2. договору сторона, що посилається на форс-мажорні обставини, зобов`язана не пізніше 5 календарних днів з моменту їх настання повідомити про це іншу сторону. Про настання форс-мажорних обставин відповідач попередив позивача листом від 21.03.2022.

Представником відповідача подані заперечення на відповідь на відзив, в яких посилається на форс-мажорні обставини, а саме: в результаті військових дій збройних формувань російської федерації (збройні обстріли 03.03.2022 року по будівлі ТЦ, які стали причиною пожежі) знищено, з поміж іншого, нереалізований товар, що поставлений за договором поставки № 828 від 01.12.2020, що знаходився в орендованих відповідачем приміщеннях ТЦ, розташованого за адресою: Київська обл., Бучанський р-н., с. Капітанівка, вул. Соборна, буд. 6, корп. 1, 2 на загальну суму 134 314,03 грн., що підтверджується: звіряльною відомістю результатів інвентаризації запасів від 05.05.2022 № 9, інвентаризаційним описом № 9 запасів від 05.05.2022, актом списання від 31.05.2022 № 322, протоколом інвентаризаційної комісії від 11.05.2022 р.

Ухвалою суду від 29.01.2025 закрито підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував, просив суд в позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

УСТАНОВИВ:

01.12.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфамарис Плюс» (постачальник) та Приватним підприємством «Хотей 2019» (покупець) було укладено договір поставки № 828, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується протягом чинності цього договору поставляти та передавати у власність покупцеві товар (партії товару) в кількості і в строки згідно з умовами цього договору та додатків до нього, які є невід`ємною частиною цього договору, а покупець зобов`язується приймати та своєчасно сплачувати за товар (партії товару) згідно з умовами цього договору (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору, поставка товару на склади покупця здійснюється на умовах DDP, транспортом постачальника й за рахунок постачальника, у строк, який не перевищує 5 календарних днів з моменту направлення замовлення на поставку товару покупцем, якщо інше не вказано у замовленні покупця. Постачальник зобов`язаний поставити товар до наступних місць поставки:

- склад покупця, який розташований за адресою: 04111, м. Київ, вул. Данила Щербаківського, буд. 58 (місце поставки 1) та

- склад покупця, який розташований за адресою: 08112, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Капітанівка, вул. Соборна, буд. 6, корп. 1, 2 (місце поставки 2).

Згідно п. 7.1. договору покупець здійснює оплату 1 раз на тиждень за поставлений постачальником товар, який був реалізований покупцем споживачу або будь-яким іншим третім особам протягом тижня, який передує тижню, в якому покупцем здійснюється оплата за поставлений товар, який був реалізований покупцем споживачу або буд-яким іншим третім особам. Обов`язок оплати за товар виникає у покупця лише за фактом його реалізації кінцевому споживачу або третім особам.

Договір набуває чинності з дати його укладення (підписання) та скріплення печатками і діє до 31 грудня 2021 року, а в частині не виконаних зобов`язань до їх повного виконання (п. 11.1. договору).

На виконання умов договору позивач в період з 21.12.2020 р. по 04.02.2022 р.поставив відповідачу товар на загальну суму 444 836 грн. 71 коп., що підтверджується наступними відповідними накладними: № ИС-0002315 від 21.12.2020р., № ИС-0000005 від 04.01.2021р., № ИС-0000112 від 21.12.2021р, № ИС-0000366 від 16.02.2021р., № ИС-0000431 від 22.02.2021р., № ИС-0000675 від 11.03.2021р., № ИС-0000782 від 19.03.2021р., № ИС-0000793 від 22.03.2021р„ № ИС-0000852 від 29.03.2021р., № ИС-0000947 від 05.04.2021р., № ИС-0001173 від 20.04.2021р., № ИС-0001384 від 11.05.2021р., № ИС-0001551 від 25.05.2021р., № ИС-0001769 від 08.06.2021р., № ИС-0002057 від 30.06.2021р., № ИС-0002227 від 14.07.2021р., № ИС-0002425 від 28.07.2021р., № ИС-0002600 від 10.08.2021р.,№ ИС-0002781 від 26.08.2021р., № ИС-0002997 від 14.09.2021р., № ИС-0003077 від 21.09.2021р.,№ ИС-0003304 від 12.10.2021р., № ИС-0003363 від 18.10.2021р., № ИС-0003443 від 25.10.2021р.,№ ИС-0003582 від 13.11.2021р., № ИС-0003773 від 15.11.2021р., № ИС-0003995 від 29.11.2021р.,№ ИС-0004138 від 07.12.2021р., № ИС-0000054 від 10.01.2022р., № ИС-0000354 від 04.02.2022р.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач за згодою сторін повернув позивачу частину товару згідно накладних на повернення: № 20446 від 30.07.2021р., № 21792 від 15.09.2021р., № 22817 від 18.10.2021р., № 23721 від 17.11.2021р., № 11036 від 08.02.2022р. Загальна сума повернутого товару складає - 28655,45 грн.

Крім того, відповідач здійснив часткову оплату за поставлений товар на суму 281 867,23 грн., що підтверджується платіжними дорученнями (копії яких знаходяться в матеріалах справи).

30.12.2022р.позивач направив на адресу відповідача лист № 28-12 з вимогою погасити заборгованість за поставлений товар у розмірі 139181 грн. 24 коп. та перерахувати належну суму на розрахунковий рахунок протягом 7 днів від дня отримання даного листа. Відповідач провів часткову оплату за товар в сумі 4100,00 грн. згідно платіжного доручення № 221 від 16.01.2023р. та 767,23 грн. згідно платіжного доручення № 192 від 27.02.2023р.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 134 314 грн. 03 коп. є обґрунтованими, а тому підлягають судом задоволенню.

У зв`язку тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися з позовом до суду та здійснювати додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого ч. 9 ст.129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13 73-92, 129, 236-240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальностю «Хотей 2019» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, 316, код 43233918) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфамарис Плюс» (01601, м. Київ, Площа Спортивна, 3, під`їзд 1, код 39963279) 134 314 (сто тридцять чотири тисячі триста чотирнадцять) грн. 03 коп. та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 17.04.2025 року.

Суддя Л.Я. Мальована