ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2025 р. м. Київ Справа № 911/227/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРОГРАД ГОСТОМЕЛЬ»

до Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області

про визнання укладеною додаткової угоди,

Суддя Антонова В.М.

Секретар судових засідань Бойченко С.І.

Представники учасників справи:

від позивача: Демченко М.В.;

від відповідача: не з`явився;

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОБРОГРАД ГОСТОМЕЛЬ» (надалі позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області (далі відповідач), в якому просить суд:

- визнати укладеною додаткову угоду між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОБРОГРАД ГОСТОМЕЛЬ» та Гостомельською селищною радою Бучанського району Київської області про поновлення договору оренди землі №00029 від 23.02.2012 в редакції позивача.

Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки позивач продовжує користуватися земельною ділянкою та виконує всі обов`язки орендаря, а відповідач протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди, не надав письмових заперечень в поновленні строку такого договору, тому на думку позивача, договір оренди землі №00029 від 23.02.2012 є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, на підставі ч.3 статті 33 Закону України "Про оренду землі". В той же час, відповідно до положення ст.33 Закону України "Про оренду землі", після автоматичної пролонгації дії договору у відповідності до ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі", вимагається укладення сторонами відповідної додаткової угоди.

2. Стислий виклад позицій відповідача

Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзиву на позов, тобто не скористався наданими йому процесуальними правами, передбаченим ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

3. Процесуальні дії в справі

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.01.2025 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

21.01.2025 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі №911/227/25, її розгляд постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 18.02.2025.

У підготовче засідання 18.02.2025 представники сторін не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд протокольною ухвалою відклав підготовче засідання на 25.03.2025, встановив позивачу строк для подання до суду відповіді на відзив відповідача та встановив відповідачу строк для подання заперечення щодо відповіді на відзив.

25.03.2025 в підготовче засідання з`явився представник позивача, відповідач у засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що судом під час підготовчого провадження та, зокрема, в підготовчому засіданні було вчинено всі дії, які необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті, протокольною ухвалою від 25.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.04.2025.

У судове засідання 08.04.2025 з`явився представник позивача, відповідач у засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України визначені наслідки неявки в судове засідання учасника справи.

Суд зауважує, що він надавав можливість учасникам справи реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглядати спір за наявними матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні 08.04.2025 надав пояснення по суті позовних вимог та просив позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні 08.04.2025 відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошено скорочене рішення.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

23.02.2012 між Гостомельською селищною радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Консант К" (орендар) укладено договір оренди землі (далі - договір), за умовами якого відповідач надає, а позивач приймає в строкове платне користування земельну ділянку на підставі рішення п`ятнадцятої сесії шостого скликання Гостомельської селищної ради від 16.02.2012 за № 367-15-VI, для будівництва багатоповерхових жилих будинків з вбудованими приміщеннями та мансардами, яка знаходиться в селищі Гостомель, вул. Леніна, 73.

Відповідно до п.2. договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,7010 га.

Згідно із п.3. договору на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна: нежилі приміщення, а також інші об`єкти інфраструктури: відсутні.

Пунктом 8 договору передбачено, що договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору позивач має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі позивач повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово відповідача про намір продовжити його дію.

Відповідно до п.14. договору земельна ділянка передається в оренду для будівництва багатоповерхових жилих будинків з вбудованими приміщеннями та мансардами.

Згідно із п.19. договору передача земельної ділянки позивачу здійснюється у 10-ти денний строк після державної реєстрації цього договору оренди за актом її приймання-передачі.

Пунктом 27 договору передбачено, що позивач має право на поновлення договору після закінчення строку, на який було його укладено.

Відповідно до п.33. договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

Згідно із п.34. договору дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, а також в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 40 договору передбачено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Даний договір зареєстровано у відділі Держкомзему у м. Ірпінь, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 23.02.2012 за № 00029.

На виконання умов договору оренди землі від 23.02.2012 відповідач передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Консант К" прийняв в тимчасове користування на умовах оренди земельну ділянку площею 0,7010 га для будівництва багатоповерхових жилих будинків з вбудованими приміщеннями та мансардами, яка знаходиться за адресою: селище Гостомель, вул. Леніна, 73, про що сторони склали акт прийому-передачі земельної ділянки від 23.02.2012.

