ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2025 р. Справа № 910/325/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

секретар Місюк О.П.

за участю

представників: позивача - Рудніцький О.Л., Васюк М.М.;

відповідача - Янушевич О.Ю.

розглянувши заяву Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ"

про ухвалення додаткового рішення,

подану за результатами розгляду апеляційної скарги Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2024 (повне рішення складене 04.11.2024)

та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2024 (повне рішення складене 15.11.2024)

у справі №910/325/24 (суддя - Карабань Я.А.)

за позовом ОСОБА_1

до Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ"

про визнання недійсним рішення загальних зборів.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ", у якому просив визнати недійсним рішення загальних зборів членів відповідача від ряду №27, оформлене протоколом загальних зборів членів кооперативу від ряду №27 від 20.02.2022.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.10.2024 (повне рішення складене 04.11.2024) у справі №910/325/24 позов ОСОБА_1 задоволено, визнано недійсним рішення загальних зборів членів Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" від ряду №27, яке оформлене протоколом загальних зборів членів кооперативу від ряду №27 від 20.02.2022.

Додатковим рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2024 (повне рішення складене 15.11.2024) у справі №910/325/24 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково, стягнуто з Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 35000,00 грн.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, Автогаражний кооператив по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення та додаткове рішення і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову та покласти судові витрати на позивача. В апеляційній скарзі відповідач також повідомив, що він очікує понести в апеляційному суді витрати на професійну правничу орієнтовно у розмірі 20000,00 грн, докази чого буде надано відповідно до вимог процесуального закону.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2024 апеляційну скаргу у справі №910/325/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2024 відкрито апеляційне провадження у справі №910/325/24 та призначено її до розгляду на 17.12.2024.

13.12.2024 Автогаражним кооперативом по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" подано заяву про зупинення апеляційного провадження у справі №910/325/24 до перегляду судових рішень судовою палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №910/14503/23 у подібних правовідносинах.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2024 зупинено апеляційне провадження у справі №910/325/24 до перегляду судових рішень судовою палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №910/14503/23 у подібних правовідносинах.

До суду 03.03.2025 від представника відповідача надійшла заява про поновлення апеляційного провадження у справі №910/325/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2025 поновлено апеляційне провадження у справі №910/325/24 та призначено її до розгляду на 01.04.2025.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2025 апеляційну скаргу Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" задоволено, рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2024 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2024 у справі №910/325/24 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю, а витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції, покладено на позивача.

04.04.2025 у встановлений процесуальний строк через електронний кабінет від представника Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, згідно якої заявник просить стягнути з ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку зі скасуванням рішення суду першої інстанції у розмірі 35000,00 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом апеляційної скарги у розмірі 17000,00 грн, що разом складає 52000,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 заяву призначено до розгляду у судовому засіданні на 15.04.2025 та встановлено позивачу строк до 14.04.2025 включно на подання клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

До суду 09.04.2025 від представника Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" надійшла заява про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яку ухвалою від цього ж дня задоволено.

11.04.2025 від представника позивача також надійшла заява про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яку ухвалою від цього ж дня задоволено.

14.04.2025 представником позивача подано клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, у якій останній просить:

- зменшити розмір витрат Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" за розгляд справи у суді апеляційної інстанції з 17000,00 грн до 3000,00 грн;

- відмовити повністю у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції;

- у випадку задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції - зменшити розмір витрат з 35000,00 грн до 2000,00 грн.

У засідання суду 15.04.2025 з`явилися представники сторін та надали пояснення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, підтримавши позиції, викладену у письмових заявах.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. ч. 3 та 4 ст. 244 ГПК України).

Автогаражний кооператив по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" просить суд стягнути з позивача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції, у розмірі 35000,00 грн, а також витрати, понесені в апеляційному суді, у розмірі 17000,00 грн, що разом складає 52000,00 грн.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

У клопотанні про зменшення витрат на професійну правничу допомогу позивач зазначає, що у суді першої інстанції відповідач не подавав заяву про ухвалення додаткового рішення разом з доказами понесених витрат на професійну правничу допомогу, що, у свою чергу, позбавляє права відповідача на стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції.

Проте, апеляційний суд відхиляє вказані аргументи з огляду на наступне.

Апеляційним судом встановлено, що на виконання вимог ч. 1 ст. 124 ГПК України відповідач у своїй першій заяві по суті спору - відзиві на позовну заяву наводив попередній розрахунок судових витрат та вказав, що очікує понести судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40000,00 грн. Водночас, відповідач також зазначив, що відповідну заяву з детальним описом робіт (наданих послуг) про розподіл витрат буде подано відповідно до вимог процесуального закону.

Як визначено в ч. 8 ст. 129 ГПК України, докази на підтвердження понесення судових витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В суді першої інстанції спір було вирішено на користь позивача, тому саме представником ОСОБА_1 було подано заяву про ухвалення додаткового рішення з доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу. При цьому, подання відповідних доказів відповідачем у такому випадку протягом п`яти днів після ухвалення рішення, якщо останній не подав докази до закінчення судових дебатів, не є доцільним з огляду на положення ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Водночас, у зв`язку зі скасування судом апеляційної інстанції судових рішень Господарського суду міста Києва та ухваленням нового рішення вже на користь відповідача, у останнього виникає право на відшкодування понесених судових витрат не лише в суді апеляційної інстанції, а і в місцевому господарському суді. При цьому, відповідач виконав вимоги процесуального закону та навів попередній розрахунок судових витрат і зробив відповідну заяву про подання доказів у порядку, визначеному ч. 8 ст. 129 ГПК України, як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції.

Як наслідок, аргументи позивача в частині наявності підстав для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції колегією суддів відхиляються.

За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч 5 та 6 ст. 126 ГПК України).

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, у ч. 5 ст. 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, також визначені положеннями ч. ч. 6, 7 та 9 ст. 129 цього кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення процесуального закону, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України).

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5-7 та 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч. ч. 5-7 та 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Висновки, аналогічні відображеним вище, викладені в постановах Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та 12.01.2023 у справі №910/8342/21.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, згідно зі ст. 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам ст. ст. 75-79 ГПК України.

Відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Цей закон формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Частинами 1 та 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру та погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення. Так, при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 52000,00 грн представником відповідача надано наступні докази:

- копію договору про надання правової допомоги №06/12/2023 від 06.12.2023, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Президіум Партнерс» та Автогаражним кооперативом по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Північ»;

- копію додатку №1 до договору про надання правової допомоги №06/12/2023 від 06.12.2023;

- розрахунок витрат на правничу (правову) допомогу у справі №910/325/24 під час розгляду судом першої інстанції;

- копію акту прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) №12/11/2024 від 12.11.2024 на суму 35000,00 грн;

- розрахунок витрат на правничу (правову) допомогу у справі №910/325/24 під час апеляційного розгляду;

- копію акту прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) №01/04/2025 від 01.04.2025 на суму 17000,00 грн.

Також в матеріалах справи міститься копія ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АВ №1110848 від 15.01.2024 на підтвердження повноважень адвоката Янушевича О.Ю. на представництво інтересів Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Північ» у Господарському суді міста Києва та Північному апеляційному господарському суді.

Відповідно до п. 1.1 договору про надання правової допомоги №06/12/2023 від 06.12.2023 клієнт доручає, а адвокатське об`єднання зобов`язується надавати за винагороду клієнту чи вказаним ним особам правову допомогу в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором.

Згідно з п. 1.2 договору правова допомога включає в себе, але не обмежується наступними діями, зокрема:

- надання усних та письмових юридичних консультацій, правових висновків, довідок з правових питань, що виникають з приводу діяльності клієнта;

- моніторинг судових справ клієнта;

- зустрічі з клієнтом щодо розробки тактики досудового врегулювання спорів, обговорення стратегії ведення справ, надання консультацій тощо;

- аналіз і планування стратегії судового представництва;

- представництво інтересів клієнта у судах, забезпечення власними силами адвокатського об`єднання участь представника у судових засіданнях з розгляду справ клієнта, підготовка та подання процесуальних документів.

Предмет договору може бути розширений за взаємною згодою сторін або уточнений в інших частинах договору (п. 1.3 договору).

