СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

17 квітня 2025 року м. Харків Справа № 922/4814/24

Східний апеляційний господарський суд у складі судді-відповідача: Плахова О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроінвест", м. Дніпро, (вх.860 Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 18.03.2025 у справі №922/4814/24 (суддя Аюпова Р.М., ухвалене в м.Харків, дата складення повного тексту 18.03.2025)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроінвест", м. Дніпро,

до відповідача: Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", м. Харків,

про стягнення коштів у розмірі 119424,93грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроінвест" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", в якій просило суд:

- стягнути з Акціонерного товариства «Українські Енергетичні Системи» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроінвест» інфляційні у розмірі 80574,92грн. та 3% річних у розмірі 25465,03грн., що нараховані на заборгованість, стягнену рішенням господарського суду Харківської області від 09.10.2020 у справі №922/2500/20.

- стягнути з Акціонерного товариства «Українські Енергетичні Системи» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроінвест» інфляційні у розмірі 11895,16грн. та 3% річних у розмірі 1489,82грн., що нараховані на заборгованість стягнену додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 26.10.2020 у справі № 922/2500/20.

- в порядку ч. 2 ст. 625 ЦКУ та ч. 10 ст. 238 ГПКУ зобов`язати орган, що здійснюватиме примусове виконання:

- нарахувати відповідачу інфляційні втрати, як це передбачено ч. 2 ст. 625 ЦКУ, за весь період прострочення оплати боргу, що не був врахований в рішенні суду, починаючи з 15.11.2024, по дату повного погашення боргу, за формулою:

Сінф.втрат = Сп х Пс,

Де:

Сінф.втрат сума інфляційних втрат за період прострочки.

Сп - загальна сума грошової заборгованості разом з інфляційними втратами на початок періоду.

Пс індекс інфляційного розрахунку за весь період прострочки, розрахунок, якого здійснюється за формулою:

Пс = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

ІІz - індекс інфляції за останній місяць прострочення,

та стягувати ці інфляційні втрати з відповідача, якщо буде мати місце примусове виконання рішення;

Розрахунок інфляційних втрат в позові виконано станом на 15.11.2024;

- нараховувати відповідачу 3 % річних, як це передбачено ч. 2 ст. 625 ЦКУ, за весь період прострочення оплати боргу, що не був врахований в рішенні суду, починаючи з 28.12.2024, по дату повного погашення боргу, за формулою:

Сума санкції = Ск x 3 % (ст. 625 ЦКУ) x Д : 365 : 100, де

Ск загальна сума грошової заборгованості разом з інфляційними втратами на кінець періоду,

Д - кількість днів прострочення,

та стягувати даний відсоток з відповідача на користь позивача, якщо буде мати місце примусове виконання рішення.

Розрахунок суми 3 % річних в позові виконано станом на 28.12.2024.

- стягнути з Акціонерного товариства «Українські Енергетичні Системи» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроінвест» суму судового збору у розмірі 3028,00грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.03.2025 у справі №922/4814/24 в задоволенні позову відмовлено частково; стягнуто з Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроінвест" - 4099,31грн. 1% річних, 61908,80грн. збитків від інфляції, 1673,63грн. судового збору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроінвест" з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Харківської області від 18.03.2025 у справі №922/4814/24 в частині незадоволених позовних вимог, та прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Одночасно апелянт звернувся з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Харківської області від 18.03.2025 у справі №922/4814/24.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя - доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Так, статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", розмір ставки за подання позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено розмір ставки за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, що становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви, скарги.

Частиною 4 статті 6 Закону України "Про судовий збір" визначено, що якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2024 рік", встановлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2024 у розмірі 3028,00грн.

З огляду на те, що апелянтом оскаржується рішення господарського суду Харківської області від 18.03.2025 у справі №922/4814/24 в частині незадоволених позовних вимог в розмірі 119424,93грн., судовий збір за подання апеляційної скарги становить 3633,60грн.

Проте, як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, скаржником не додано доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Щодо клопотання апелянта про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на рішення суду, суддя-доповідач зазначає, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати (стаття 115 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною першою статті 116 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Враховуючи вимоги процесуального законодавства, перебіг строку на апеляційне оскарження починається з наступного дня після настання події, яким зокрема є день вручення йому відповідного рішення суду.

Судова колегія зазначає, що оскаржуване рішення ухвалено 18.03.2025, повний текст якого складено 18.03.2025, копію рішення отримано скаржником 19.03.2025 о 04:50 годині, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу в особистий кабінет сторони (суддею-доповідачем у справі було здійснено витяг із системи ДСС з відомостями про доставку електронного документу (рішення суду першої інстанції).

Пунктом 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення

Отже, строк на апеляційне оскарження розпочався 20.03.2025 та закінчився 08.04.2025.

З матеріалів доданих до апеляційної скарги вбачається, що апелянтом було подано апеляційну скаргу до господарського суду Харківської області засобами поштового зв`язку 11.04.2025, отже скаржник звернувся з пропуском строку на подання апеляційної скарги на рішення суду на 3 дні.

Суддя-доповідач зазначає, що практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції") від 16.12.1992 року).

Розглянувши подане заявником апеляційної скарги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, з метою недопущення порушення права особи на доступ до правосуддя, визначених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 129 Конституції України, суддя-доповідач вважає, що строк апелянтом пропущено з поважних причин, у зв`язку з чим він підлягає поновленню.

Разом з тим, з урахуванням, тих обставин, що апелянтом до апеляційної скарги не було додано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, суддя-доповідач дійшов висновку, що відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України зазначене є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням 10-денного строку з дня вручення.

Керуючись ст. 174, ст. 234, п. 2 ч.3 ст. 258, ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя- доповідач

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроінвест" на рішення господарського суду Харківської області від 18.03.2025 у справі №922/4814/24 залишити без руху.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю "Євроінвест" усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3.Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя О.В. Плахов