РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.04.2025Справа № 910/1472/25
за позовом Комунального підприємства "Київський Метрополітен"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпульс матеріал плюс"

про стягнення штрафних санкцій у розмірі 7 159,88 грн,

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Київський Метрополітен" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпульс матеріал плюс" про стягнення штрафних санкцій у розмірі 7 159,88 грн.

В обґрунтування позовних вимог Комунальне підприємство "Київський метрополітен" стверджує, що Товариством з обмеженою відповідальністю " Імпульс матеріал плюс " не було виконано свій обов`язок за Договором №461-НХ-24 від 13.08.2024 з поставки товару, у зв`язку з чим наявні правові підстави для стягнення з відповідача нарахованого штрафу у розмірі 3 963,62 грн, а також пеню у розмірі 3 196,18 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у матеріалах справи документами.

Як вбачається з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» позивач та відповідач мають зареєстрований «Електронний кабінет» в підсистемі «Електронний суд» в Єдиній судовій інформаційно - телекомунікаційній системі.

Частиною 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З урахуванням зазначеного, ухвала Господарського суду міста Києва від 10.02.2025 про відкриття провадження надіслана до Електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» в ЄСІТС.

З наявного в матеріалах справи повідомлення про доставку електронного листа, яка отримана з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» вбачається, що документ в електронному вигляді" ст. 176 Ухвала про відкриття провадження у справі (без виклику сторін) по справі №910/1472/25 (суддя Зеленіна Н.І.) було надіслано позивачу та відповідачу до електронного кабінету. Дата отримання судом інформації про доставку документа в кабінет ЕС сторін: 12.02.2025.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Згідно абзацу 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Таким чином, у відповідності до приписів статті 242 Господарського процесуального кодексу України, позивачу та відповідачу було вручено ухвалу суду про відкриття провадження у справі - 12.02.2025.

Відповідач не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим їм процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

13.08.2024 між Комунальним підприємством «Київський метрополітен» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Імпульс матеріал плюс» укладено договір №461-НХ-24.

Відповідно до п. 1.1 договору відповідач (постачальник) зобов`язується поставити та передати у власність позивача (покупця) у встановлений строк садово-парковий інвентар, код 44510000-8 згідно з ДК 021:2015 «знаряддя» (далі - товар), згідно зі специфікацією (додаток 1) до договору, що є його невід`ємною частиною, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість.

Відповідно до п. 3.3 договору сума цього договору становить 195 869,88 грн у тому числі ПДВ 20% - 32 644,98 грн.

Відповідно до п. 5.1 договору поставка товару здійснюється партіями згідно з окремими письмовими замовленнями покупця, виходячи з його фінансових можливостей та виробничих потреб покупця. Замовлення направляється постачальнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення, при цьому копія замовлення направляється покупцем постачальнику електронною поштою або іншим незабороненим чинним законодавством України та узгодженим сторонами способом, з обов`язковим електронним повідомленням або відміткою про отримання замовлення постачальником.

Умовами п. 5.2 договору передбачено, що поставка замовленого товару (замовленої партії товару) здійснюється протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дати направлення покупцем письмового замовлення постачальнику.

Відповідно до п. 6.3.1. договору постачальник зобов`язаний поставити товару у строки, встановлені цим договором.

Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками обох сторін та скріплення підписів печатками сторін і діє до 31.12.2024 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Керуючись п. 5.1. договору для організації поставки товару покупцем було відправлено на адресу постачальника замовлення №1 від 29.08.2024 №17/11-430 на поставку товару на суму 94 657,68 грн з ПДВ.

За умовами п. 5.2. договору поставка партії товару здійснюється протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дати направлення покупцем письмового замовлення постачальнику.

Тобто, постачальник повинен був поставити покупцю замовлену партію товару до 29.09.2024 відповідно, проте, замовлена партія товару відповідачем у повному обсязі поставлено не було, в строк передбачений договором.