Згідно з п. 4.1 договору вартість правової допомоги визначається на основі погодинних ставок адвокатського об`єднання відповідно до загальної кількості годин, фактично витрачених на надання правової допомоги за договором. Поточні ставки адвокатського об`єднання містяться у додатку №1, який є невід`ємною частиною цього договору. Адвокатське об`єднання зазначає загальну суму винагороди за надану правову допомогу у рахунках на оплату та у актах приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг). Розрахунок вартості наданої правової допомоги міститься у додатку до акту приймання-передачі виконаних робіт, який є його невід`ємною частиною.

Також, відповідно до п. 4.4 договору рахунок вважається дійсним до оплати протягом 10 (десяти) днів. Після закінчення вказаного строку адвокатське об`єднання виставляє повторний рахунок на оплату. Виставлення повторного рахунку на оплату не змінює строк виконання зобов`язань клієнтом по оплаті.

Позивач у клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги вказує на те, що до заяви про ухвалення додаткового рішення не було долучено рахунок та доказів оплати таких послуг. Як наслідок, правові підстави для задоволення заяви відповідача відсутні, оскільки не знайшли свого підтвердження.

Апеляційний суд вказує на те, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Отже, відсутність рахунків та доказів оплати відповідачем наданих послуг не свідчить про те, що такі послуги не надавалися, та те, що витрати Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Північ» не підлягають розподілу між сторонами.

Додатком №1 до договору про надання правової допомоги №06/12/2023 від 06.12.2023 визначено ставки адвокатського об`єднання, зокрема:

- складання процесуальних документів у справі (позов, відзив, заперечення на відповідь на відзив, клопотання, заяви, апеляційні скарги, касаційні скарги тощо) - 1000,00 грн/год.;

- участь у судовому засіданні - 3000,00 грн.

Зі змісту наданих розрахунків витрат на правничу (правову) допомогу та актів прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) №12/11/2024 від 12.11.2024 та №01/04/2025 від 01.04.2025 вбачається, що адвокатом надано клієнту в судах першої та апеляційної інстанцій наступну правову допомогу:

- підготовка та направлення усім учасникам справи та до суду відзиву на позов ОСОБА_1 у справі №910/325/24 - фактично витрачений час 20 год., загальна вартість послуги 20000,00 грн;

- участь представника відповідача у судовому засіданні Господарського суду міста Києва 07.02.2024 у справі №910/325/24 - фактично витрачений час 1 год., загальна вартість послуги 3000,00 грн;

- підготовка та направлення усім учасникам справи та до суду додаткових пояснень у справі №910/325/24 - фактично витрачений час 5 год., загальна вартість послуги 5000,00 грн;

- участь представника відповідача у судовому засіданні Господарського суду міста Києва 17.09.2024 у справі №910/325/24 - фактично витрачений час 1 год., загальна вартість послуги 3000,00 грн;

- підготовка та направлення усім учасникам справи та до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами у справі №910/325/24 - фактично витрачений час 4 год., загальна вартість послуги 4000,00 грн;

- витрати на підготовку адвокатом апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2024 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2024 у справі №910/325/24 - фактично витрачений час 10 год., загальна вартість послуги 10000,00 грн;

- підготовка та направлення усім учасникам справи та до суду клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі №910/325/24 - фактично витрачений час 0,5 год., загальна вартість послуги 500,00 грн;

- участь представника відповідача в апеляційному розгляді 17.12.2024 за апеляційною скаргою АГК «Північ» у справі №910/325/24 - фактично витрачений час 1 год., загальна вартість послуги 3000,00 грн;

- підготовка та направлення усім учасникам справи та до суду клопотання про поновлення апеляційного провадження у справі №910/325/24 - фактично витрачений час 0,5 год., загальна вартість послуги 500,00 грн;

- участь представника відповідача в апеляційному розгляді 01.04.2025 за апеляційною скаргою АГК «Північ» у справі №910/325/24 - фактично витрачений час 1 год., загальна вартість послуги 3000,00 грн.

Загальна кількість витраченого часу на надання правової допомоги відповідачу в судах першої та апеляційної інстанцій у справі №910/325/24 становить 44 год, а загальна вартість послуг складає 52000,00 грн (35000,00+17000,00).