22.02.2017 сторони уклали додаткову угоду до договору оренди землі № 00029 від 23.02.2012, якою доповнили п.2. договору текстом такого змісту: "кадастровий номер земельної ділянки :01:006:0044", а також внесли зміни до п.8. договору та виклали його в наступній редакції: "Договір укладено терміном до 23 лютого 2018 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію".

У подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю "Консант К" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Гостомельської селищної ради про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 23.02.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Консант К" та Гостомельською селищною радою.

Рішенням Господарського суду Київської області від 30.09.2019 в справі №911/1200/18 позов задоволено, визнано укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі №00029 від 23.02.2012, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Консант К" та Гостомельською селищною радою на підставі рішення п`ятнадцятої сесії шостого скликання Гостомельської селищної ради від 16.02.2012 за № 367-15-VI в редакції викладеній в резолютивній частині рішення, зокрема, внесено зміни до п.8. договору оренди землі № 00029 від 23.02.2012, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Консант К" та Гостомельською селищною радою, та викладено його в наступній редакції: п.8. Договір укладено терміном до 23 лютого 2024 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Постановою Північного апеляційного суду Київської області від 18.12.2019 рішення Господарського суду Київської області від 30.09.2019 у справі №911/1200/18 залишено без змін.

20.01.2020 між Гостомельською селищною радою, Товариством з обмеженою відповідальністю "Консант К" і Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОБРОГРАД ГОСТОМЕЛЬ» (позивач у даній справі) укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 23.02.2012 №00029 про заміну сторони в договорі, у пункті 2 якої сторони домовились вважати новим орендарем земельної ділянки загальною площею 0,7010 га для будівництва багатоповерхових жилих будинків з вбудованими приміщеннями та мансардами, кадастровий номер земельної ділянки :01:006:0044 в договорі оренди землі №00029 від 23.02.2012 позивача.

29.01.2020 позивачем зареєстровано право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0044, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

20.12.2023 позивачем на адресу відповідача направлено лист за вих. №20/12/23-01 від 23.12.2023, у якому позивач просив укласти договір оренди землі з кадастровим номером :01:006:0044 на новий строк з правом прологації, до вказаного листа позивачем долучено, зокрема, проект додаткової угоди.

Направлення вказаних документів на адресу відповідача підтверджується описом вкладення цінного листа №964 та чеком поштового відділення.

Відповіді на вказаний лист позивача матеріали справи не містять.

Оскільки, після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки позивач продовжує користуватися земельною ділянкою, виконує всі обов`язки орендаря та реалізував своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк. Відповідач протягом одного місяця після закінчення строку дії договору оренди, не надав письмових заперечень у поновленні строку такого договору, тому на думку позивача, в нього існує переважне право на поновлення договору оренди на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, на підставі ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі». У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди землі від 23.02.2012 №00029.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до статті 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначаються Законом України "Про оренду землі".

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною першою статті 2 вказаного закону передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

16.01.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" (а відповідні положення пункту 8 цього Закону з урахуванням Прикінцевих та перехідних положень - з 16.07.2020), яким стаття 33 Закону України "Про оренду землі", що регламентувала порядок поновлення договорів оренди, викладена у новій редакції.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" законодавець фактично розмежував два механізми, які раніше були закладені в попередній редакції статті 33 Закону України "Про оренду землі", а саме: реалізації переважного права на укладення нового договору оренди землі (який відповідно до чинних приписів Закону України "Про оренду землі" врегульовано статтею 33) та реалізації права на поновлення договору оренди землі (який регулюється субсидіарно приписами статті 32-2 Закону України "Про оренду землі" та статті 126-1 Земельного кодексу України). Положення частин першої-п`ятої статті 33 Закону України "Про оренду землі" як до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", так і після цього залишилися схожими.

При цьому назву статті 33 Закону України "Про оренду землі" було змінено з "Поновлення договору оренди землі" на "Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк", а з тексту фактично вилучено частини 6-8, які використовувались як механізм реалізації права орендаря на автоматичну пролонгацію за умови відсутності заперечень орендодавця.

Відповідно до приписів статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент закінчення строку дії договору оренди) після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору. При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді.

Аналогічні висновки щодо застосування статті 33 Закону України "Про оренду землі" викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.01.2022 у справі № 143/591/20 та у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності від 23.11.2023 у справі № 906/1314/21, які суд відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України повинен враховувати у подібних правовідносинах.