Відповідач поставив замовлену партію товару трьома партіями, вказана обставина підтверджується видатковими накладними від 26.09.2024 №РН-0002230 на суму 23 921,16 грн з ПДВ (20%), від 16.10.2024 №РН-0002349 на суму 3 780,00 грн з ПДВ (20%), від 24.10.2024 №РН-0002599 на суму 10 333,44 грн з ПДВ (20%).

Тобто поставка партії товару відбулась на загальну суму 38 034,60 грн. з ПДВ (20%).

Сума недопоставленого товару становить 56 623,08 грн з ПДВ (20%).

Враховуючи порушення строків поставки товару позивач звернувся до відповідача з претензією від 22.10.2024 №12/04-362 з вимогою сплатити штрафні санкції відповідно до п. 7.2 договору.

Претензія залишена відповідачем без задоволення.

Пунктом 7.3 Договору передбачено, що у разі прострочення поставки товару (партії товару) більш як на один місяць понад строк, визначений пунктом 5.2 Договору, Покупець має право в односторонньому порядку припинити дію цього Договору (повідомивши про це Постачальника письмово) стосовно непоставленого товару без будь-якої компенсації за збитки, які Постачальник поніс або може понести через таке розірвання Договору.

Станом на 31.10.2024 постачальником прострочено поставку товару на загальну суму 56 623,08 грн з ПДВ (20%), тому позивач відповідно до п. 7.3 договору повідомив відповідача про розірвання договору з 20.11.2024 (лист від 31.10.2024 №17/11-568).

Вказане слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позовні вимоги позивач мотивую тим, що відповідачем порушено зобов`язання з поставки товару, а тому керуючись умовами договору, зокрема п.7.2 договору, та нормами законодавства, постачальник повинен сплати на користь покупця пеню, у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого товару за кожен день затримки, що становить 3 196,18 грн та штраф у розмірі 7 % від вартості непоставленого товару за прострочення поставки товару понад 30 (тридцять) днів, що становить 3 963,62 грн, разом - 7 159,88 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України унормовано, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 статті 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відтак, у відповідності до п. 5.2 Договору Товариство з обмеженою відповідальністю " Імпульс матеріал плюс " повинне було поставити Комунальному підприємству "Київський метрополітен" згідно замовлення №1 до 29.09.2024 включно.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Оскільки у відповідності до умов 5.1, 5.2 Договору відповідач повинен був поставити товар позивачу до 29.09.2024 включно, однак такий товар не був поставлений у встановлений Договором строк, то відповідно Товариство з обмеженою відповідальністю " Імпульс матеріал плюс " є таким, що з 30.09.2024. прострочило виконання своїх зобов`язань з постачання товару за Договором.

Відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку з поставки товару не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно - господарські санкції (частини перша, друга статті 217 Господарського кодексу України). Штрафними санкціями відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом положень частин четвертої і шостої статті 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно приписів ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2. Договору передбачено, за порушення строків поставки товару (партії товару) або поставки товару не в повному обсязі, замовленому Покупцем, відповідно до п. 5.2 Договору, Постачальник сплачує пеню у розмірі 0,1% вартості непоставленого товару за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості непоставленого товару.

Отже, суд здійснивши перерахунок нарахованої позивачем пені і штрафу, дійшов висновку про його арифметичну вірність та наявність підстав для стягнення в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин позовні вимоги Комунального підприємства "Київський метрополітен" підлягають задоволенню, а з Товариства з обмеженою відповідальністю " Імпульс матеріал плюс " підлягає стягненню пеня у розмірі 3 196,18 грн та штраф у розмірі 3 963,62 грн.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства "Київський Метрополітен" - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпульс матеріал плюс" (02081, м. Київ, вул. Затишна, 7Б, ) на користь Комунального підприємства "Київський Метрополітен" (03056, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 35, ) штрафні санкції в загальному розмірі 7 159 (сім тисяч сто п`ятдесят дев`ять) грн 88 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна