ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2025 р. Справа №907/935/21

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді (доповідача) МАТУЩАКА О.

суддів КРАВЧУК Н.М.

СКРИПЧУК Н.М.

За участю секретаря судового засідання Телинько Я.П.

За участю представників учасників від:

скаржника Кордас Ж.А. - в порядку самопредставництва;

кредиторів: ТОВ «БСП Оіл» - Краснікова О.В., Сочка В.І. - адвокати;

ТОВ «Закарпатська нафтогазова компанія» - Кіт У.В., Сочка В.І. - адвокати;

учасників (засновників)

боржника ОСОБА_1 особисто;

розглянувши апеляційні скарги 1) Державного публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Украгролізинг (вх.ЗАГС №01-05/3464/24 від 28.11.24)

2) Демчана Олександра Івановича(вх.ЗАГС №01-05/3464/24 від 28.11.24)

на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2024 (повний текст ухвали складено 18.11.2024, суддя Ремецькі О.Ф.)

у справі №907/935/21

за заявою ініціюючого кредитора Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг", м. Київ

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Васстел", м. Мукачева, Закарпатська область

В С Т А Н О В И В:

Господарський суд Закарпатської області ухвалою від 22.11.2021 відкрив провадження у справі про банкрутство боржника за заявою ініціюючого кредитора, визнав його безспірні грошові вимоги, ввів процедуру розпорядження майном та призначив розпорядником майна, арбітражного керуючого Демчана О.І.

Ухвалою суду від 06.10.2022 затверджено реєстр вимог кредиторів боржника, до переліку яких увійшли:

1) Державне ПАТ «НАК «Украгролізинг» у сумі 3 692 331,27, з яких: 81 662,00 грн вимоги 1-ї черги; 3 199 269,70 грн - вимоги 4-ї черги; 411 399,57 грн - вимоги 6 черги;

2) ПАТ «АБ «Південний» у розмірі 6 374 873,20 грн, з яких: 16 462,00 грн - вимоги 1-ї черги; 6 358 411,20 грн - забезпечені вимоги (позачергово);

3) ТОВ «Закарпатська нафтогазова компанія» у сумі 14 841 862,73 грн, з яких вимоги: 4 962,00 грн 1-ї черги; 10 453 000,66 грн 4-ї черги; 4 383 900, 07 грн 6-ї черги;

4) ТОВ «БСП ОІЛ» у сумі 1 880 227,45 грн, з яких: вимоги 4 962,00 грн 1-ї черги; 1553 854,20 грн 4-ї черги; 321 411,25 грн 6-ї черги.

Постановою суду першої інстанції від 08.03.2023 визнано боржника - ТОВ «Васстел» банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, і ліквідатором призначено того ж арбітражного керуючого Демчана О.І.

Означена постанова суду першої інстанції скасована постановою Західного апеляційного господарського суду від 01.08.2023, а справу повернуто до суду першої інстанції на стадію розпорядження майном, яка триває станом на дату ухвалення цієї постанови суду апеляційної інстанції.

Рішенням загальних зборів кредиторів згідно протоколу №2 від 10.11.2022, обрано комітет кредиторів у складі представників від кредиторів: ДПАТ «НАК «Урагролізинг» з 3 199 голосами; ТОВ «Закарпатська нафтова компанія» з 10 453 голоси та ТОВ «БСП Оіл» з 1 553 голоси. Головою комітету кредиторів обрано представника від ТОВ «Закарпатська нафтова компанія».

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції від 04.11.2024 відсторонено арбітражного керуючого Демчана О.І. від виконання повноважень розпорядника майна ТОВ «Васстел» та призначено арбітражного керуючого Ракущинця А.А. розпорядником майна боржника на підставі рішення комітету кредиторів від 11.09.2023. Також цією ж ухвалою зобов`язано арбітражного керуючого Демчана О.І. протягом десяти днів з дня отримання ухвали, передати арбітражному керуючому Ракущинцю А.А. бухгалтерську та всю іншу документацію боржника, печатки і штампи, матеріальні та всі інші цінності банкрута, документацію, пов`язану зі здійсненням процедури розпорядження майном у цій справі за актом приймання-передачі, копію якого надати суду.

