РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.04.2025справа №910/1611/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/1611/25

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» (вул. Федорова Івана, буд. 32 літ. А, м. Київ, 03038; ідентифікаційний код 30859524)

до Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Інтер-Поліс» (вул. Володимирська, буд. 69, м. Київ, 01033; ідентифікаційний код 19350062)

про стягнення 160 000 грн,

без виклику представників сторін.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» (далі - Компанія) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Інтер-Поліс» (далі - Товариство) про стягнення 160 000 грн страхового відшкодування.

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

- 20.07.2009 Компанією та Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (далі - ТОВ «Порше Лізинг Україна») укладено генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) №28-0199-0157 (далі - Генеральний договір); до Генерального договору 28.10.2019 укладено додаток №28-0199-0157/19/0235, предметом страхування якого є транспортний засіб «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- 12.09.2024 в м. Києві на вул. Еллана-Блакитного, 1, відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу «Volkswagen Tiguan» під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Ford Sierra», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 ;

- постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.10.2024 у справі №752/20339/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- на виконання умов Договору Компанія виплатила страхувальнику 279 301,69 грн страхового відшкодування, що підтверджується платіжною інструкцією від 11.10.2024 №83821, на підставі страхового акту від 11.10.2024 №STOKA-;

- цивільно-правова відповідальність автомобіля «Ford Sierra» як страхувальника на момент ДТП була застрахована Товариством (поліс №217120403, за яким ліміт по майну становить 160 000 грн, а франшиза - 0 грн).

2. Стислий виклад заперечень відповідача

Товариство 06.03.2025 подало суду відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що правові висновки Верховного Суду України та Верховного Суду в аналогічних справах.

3. Стислий виклад відповіді позивача на відзив

Компанія 06.03.2025 подала суду відповідь на відзив, в якій вказала про те, що наведені відповідачем правові висновки касаційної інстанції не мають відношення до даного спору.

4. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

20.07.2009 Компанією та ТОВ «Порше Лізинг Україна» укладено Генеральний договір, до якого 28.10.2019 укладено додаток №28-0199-0157/19/0235, предметом страхування за яким є транспортний засіб «Volkswagen Tiguan».

12.09.2024 о 08:35 год в м. Києві на вул. Еллана-Блакитного, 1, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Ford Sierra», не обрав безпечної швидкості руху, не врахував стан проїжджої частини, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Tiguan», який перебував у правій смузі. Внаслідок цього автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдали матеріальних збитків.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.10.2024 у справі №752/20339/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

ТОВ «Порше Лізинг Україна» 12.09.2024 звернулося до позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Відповідно до звіту від 24.09.2024 №173525 про оцінку колісного транспортного засобу ринкова вартість автомобіля «Volkswagen Tiguan» до пошкодження складає 1 072 677,14 грн, значення коефіцієнту фізичного зносу - 0,5751, вартість відновлювального ремонту автомобіля - 1 026 984,43 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 507 309,40 грн (в тому числі ПДВ - 84 551,57 грн).

Згідно з ремонтною калькуляцією від 24.09.2024 №173525 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Tiguan» склала 1 026 984,43 грн.

Листом від 03.10.2024 ТОВ «Порше Лізинг Україна» просило страхове відшкодування у сумі 279 301,69 грн перерахувати вигодонабувачу 2 (лізингоодержувачу за договором) відповідно до його заяви.

Компанією 11.10.2024 складено розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт №STOKA- на суму 279 301,69 грн, яку було перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю «Спрей Агро» платіжною інструкцією від 11.10.2024 №83821.

Цивільно-правова відповідальність автомобіля «Ford Sierra» як страхувальника на момент ДТП була застрахована Товариством (поліс №217120403, за яким ліміт по майну становить 160 000 грн, а франшиза - 0 грн).

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 14.10.2024 вих. №52431 на виплату (страхового) відшкодування у сумі 279 301,69 грн.

Товариство відповіді на зазначену заяву не надіслало, грошові кошти не перерахувало.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

За приписами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Вина ОСОБА_2 встановлена у судовому порядку (постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.10.2024 у справі №752/20339/24), а тому вказані обставини не потребують додаткового доведення, а відтак, шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля «Ford Sierra», повинна відшкодовуватися власником вказаного автомобіля.

Разом з тим, відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Цивільно-правова відповідальність автомобіля «Ford Sierra» як страхувальника на момент ДТП була застрахована Товариством (поліс №217120403, за яким ліміт по майну становить 160 000 грн, а франшиза - 0 грн).

Отже, Товариство зобов`язане виплатити Компанії кошти у сумі 160 000 грн.

ВИСНОВКИ

Так, у відзиві на позовну заяву відповідач вказує про те, що позивачем в порушення статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не було надано фото пошкодженого транспортного засобу та не проведено огляд транспортного засобу за участю представника Товариства, відтак, за доводами останнього, Компанія своїми діями позбавила відповідача можливості в порядку, визначеному статтями 33 і 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначити розмір шкоди.

