ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

22.04.2025 Справа № 905/296/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Чернової О.В., розглянувши заяву представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , с. Малоянисоль Нікольського району Донецької області про скасування судового наказу по справі №905/296/24

за заявою стягувача: Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м. Київ

до боржника: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , с. Малоянисоль Нікольського району Донецької області

про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 10.01.2022 в розмірі 108000,00грн, з яких 91600,00грн заборгованість за кредитом, 16400,00грн заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», м. Київ звернулось до Господарського суду Донецької області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , с. Малоянисоль Нікольського району Донецької області заборгованості за кредитним договором б/н від 10.01.2022 в розмірі 108000,00грн, з яких 91600,00грн заборгованість за кредитом, 16400,00грн заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

04.03.2024 Господарським судом Донецької області видано відповідний судовий наказ.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є Донецька обл., Нікольський р-н (нині - Маріупольський р-н), село Малоянисоль.

Електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» боржницею не зареєстровано.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025, з 05.03.2022 вся територія Маріупольського району включена до переліку тимчасово окупованих територій.

Ухвалою господарського суду від 05.03.2025 витребувано у Міністерства соціальної політики України відомості про реєстрацію як внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України №6692/0/2-24/3 від 21.03.2024 станом на 13.03.2024 в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб про ОСОБА_1 інформація відсутня.

З огляду на наведені обставини копію судового наказу та копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами боржниці не направлялись.

На офіційному вебсайті Господарського суду Донецької області 11.03.2024 розміщено повідомлення-оголошення про видачу судового наказу у справі №905/296/24 за посиланням: https://dn.arbitr.gov.ua/sud5006/pov/1570390/.

Також судовий наказ №905/296/24 від 04.03.2024 оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 07.03.2024.

Отже, судовий наказ від №905/296/24 від 04.03.2024 набрав законної сили 01.04.2024.

16.07.2024 на адресу суду від Мангушсько-Нікольського відділу державної виконавчої служби у Маріупольському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов супровідний лист з оригіналом судового наказу від 04.03.2024 та постановою від 29.05.2024 про закінчення виконавчого провадження №75007671 на підставі п. 9 ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

21.04.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшли заява про скасування судового наказу по справі №905/296/24 та клопотання про поновлення строку на скасування судового наказу.

Розглянувши подані документи, суд зазначає про таке.

Статтею 157 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі. Заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється;5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача. Заява підписується боржником або його представником. До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті. У разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 158 Господарського процесуального кодексу України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 157 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви. У разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 333 цього Кодексу.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку боржниця посилається на те, що 22.05.2024 з банківського рахунку боржниці списані кошти на підставі виконавчого провадження та у цей час боржниця дізналась про судовий наказ по справі №905/313/24, який у подальшому скасований постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.07.2024. Надалі, ухвалою Господарського суду Донецької області від 07.04.2025 відкрито провадження у справі №905/301/25 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», м.Київ до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , с.Малоянисоль Нікольського району Донецької області про стягнення 94016,12грн заборгованості за тілом кредиту, 17248,03грн процентів за користування кредитом та 3403,20грн комісії за користування кредитом. Боржниця стверджує, що лише після того, як їй стало відомо про відкриття провадження у справі №905/301/25, вона перевірила Єдиний державний реєстр судових рішень та дізналась про існування судового наказу по справі №905/296/24.

Відповідно до статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

У частині 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Зазначеними нормами чітко встановлено процесуальну поведінку, відповідно до якої учасники справи зобов`язані діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строків на подання заяви боржника про скасування судового наказу. Для цього особа, зацікавлена у поданні такої заяви, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, у передбачені законодавством строки.

Водночас інститут строків в господарському процесі сприяє досягненню юридичної визначеності, а також стимулює учасників господарського процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дотримання процесуальної дисципліни учасників судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Господарським процесуальним кодексом України певних процесуальних дій (подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05.07.2023 у справі №910/186/21).

З наведеного вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідної заяви (клопотання) скаржника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк був пропущений та чи підлягає він поновленню.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду визнати поважною причину пропуску процесуального строку з вичерпним колом обставин, що його спричинили.

Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування заяви (клопотання) про його поновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Як вказано вище, 04.03.2024 Господарським судом Донецької області видано судовий наказ у справі №905/296/24 про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , с. Малоянисоль Нікольського району Донецької області на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м. Київ 108000,00грн, з яких 91600,00грн заборгованість за кредитом, 16400,00грн заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, а також витрат зі сплати судового збору в розмірі 242,24грн.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місце реєстрації боржниці є м.Маріуполь Донецької області, яке є тимчасово окупованим, у зв`язку з чим суд був позбавлений можливості виконати обов`язок щодо направлення боржниці копії судового наказу з копією заяви про видачу судового наказу.

Одночасно 11.03.2024 судом розміщено повідомлення-оголошення на офіційному вебсайті Господарського суду Донецької області про видачу судового наказу у справі №905/296/24 за посиланням: https://dn.arbitr.gov.ua/sud5006/pov/1570390/.

Крім того, судом здійснювалась спроба передати боржниці телефонограму, однак зв`язок встановлений не був.

Судовий наказ №905/296/24 від 04.03.2024 оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 07.03.2024.

Суд зазначає, що згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відтак, боржник мав право та не був позбавлений можливості ознайомитись з судовим наказом в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, судом було вжито всіх можливих заходів щодо встановлення місцезнаходження боржника та вичерпано всі можливі засоби повідомлення його про винесення судового наказу від 04.03.2024.

До заяви про скасування судового наказу від 04.03.2024 боржниця долучила квитанцію Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» №9B3E-XE6E-H6A4-BEKE від 22.05.2024 про списання коштів, з якої вбачається, що одержувачем за нею є «Нікольський ВДВС у Маріупольському», призначення платежу «Повне стягнути борг згідно судового наказу Господарського суду Донецької області №905/296/24 від 02.04.2024», сплачено платником ОСОБА_1 суму у розмірі 119325,46грн 22.05.2024 о 09:44.

Вказана квитанція містить примітку, що вона підписана електронним цифровим підписом операційного директора АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» Примаченко Т.В. 05.06.2024, що може об`єктивно свідчити про дату отримання боржницею відповідної інформації про списання з її рахунку коштів в рамках виконавчого провадження.

Отже, враховуючи наведені обставини, а також беручи до уваги, що квитанція Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» №9B3E-XE6E-H6A4-BEKE від 22.05.2024 у призначені платежу містить посилання на судовий наказ №905/296/24 від 02.04.2024, суд дійшов висновку, що станом на 05.06.2024 боржниці було достеменно відомо про існування судового провадження №905/296/24.

Відтак, обставини того, що про судове провадження №905/296/24 боржниці стало відомо лише після відкриття провадження у справі №905/301/25 у квітні 2025 року, спростовані поданими боржницею доказами.

Заява про скасування судового наказу від 04.03.2024 надійшла до суду лише 21.04.2025, тобто, більше ніж через 10 місяців від дня, коли боржниці достеменно стало відомо про існування судового наказу Господарського суду Донецької області №905/296/24 від 04.03.2024.

Одночасно, протягом тривалого часу боржниця не зверталась до суду ані з заявою про скасування судового наказу, ані з завою про ознайомлення з матеріалами справи №905/294/24, при цьому, поважних причин затримки чи зволікання в реалізації права подати до суду заяву про скасування судового наказу боржницею не наведені.

На підставі викладеного, враховуючи, що боржницею не наведені поважні причини пропуску строку для звернення з заявою про скасування судового наказу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу, відтак, клопотання представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку не підлягає задоволенню.

Частиною 2 статті 158 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 157 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Отже, заява представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про скасування судового наказу №905/296/24 від 04.03.2024 підлягає поверненню.

Також, оскільки заява про скасування судового наказу надійшла через засоби електронного зв`язку, тому матеріали заяви у паперовій формі не направляються заявнику засобами поштового зв`язку.

Керуючись ст.ст. 118, 119, 157, 158, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу відмовити.

Заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про скасування судового наказу №905/296/24 від 04.03.2025 повернути без розгляду.

Ухвала складена та підписана 22.04.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Чернова