Означена ухвала мотивована тим, що в силу положень абз. 3 ч. 4 ст. 28 КУзПБ не визначено обов`язку для комітету кредиторів обґрунтовувати чи мотивувати таке клопотання, а навпаки - вказано про право комітету кредиторів в будь-який час звернутися до господарського суду з клопотанням про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень незалежно від наявності підстав. Визначальним на думку суду є саме волевиявлення більшості членів комітету кредиторів, незважаючи на форми такого волевиявлення та порядок скликання, місце проведення та спосіб проведення (голосування) засідання такого комітету кредиторів.

Не погоджуючись із такою ухвалою, ініціюючим кредитором та розпорядником майна (арбітражним керуючим) Демчаном О.І. подано до суду апеляційної інстанції апеляційні скарги з вимогами про скасування такого судового рішення суду першої інстанції та про відмову у задоволенні клопотання комітету кредиторів про відсторонення арбітражного керуючого Демчана О.І. від виконання обов`язків розпорядника майна.

Загалом, такі апеляційні скарги обґрунтовані тотожними доводами та обставинами. Зокрема:

- скликано комітет кредиторів, на якому прийнято рішення про припинення повноважень арбітражного керуючого Демчана О.І., не розпорядником майна, а окремими кредиторами і в порушення раніше визначеного рішенням комітету кредиторів порядку та способу проведення шляхом опитування, а фактично було проведено у офісному приміщенні одного із представників членів комітету кредиторів;

- рішення комітету кредиторів від 11.09.2023 про припинення повноважень арбітражного керуючого Демчана О.І. прийнято заінтересованими щодо боржника членами комітету кредиторів;

- не враховано відсутність підстав для відсторонення арбітражного керуючого Демчана О.І. від виконання повноважень розпорядника майна;

- не досліджено заяву арбітражного керуючого Ракущинця А.А. про призначення його розпорядником майна та обставин наявності конфлікту інтересів;

- не досліджено судом першої інстанції та не враховано спільних, злагоджених дій боржника , ТОВ «БСП Оіл» та ТОВ «Закарпатська нафтова компанія» щодо виведення активів боржника з метою неможливості проведення розрахунку з реальними кредиторами.

Відзив на апеляційні скарги від представника конкурсного кредитора ТОВ «Закарпатська нафтова компанія» від 05.03.2025 залишено судом апеляційної інстанції без розгляду на підставі ч.2 ст. 118, ч.2 ст. 207 та ч.ч.1,2 ст. 267 ГПК України у зв`язку із пропуском процесуального строку, встановленого судом на подання відзиву на апеляційні скарги без клопотання про його відновлення.

Присутні у судових засіданнях суду апеляційної інстанції представник ініціюючого кредитора та безпосередньо арбітражний керуючий Демчан О.І. підтримали доводи та заперечення, викладені у апеляційних скаргах, просили їх задовольнити, а представники відповідно від конкурсних кредиторів: ТОВ «БСП Оіл», ТОВ «Закарпатська нафтогазова компанія» та представник учасників боржника, відповідно залишити без змін оскаржуване судове рішення суду першої інстанції з підстав, загалом зазначених у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.

Дослідивши усі суттєві для вирішення цього спору обставини справи в сукупності з доводами та запереченнями представників учасників провадження у справі про банкрутство, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необгрунтованність апеляційних скарг, і як наслідок, залишення без змін оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Отже, в матеріалах справи наявні докази про те, що арбітражному керуючому Демчану О.І. за його офіційною адресою: 01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри, 16/108, оф. 17 одним із кредиторів повідомленнями було надіслано 22.03.2023, 11.05.2023 та 05.06.2023 вимоги про скликання комітету кредиторів, яке належало б провести у м.Ужгороді, в приміщенні «ZOOM room» по вул.Крилова, 10 (2-й поверх) що підтверджується текстами вимог та поштовими накладними з описами вкладення де зазначено номер телефону отримувача .

