ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"18" квітня 2025 р. Справа № 918/713/23

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Тимошенко О.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДПС у Рівненській області на ухвалу Господарського суду Рівненської області, постановлену 25.03.2025 суддею Бережнюк В.В. у м. Рівне (повний текст ухвали складено 25.03.2025) у справі № 918/713/23

за заявою Головного управління ДПС у Рівненській області

до Дочірнього підприємства "Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Севенті Петроліум"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 25.03.2025 у справі № 918/713/23 частково визнано вимоги ГУ ДПС у Рівненській області до боржника в сумі: 1056 грн заборгованість з основного платежу по ЄСВ - друга черга; 920920, 60 грн заборгованість зі сплати податку з орендної плати за землю - третя черга; відмовлено у задоволенні решти вимог ГУ ДПС у Рівненській області в частині штрафних санкцій 423521, 02 грн.

До Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ГУ ДПС у Рівненській області, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Господарського суду Рівненської області від 25.03.2025 у даній справі в частині відмови управлінню у визнанні вимог щодо нарахування штрафних санкцій в розмірі 423521, 02 грн та ухвалити нове рішення про задоволення вимог у відповідній частині.

Апеляційна скарга сформована у підсистемі "Електронний суд" ЄСІКС 07.04.2025.

Ухвалою суду від 08.04.2025 справу витребувано із Господарського суду Рівненської області.

15.04.2025 матеріали справи № 918/713/23 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя дійшов висновку про те, що остання не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV ГПК України з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 10 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що ставка судового збору за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, або визнання її недійсною становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025 становить 3028 грн (стаття 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік").

При цьому, відповідно до пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги у справі про банкрутство розмір судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Зважаючи на те, що управлінням оскаржується ухвала, яка постановлена за результатами розгляду заяви з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство, сума судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги у даному випадку складає 9084 грн (6056 грн х 150%).

Поряд з цим, згідно частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки апеляційна скарга подана в електронній формі - через систему "Електронний суд", розмір судового збору за її подання із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження його ставки становить 7267, 20 грн.

В порушення зазначених вимог скаржником до апеляційної скарги не додано ні документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, ні документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Згідно з ст. 259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копії цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Частиною 7 статті 42 ГПК України визначено, якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаціно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Перелік учасників справи про банкрутство визначається згідно ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства.

З огляду на викладене, скаржник зобов`язаний надіслати копію апеляційної скарги і доданих до неї документів іншим учасникам справи в електронній формі (через ЄСІКС) або у паперовій формі листом з описом вкладення з урахуванням приписів ст. 259 та ч. 7 ст. 42 ГПК України.

Таким чином, при поданні апеляційної скарги необхідно подати докази направлення всім учасникам справи про банкрутство.

З матеріалів апеляційної скарги вбачається, що скаржником додано докази надіслання її копій із відповідними додатками лише арбітражному керуючому Чепелюку О.О. та боржнику.

Доказів надсилання копії апеляційної скарги з доданими до неї документами (ні в електронному вигляді, ні в паперовому) іншим учасникам справи про банкрутство скаржником не подано.

Суд відмічає, що не повідомлений належним чином учасник справи позбавлений можливості володіти об`єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу. Крім того, неповідомлення учасника справи про звернення з апеляційною скаргою порушує його процесуальні права, принципи рівності усіх учасників судового процесу та змагальності сторін, закріплені у статті 2 ГПК України.

Відтак, суд констатує, що скаржником не повідомлено належним чином учасників справи про оскарження судового рішення, як того вимагають приписи ст. 258 ГПК України.

Разом з тим суд зазначає, що в силу ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Колегією суддів встановлено, що оскаржувану ухвалу постановлено судом першої інстанції 25.03.2025, її повний текст складено та підписано також 25.03.2025 та надіслано учасникам провадження. Відтак, останнім днем строку, встановленого на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, є 04.04.2025.

Натомість, як зазначено вище, апеляційну скаргу ГУ ДПС у Рівненській області сформовано у підсистемі "Електронний суд" ЄСІКС 07.04.2025, тобто після закінчення десятиденного строку для подання апеляційної скарги на ухвалу суду.

Частинами 2 та 3 статті 256 ГПК України визначено, що учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, право особи на поновлення пропущеного строку реалізується не інакше, як шляхом подання відповідної заяви. Тобто саме на скаржника покладено обов`язок порушення питання про поновлення пропущеного строку у відповідній заяві з наведенням поважності причин його пропуску.

Положеннями ст. 258 ГПК України передбачено, що в апеляційній скарзі зазначається дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується, а до скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання оскаржуваного рішення, за наявності.

Однак, подана апеляційна скарга не містить інформації про дату отримання оскаржуваної ухвали та скаржник не порушує питання про поновлення строку на її оскарження. Окремих заяв про поновлення пропущеного строку із додаванням відповідних доказів управлінням не подано.

Частинами 2, 3, 4 ст. 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, підлягає залишенню без руху. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 261 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 25.03.2025 у справі № 918/713/23 - залишити без руху.

2. Запропонувати скаржнику протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки та надати суду: докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду у даній справі в сумі 7267, 20 грн; докази надіслання копії апеляційної скарги з доданими до неї документами листом з описом вкладення (або в електронній формі через ЄСІКС) Товариству з обмеженою відповідальністю "Пафіс" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Леніна, будинок 8-10) та Товариству з обмеженою відповідальністю "Старт Бізнес-Плюс" (Вінницька обл., Вінницький р-н, м. Вінниця, вул. Скалецького Р., будинок 7, офіс 401А); заяву (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Рівненської області від 25.03.2025 у даній справі.

3. Роз`яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається останньому.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя Тимошенко О.М.