Втім, позивачем до заяви від 14.10.2024 вих. №52431 на виплату (страхового) відшкодування, надісланої Товариству та отриманої ним 21.10.2024, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням, було додано копії таких документів: договору страхування; посвідчення водія; свідоцтва про реєстрацію ТЗ; довідки про пошкодження (первинна) або копія схеми місця ДТП; довідки про ДТП (обставини); акта огляду транспортного засобу; акта незалежної експертизи; оцінки вартості працездатних залишків; заяви страхувальника про настання страхового випадку; пояснень про обставини події; листа вигодонабувача зі згодою на виплату страхового відшкодування; заяви з реквізитами; страхового акта та розрахунка суми страхового відшкодування до нього; платіжного доручення; довіреності на право підпису.

З огляду на подані позивачем відповідачу документи, у разі наявності у Товариства необхідності здійснити самостійний огляд пошкодженого автомобіля, останнє не було позбавлене правова звернутися з відповідним листом щодо огляду автомобіля до Компанії.

Натомість Товариством було повністю проігноровано заяву Компанії. Жодного листування між сторонами даного спору стосовно поданої позивачем відповідачу заяви від 14.10.2024 вих. №52431 на виплату (страхового) відшкодування не велося.

Таким чином, доводи відповідача щодо відсутності у нього можливості визначити розмір шкоди є безпідставними.

Що ж до доводів Товариства стосовно неврахування Компанією при визначенні вартості автомобіля коефіцієнту фізичного зносу та невирахування франшизи і суми ПДВ з заявленої до стягнення у даному позові суми страхового відшкодування, то слід зазначити таке:

- відповідно до звіту від 24.09.2024 №173525 ринкова вартість автомобіля «Volkswagen Tiguan» до пошкодження складала 1 072 677,14 грн, значення коефіцієнту фізичного зносу - 0,5751, вартість відновлювального ремонту автомобіля - 1 026 984,43 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 507 309,40 грн (в тому числі ПДВ - 84 551,57 грн);

- сума франшизи врахуванню не підлягає, оскільки за полісом №217120403 франшиза становить 0 грн;

- положеннями пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобовязаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту;

- тобто, за змістом наведеного нормативного положення, сума зменшується на 20% (ПДВ) лише у випадку, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника); проте у даній справі мова йде про регресне відшкодування, а бенефіціаром є страховик потерпілої особи, а не її представник, а тому вказане нормативне положення не підлягає застосуванню.

З урахуванням наведеного Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 160 000 грн страхового відшкодування обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Також Компанія просить стягнути з Товариства 5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою і третьою статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої і частини п`ятої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

26.12.2024 Компанією (клієнт) і Адвокатським бюро «Гедз» (Бюро) укладено договір №20-12/24-ЮП про надання правової допомоги, за умовами якого Бюро на підставі Договору бере на себе зобов`язання з надання такої юридичної допомоги: захищати інтереси клієнта за всіма, зокрема, господарськими справами, в яких клієнт бере участь як, зокрема, позивач з правом представляти інтереси клієнта, зокрема, в місцевих судах, з усіма правами, передбаченими процесуальним законодавством.

Згідно з атом виконаних робіт від 10.02.2025 вартість наданих позивачу послуг склала 5 000 грн.

Наведену суму позивач сплатив платіжною інструкцією від 10.02.2025 №6053.

Враховуючи обставини даної справи, її складність, предмет та підстави позовних вимог, а також задоволення позову, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000 грн є співрозмірними заявленим позовним вимогам, а тому вбачає за можливе у вказаній сумі витрати покласти на відповідача.

Стосовно заперечень відповідача проти стягнення наведеної суми витрат на професійну правничу допомогу, то надання адвокатом Гедз Ю.В. правничої допомоги у аналогічних справах не впливає на об`єм опрацьованих адвокатом документів та наданих послуг, а відтак і на вартість таких послуг.

За приписами статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76 - 79, 86, 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 247-252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» (вул. Федорова Івана, буд. 32 літ. А, м. Київ, 03038; ідентифікаційний код 30859524) до Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Інтер-Поліс» (вул. Володимирська, буд. 69, м. Київ, 01033; ідентифікаційний код 19350062) про стягнення 160 000 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Інтер-Поліс» (вул. Володимирська, буд. 69, м. Київ, 01033; ідентифікаційний код 19350062) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» (вул. Федорова Івана, буд. 32 літ. А, м. Київ, 03038; ідентифікаційний код 30859524): 160 000 (сто шістдесят тисяч) грн страхового відшкодування; 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору і 5 000 (п`ять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16.04.2025.

Суддя Оксана Марченко