Оскільки такі вимоги розпорядником майна виконані не були, ТОВ «Закарпатська нафтогазова компанія» надіслала повідомлення усім членам комітету кредиторів та розпоряднику майна про самостійне скликання комітету кредиторів на 11.09.2023 о 11 год. 00 за тією ж адресою, що зазначалася у попередніх трьох вимогах.

Надсилання таких вимог в адреси членів комітету кредиторів та безпосередньо в адресу арбітражного керуючого (розпорядника майна) підтверджується поштовими описами вкладення та поштовими накладними від 02.09.2023.

Сторонами не заперечується той факт, що в силу ч.3 ст. 48 КУзПБ конкурсний кредитор ТОВ «Закарпатська нафтогазова компанія» володіє більше ніж третиною кількості голосів згідно реєстру вимог кредиторів, тому мала право на самостійне скликання такого комітету кредиторів.

Рішенням комітету кредиторів згідно протоколу від 11.09.2023 на яких були присутніми лише два члени комітету кредиторів, представники від ТОВ «Закарпатська нафтогазова компанія» (10 453 голоси) та ТОВ «БСП Оіл» (1 554 голоси), одноголосно вирішено припинити повноваження арбітражного керуючого Демчана О.І. від виконання обов`язків розпорядника майна та просити суд призначити новим розпорядником майна, арбітражного керуючого Ракущинця А.А.

При цьому, під час проведення такого засідання комітету кредиторів були відсутніми розпорядник майна Ракущинець О.І. та представник ініціюючого кредитора ДПАТ «НАК «Украгролізинг» з 3 199 голосами.

Зі змісту вказаного вище протоколу засідання комітету кредиторів від 11.09.2023 не вбачається обговорення про будь-які недоліки у роботі розпорядника майна Демчана О.І. і відповідно про мотиви прийняття саме такого рішення про припинення його повноважень.

Окрім цього, попереднім протоколом загальних зборів комітету кредиторів від 10.11.2022 було прийнято рішення про проведення усіх наступних зборів кредиторів та зборів комітету кредиторів в режимі відеоконференції з використанням безкоштовного додатку Zoom в порядку, визначеному п.1-2 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ.

В силу змісту п.1-2 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ, проведення засідань зборів кредиторів та комітету кредиторів, є правом, а не обов`язком учасників провадження у справі про банкрутство.

Постановляючи дану постанову, судом апеляційної інстанції також береться до уваги, що в силу ч. 4 ст.28 КУзПБ (в редакції, чинній на дату прийняття рішення комітетом кредиторів), арбітражний керуючий може бути відсторонений господарським судом від виконання повноважень розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого санацією, ліквідатора, керуючого реалізацією за його заявою.

Відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень здійснюється господарським судом за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою у разі:

1) невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого;

2) зловживання правами арбітражного керуючого;

3) подання до суду неправдивих відомостей;

4) відмови арбітражному керуючому в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом;

5) припинення діяльності арбітражного керуючого;

6) наявності реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Якщо заяву про відсторонення арбітражного керуючого подано не учасником провадження у справі, така заява залишається судом без розгляду.

Комітет кредиторів має право в будь-який час звернутися до господарського суду з клопотанням про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень незалежно від наявності таких підстав.

За наявності підстав для відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень або за клопотанням комітету кредиторів господарський суд протягом 14 днів постановляє ухвалу про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень.

Беручи до уваги межі апеляційного перегляду та підстави апеляційної скарги, враховуючи вимоги ч.ч.1, 2 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції зазначає, що дослідженню в межах апеляційного провадження підлягає право ініціатора на скликання засідання комітету кредиторів та саме волевиявлення більшості комітету кредиторів.

При цьому, відповідно до ч.6 ст.48 КУзПБ під час проведення процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів представляє комітет кредиторів, утворений відповідно до цього Кодексу.

З огляду на таке, судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що зі змісту абз. 3 ч. 4 ст.і 28 КУзПБ, повнота виконання обов`язків ліквідатора арбітражним керуючим не розглядається ( не досліджується), оскільки виходячи із її змісту не вбачається жодних додаткових умов для відсторонення ліквідатора (арбітражного керуючого), окрім як наявність клопотання комітету кредиторів.