В такий спосіб нова редакція статті 33 Закону України "Про оренду землі", на відміну від попередньої редакції цієї статті, надає орендарю переважне право перед іншими особами на укладення нового договору, а не поновлення попереднього. Сторони договору оренди можуть погодити істотні умови і укласти новий договір оренди на тих самих або нових погоджених сторонами умовах, при цьому укладення нового договору у відповідності до цієї статті здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно зі статтею 122 Земельного кодексу України. Також нова редакція цієї статті вже не містить положення про можливість поновлення договору на тих самих умовах на той самий строк, яке раніше було зазначено в частині шостій цієї статті та фактично встановлювало механізм "мовчазної згоди", який (механізм) після розмежування процедур переважного права та поновлення договору оренди врегульований законодавцем саме у статті 126-1 Земельного кодексу України.

Так, з аналізу вказаних постанов випливає, що зміст поняття "поновлення договору оренди", про яке йдеться в абзаці 4 розділу Перехідних положень Закону України "Про оренду землі", базується саме на положеннях статті 126-1 Земельного кодексу України, що пов`язує можливість поновлення існуючого договору з наявністю у цьому договорі обов`язкової умови про його поновлення. У разі наявності такої умови договір поновлюється на такий самий строк і на таких саме умовах.

При цьому укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), яке передбачене частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", базується на встановленому законом переважному праві добросовісного орендаря та надає сторонам при застосуванні цієї процедури можливість змінювати істотні умови договору.

Натомість поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" відповідно до розділу IX "Перехідні положення" Закону України "Про оренду землі" здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.

Аналіз змісту статті 33 Закону "Про оренду" вказує на те, що ця стаття передбачала в колишній редакції переважне право на поновлення договору, а в чинній - переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк.

Відповідно до частини другої статей 2, 172 Цивільного кодексу України учасниками цивільних відносин є, зокрема, територіальні громади, які набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Кожен суб`єкт цивільного права повинен виконувати свої обов`язки, якщо вони випливають з закону або звичаю (стаття 7 Цивільного кодексу України). Для цього воля такого суб`єкта має формуватися таким чином, щоб його дії були правомірними. Якщо ж суб`єкт цивільного права не виконує свій обов`язок добровільно, хоча має юридичну та фактичну можливість його виконати, то це свідчить про дефект його волі.

Зокрема, якщо суб`єкт цивільного права зобов`язаний укласти договір, але протиправно не робить цього, то це свідчить про дефект волі такого суб`єкта. Спонукання до укладення договору такого суб`єкта не може полягати у зобов`язанні його або його представника чи органу чи посадової особи судом укласти договір, прийняти рішення про його укладення тощо, бо обов`язок вчинити такі дії вже виник із закону. Якщо такий обов`язок не виконується, то додаткове покладення цього ж самого обов`язку судом, з одного боку, є неможливим, а з іншого - є неефективним, бо дефект волі стане на заваді виконанню такого обов`язку навіть у разі ухвалення судового рішення про це. До того ж судове рішення про зобов`язання ради вчинити певні дії не має механізму реалізації, оскільки рішення ради приймаються на сесіях колегіально.

Натомість спонукання суб`єкта цивільного права до укладення договору опосередковується позовною вимогою про визнання договору укладеним. Така позовна вимога опосередковує спосіб захисту, передбачений статтею 16 ЦК України (зміна правовідношення). У разі задоволення такої позовної вимоги цивільні права та обов`язки за договором набуваються, змінюються або припиняються внаслідок заміни волі та волевиявлення відповідача судовим рішенням, яке тим самим виправляє дефект волі відповідача. Отже, в разі задоволення позовної вимоги про визнання договору оренди (додаткової угоди до договору оренди) укладеним, як відсутність рішення відповідної ради щодо укладення договору, так і непідписання його сільським, селищним, міським головою не має правового значення.

Отже, відсутність рішення ради про укладення договору (або навіть рішення ради про відмову в його укладенні) саме по собі не може бути підставою для відмови в позові про визнання договору укладеним.

Такі висновки викладено Верховним судом у постанові від 05.06.2024 у справі № 910/5994/23 та, у свою чергу, відповідають висновкам, сформульованим у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 23.11.2023 у справі № 906/1314/21.