Мотивування відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень, згідно з приписами абз.2 ч.4 ст.28 КУзПБ, є необхідним лише у разі, якщо відсторонення здійснюється господарським судом за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою.

Окрім цього, як підтверджується означеними вище, підтвердженими доказами, в силу ч.3 ст. 48 КУзПБ конкурсний кредитор ТОВ «Закарпатська нафтогазова компанія» володіє більше ніж третиною кількості голосів згідно реєстру вимог кредиторів, тому мала право на самостійне скликання такого комітету кредиторів після нерозгляду та незадоволених його трьох письмових вимог про скликання зборів комітету кредиторів.

Наведене відповідає правовому висновку Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеному у п. 120 постанови від 20.05.2021 у справі № 922/3369/19.

Матеріали справи не містять доказів перешкод для участі ДПАТ «НАК «Украгролізинг» 11.09.2023 у засіданні комітету кредиторів.

Участь ДПАТ «НАК «Украгролізинг» 11.09.2023 у засіданні комітету кредиторів не вплинула б та не змінила б прийняте його більшістю рішення про відсторонення арбітражного керуючого Демчана О.І.

Що стосується доводів апелянтів про те, що у поштових відправленнях про скликання комітету кредиторів, відправником був зазначений неправильний номер телефону отримувача (арбітражного керуючого) та щодо призначення засідання комітету кредиторів всупереч раніше прийнятого рішення комітету кредиторів від 10.11.2022про проведення наступних засідань лише в режимі відеоконференцзвязку, то судом апеляційної інстанції береться до уваги таке.

Відповідно до ч.3 ст.12 КУзПБ, під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено).

Відповідно до абз. 2 п. 1-6 Прикінцевих та перехідних положень КУЗПБ тимчасово, під час дії воєнного стану, а також протягом шести місяців після його припинення чи скасування збори (комітет) кредиторів можуть проводитися у режимі відеоконференції.

Тобто, зазначеною нормою передбачено право, а не обов`язок проведення зборів та комітету кредиторів у режимі відеоконференції.

З огляду на такі обов`язки арбітражного керуючого, враховуючи те, що ним виконуються функції кризисного менеджера як особи, що надає публічні послуги і має відповідне державне свідоцтво на зайняття такою діяльністю і призначений на виконання таких функцій легітимним судом, зазначення у поштовій кореспонденції невірного його контактного номеру телефону, не може бути підставою системного залишення поза увагою офіційної поштової кореспонденції на тривалий строк.

Відповідно до ч.4 ст. 11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (рішення ЄСПЛ у справах «Волчлі проти Франції», ТОВ «Фріда» проти України»).

Враховуючи принцип недопущення надмірного формалізму, закріплений у правових висновках Верховного Суду та визнаний Європейським судом з прав людини, формальні помилки, які були допущені під час скликання та розсилання повідомлень про скликання засідання комітету кредиторів, а також щодо місця їх проведення, визначеного ініціатором скликання після невиконання розпорядником майна законних вимог в сукупністю із законодавчо закріпленими обов`язками розпорядника майна діяти добросовісно і розсудливо, не можуть впливати на законність по суті правильно вирішеного спору у судовій справі і розцінюється судом апеляційної інстанції як надмірний формалізм.

Щодо інших доводів апеляційних скарг в частині голосування на зборах 11.09.2023 заінтересованими особами, то судом апеляційної інстанції береться до уваги таке.

Аналіз визначення терміну «заінтересовані особи стосовно боржника» (ст. 1 КУЗПБ), положень абз. 2 ч. 9 ст. 48 та ч. 5 ст. 52 КУзПБ (в чинній на час спірних правовідносин) дає суду підстави для висновку, що вимоги кредиторів, які є заінтересованими особами стосовно боржника, не враховувалися при голосуванні з приводу прийняття рішення про припинення повноважень розпорядника майна.

З будь-яких інших питань, віднесених до компетенції комітету кредиторів та зборів кредиторів, норми КУЗПБ не містили обмежень у голосуванні таких кредиторів.

Станом на момент прийняття 11.09.2023 комітетом кредиторів рішення про припинення повноважень розпорядника майном Демчана О.І., ТОВ «Закарпатська нафтогазова компанія» не відповідає встановленим критеріям заінтересованої особи стосовно боржника, оскільки не створене за участю боржника, не здійснює контроль над ним, не є юридичною особою, контроль над якою здійснює боржник, не перебуває з ТОВ «Васстел» під контролем третьої особи, не є власником боржника.

Предметом позову у справі № 907/935/21 (907/957/22) за наслідками розгляду якого апелянти стверджуються про заінтересованість кредитора, було визнання недійсним договору безпроцентної поворотної позики від 11.10.2017, що був укладений між ТОВ «Закарпатська нафтогазова компанія» та ТОВ «Васстел», господарським судом Закарпатської області у рішенні від 28.03.2023 та Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 23.01.2024 не встановлювалися наявність або відсутність у ТОВ «Закарпатська нафтогазова компанія» ознак заінтересованості стосовно боржника у розумінні поняття, наведеного у ст. 1 КУзПБ.

З цих підстав судові рішення у вказаній справі не впливали на право ТОВ «Закарпатська нафтогазова компанія» голосувати з питань відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень.

За встановлених апеляційним судом обставин, голоси ТОВ «Закарпатська нафтогазова компанія» та ТОВ «БСП Оіл» при вирішенні питання про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень.

Щодо призначення оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції нового розпорядника майна Ракущинця А.А., то суд бере до уваги таке.

Згідно з ст. 1 КУзПБ, термін «реальний конфлікт інтересів» та «потенційний конфлікт інтересів» вживаються у цьому Кодексі у значеннях, наведених у Законі України «Про запобігання корупції».

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів визначає як суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень, а потенційний конфлікт інтересів як наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Наявності приватного інтересу у арбітражного керуючого Ракущинця А.А., суперечностей між його приватним інтересом та службовими повноваженнями, визначеними ст. 12 КУзПБ, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до ст. 1 КУзПБ, заінтересовані особи стосовно боржника - юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює контроль над боржником, юридична або фізична особа, контроль над якою здійснює боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, які входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство, а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їхні діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, щодо яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими; для цілей цього Кодексу заінтересованими особами стосовно арбітражного керуючого чи кредиторів визнаються особи в такому самому переліку, як і заінтересовані особи стосовно боржника.

Апеляційним судом встановлено, що арбітражний керуючий Ракущинець А.А. не підпадає під жодну категорію осіб, заінтересованих стосовно боржника ТОВ «Васстел», його кредиторів та засновників.

З матеріалів наданих суду представником учасників боржника, що ПП «Лаон» через засновників якого один із апелянтів пов`язує особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не здійснює господарську діяльність з 2021, а його директору ОСОБА_2 не здійснюється нарахування та виплата заробітної плати, дивідендів, премій чи інших доходів.

Уповноважена особа засновників ТОВ «Васстел» ОСОБА_1 не є кінцевим бенефіціарним власником ПП «Лаон».

Уповноважена особа засновників ТОВ «Васстел» ОСОБА_1 не має власних майнових інтересів у даній справі, оскільки є представником засновників боржника, а не безпосередньо самим засновником боржника.

За встановлених обставин апеляційний суд приходить до висновку про відсутність ознак реального і потенційного конфлікту інтересів у розумінні ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» та заінтересованості у розмінні ст. 1 КУзПБ в арбітражного керуючого Ракушинця А.А.

Відповідно до ч.4 ст. 11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що надала відповіді на усі істотні доводи сторін, які мають значення при прийнятті судового рішення у цій справі.

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, доводи апеляційних скарг не спростовують правомірних та обґрунтованих висновків місцевого господарського суду, а тому ухвала суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції за апелянтами.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 270, 275, 276, 281- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційні скарги Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» та арбітражного керуючого Демчана О.І. залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2024 у справі №907/935/21 без змін.

2. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції залишити за апелянтами.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення з урахуванням положень ст. 9 КУзПБ.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду.

Справу повернути до Господарського суду Закарпатської області.

Головуючий (суддя-доповідач) О.І. МАТУЩАК

Судді Н.М. КРАВЧУК

О.С. СКРИПЧУК