У цих справах Верховний Суд дійшов висновку, що сільська рада безпідставно прийняла рішення про відмову в поновленні договору оренди, проект додаткової угоди не розглянула, жодних заперечень щодо умов додаткової угоди не висловила, а тому суди дійшли правильного висновку про задоволення вимоги про визнання договору оренди землі укладеним. При розгляді справ № 910/5994/23 та № 906/1314/21 Верховний Суд також зазначив, що орендодавець не може посилатися на свій захист на обставини, які свідчать про ухилення ним від проведення переговорів, та на власну недобросовісну поведінку, протиставляючи її легітимним прагненням та належній поведінці орендаря; водночас і орендар, що належно діяв, не може бути позбавлений можливості реалізації свого права на продовження орендних відносин, передбаченого законом, в тому числі через судовий захист.

Якщо орган державної влади чи місцевого самоврядування знехтував обов`язком добросовісно провести переговори (наприклад, явно безпідставно відмовив в укладенні договору), то слід виходити з того, що такий орган зловживає своїм правом, порушуючи цим законні права орендаря. Іншим прикладом нехтування обов`язком добросовісно провести переговори є відсутність будь-якої реакції орендодавця на звернення орендаря (пункт 6.38 постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 23.11.2023 у справі № 906/1314/21).

Як відмова від укладення договору з надуманих мотивів, так і безпідставне ухилення від переговорів щодо його укладення становить необґрунтоване припинення переговорів, що є порушенням обов`язку добросовісно вести переговори (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц (пункт 37)). У подібних випадках суд може задовольнити вимогу орендаря про визнання укладеним договору на новий строк (додаткової угоди до договору).

Водночас необхідною умовою вирішення спору є встановлення правомірності і добросовісності поведінки орендаря, дотримання ним порядку реалізації свого права в межах орендних правовідносин сторін та відповідність приписам законодавства проекту договору.

Це означає, що для поновлення договору оренди орендар до закінчення строку оренди мав завчасно, у розумний строк (якщо такий строк не був встановлений договором) звернутися до орендодавця з офертою, тобто з проектом відповідного договору, а орендодавець мав розглянути цей проект і або погодитися з ним, або відхилити, або за необхідності провести з орендарем переговори щодо нового строку оренди або зміни умов.

Рішенням Господарського суду Київської області від 30.09.2019 в справі №911/1200/18, залишеного без змін постановою Північного апеляційного суду Київської області від 18.12.2019, яке набрало законної сили 18.12.2019 визнано укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі №00029 від 23.02.2012 редакції викладеній в резолютивній частині рішення, зокрема, внесено зміни до п.8. договору оренди землі № 00029 від 23.02.2012 та викладено його в наступній редакції: договір укладено терміном до 23 лютого 2024 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

20.12.2023 позивачем на адресу відповідача направлено лист за вих. №20/12/23-01 від 23.12.2023, у якому позивач просив укласти договір оренди землі з кадастровим номером :01:006:0044 на новий строк з правом прологації, до вказаного листа позивачем долучено, зокрема, проект додаткової угоди, що підтверджується описом вкладення цінного листа №964 та чеком поштового відділення.

Проте, будь-яких доказів розгляду зазначеного вище листа у визначеному законом порядку матеріали справи не містять.

Відповідно до частини четвертої статті 33 Закону України "Про оренду землі" при укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Матеріали справи не містять доказів, що відповідач у будь-який спосіб повідомив позивача про неможливість досягнення домовленості щодо розміру орендної плати чи інших умов договору.

З урахуванням вище наведеного, встановивши факт належного виконання позивачем умов договору оренди, не надсилання відповідачем у встановлений законом строк відмови у поновленні договору на новий строк, продовження використання позивачем земельної ділянки після закінчення строку дії договору, сплати орендної плати, суд прийшов до висновку про обґрунтованість доводів позивача про наявність підстав для поновлення договору оренди землі № 00029 від 23.02.2012 на новий строк згідно приписів ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст.74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст.79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на наведені вище норми, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі № 00029 від 23.02.2012 в редакції, запропонованій позивачем.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1) Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРОГРАД ГОСТОМЕЛЬ» до Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області про визнання укладеною додаткової угоди задовольнити.

2) Визнати укладеною додаткову угоду між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОБРОГРАД ГОСТОМЕЛЬ» (08133, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Молодіжна, буд. 16, нежиле приміщення 21, оф. 5, ідентифікаційний код 43295686) та Гостомельською селищною радою Бучанського району Київської області (08290, Київська обл., Бучанський р-н, смт. Гостомель(з), вул. Свято-Покровська, буд. 125, ідентифікаційний код 04360617) про поновлення договору оренди землі №00029 від 23.02.2012, у наступній редакції:

«ДОДАТКОВА УГОДА

про поновлення Договору оренди землі № 00029 від 23.02.2012

сел. Гостомель ________________2024 року

Гостомельська селищна рада Бучанського району Київської області, код платника податків за , місцезнаходження: 08290, Київська обл., м. Ірпінь, смт. Гостомель, вул. Свято-Покровська, 125, в особі __________________________, який діє у відповідності до Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні», надалі іменується «Орендодавець», з однієї сторони, та

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОБРОГРАД ГОСТОМЕЛЬ», код платника податків за , місцезнаходження: Україна, 08133, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Молодіжна, буд. 16, нежиле приміщення 21, офіс 5, в особі директора __________________, який діє на підставі Статуту, надалі іменується «Орендар», з другої сторони, керуючись ст. 33 Закону України «Про оренду землі», вирішили укласти за взаємною згодою дану Додаткову угоду про поновлення Договору оренди землі №00029 від 23.02.2012 про наступне:

1. Поновити Договір оренди землі №00029 від 23.02.2012, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОБРОГРАД ГОСТОМЕЛЬ» (код за ) та Гостомельською селищною радою Бучанського району Київської області на підставі рішення п`ятнадцятої сесії шостого скликання Гостомельської селищної ради від 16.02.2012 за № 367-15-VІ, рішення Гостомельської селищної ради № 1057-59-VІІ «Про заміну сторони у договорі оренди земельної ділянки» від 16 січня 2020 року предметом якого є передача в оренду земельної ділянки площею 0,7010 га для будівництва багатоповерхових жилих будинків з вбудованими приміщеннями та мансардами розташованої за адресою: Київська обл., смт. Гостомель, вул. Свято-Покровська, 73 кадастровий номер 321094900:01:006:0044.

2. Внести зміни до п.8. Договору оренди землі № 00029 від 23.02.2012 і викласти його у наступній редакції:

«п. 8. Договір укладено терміном до 23 лютого 2030 року. Після закінчення строку Договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.»

3. Інші умови Договору оренди землі №00029 від 23.02.2012, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОБРОГРАД ГОСТОМЕЛЬ» (код за ) та Гостомельською селищною радою Бучанського району Київської області, не змінені цією додатковою угодою, залишаються чинними у тій редакції, в якій вони викладені сторонами раніше, і сторони підтверджують їх обов`язковість для себе.

4. Дана Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору оренди землі №00029 від 23.02.2012, складена при повному розумінні Сторонами її умов та термінології українською мовою у двох автентичних примірниках, які мають однакову юридичну силу по одному примірнику для кожної із Сторін.

5. Ця Додаткова угода вважається укладеною і набирає чинності з моменту її підписав Сторонами і діє до повного виконання зобов`язань по Договору оренди землі №00029 від 23.02.2012. Право оренди згідно даної Додаткової угоди підлягає реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно. Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

6. РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН:

Орендодавець

Гостомельська селищна рада Бучанського району Київської області

Адреса: 08290, Київська обл., м. Ірпінь, смт. Гостомель, вул. Свято-Покровська, 125

IBAN UA

Код за

_______________________________

Орендар:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОБРОГРАД ГОСТОМЕЛЬ»

Адреса: 08133, Київська обл., Києве Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Молодіжна, буд. 16, нежиле приміщень 21, офіс 5

IBAN НОМЕР_1 в АБ «УКРГАЗБАНК»

Код за

Директор

______________________________

3) Стягнути з Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області (08290, Київська обл., Бучанський р-н, смт. Гостомель(з), вул. Свято-Покровська, буд. 125, ідентифікаційний код 04360617) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРОГРАД ГОСТОМЕЛЬ» (08133, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Молодіжна, буд. 16, нежиле приміщення 21, оф. 5, ідентифікаційний код 43295686) 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. судового збору.

4) Після набрання рішенням суду законної сили видати наказ.

5) Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено та підписано 17.04.2025.

Суддя В.М. Антонова