Вказані акти підписані сторонами без заперечень та скріплені печаткою відповідача.

Позивач у запереченнях на заяву відповідача посилається на наступне:

- вартість послуги з підготовки та направлення усім учасникам справи та до суду відзиву на позов є завищена, адже відзив написаний на 15 аркушах з мінімальною кількістю додатків, з відсутністю інших мотивів, які були викладені відповідачем в інших аналогічних спорах, що не може займати у адвоката 20 годин робочого часу, тому відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за написання відзиву слід зменшити до 1000,00 грн;

- щодо участі представника відповідача у судовому засіданні 07.02.2024, то у даному засіданні було витребувано реєстраційну справу АГК «Північ» і спір по суті не розглядався, а відтак відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в даній частині слід зменшити до 500,00 грн;

- щодо послуги з підготовки та направлення усім учасникам справи та до суду додаткових пояснень вартістю 5000,00 грн, то такі витрати взагалі не підлягають стягненню, оскільки дані додаткові пояснення протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.04.2024 були залишені без розгляду;

- щодо участі представника відповідача у судовому засіданні 17.09.2024, то в даному засіданні було оголошено перерву і спір по суті не розглядався, а відтак відшкодування витрат на професійну правничу допомогу слід зменшити до 500,00 грн;

- щодо послуги з підготовки та направлення усім учасникам справи та до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, то такі витрати взагалі не підлягає стягненню, оскільки розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення не є окремим судовим розглядом спору по суті;

- вартість послуги з підготовки апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2024 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2024 є завищеною, оскільки апеляційна скарга написана на 11 аркушах і зводиться до позиції Верховного Суду у аналогічних справах, що не може займати у адвоката 10 годин;

- витрати на професійну правничу допомогу в частині написання апеляційної скарги на додаткове рішення взагалі не підлягають стягненню, оскільки оскарження додаткового судового рішення не є окремим судовим розглядом спору по суті;

- щодо послуги з підготовки та направлення усім учасникам справи та до суду клопотання про зупинення апеляційного провадження, то такі витрати взагалі не підлягають стягненню, оскільки дане клопотання не стосується предмета спору, а подання останнього є правом скаржника;

- щодо участі представника відповідача у судовому засіданні 17.12.2024, то в даному засіданні було зупинено провадження і спір по суті не розглядався, а відтак відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в цій частині слід зменшити до 500,00 грн;

- щодо послуги з підготовки та направлення усім учасникам справи та до суду клопотання про поновлення апеляційного провадження у справі, то такі витрати взагалі не підлягають стягненню, оскільки дане клопотання було подане на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2024;

- щодо участі представника відповідача у судовому засіданні 01.04.2025, то адвокат Янушевич О.Ю. приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, а відтак останній не витрачав час на приїзд до суду та очікування судового засідання, тому відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в цій частині слід зменшити до 500,00 грн, при цьому за участь у засіданні по розгляду апеляційної скарги на додаткове рішення слід відмовити.

Також, ОСОБА_1 просить звернути увагу суду на те, що він був мобілізований до лав Збройних Сил України і з 16.09.2022 та по теперішній час виконує обов`язок щодо захисту територіальної цілісності України, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 . При цьому, частка заробітку (доходу) позивача йде на забезпечення військових потреб, а саме: обслуговування автомобілів, пальне, створення на місцях тимчасової дислокації придатних житлових умов, ремонт засобів радіоелектронної боротьби та багато чого іншого задля ефективного виконання бойових завдань. Крім того, позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог з підстав того, що Верховний Суд зробив висновок про те, що ОСОБА_1 обрав неналежний спосіб захисту, а не по суті спору, а відтак і апеляційна скарга відповідача задоволена з підстав наявності висновків Верховного Суду, а не тверджень відповідача по суті спору.

Підсумовуючи викладене, позивач вважає, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу у такому значному розмірі є способом надмірного збагачення відповідача разом з адвокатом і є по суті додатковим способом отримання доходу, а відтак розмір витрат на правничу допомогу відповідача за розгляд справи у суді апеляційної інстанції слід зменшити до 3000,00 грн. Щодо витрат за розгляд справи в суді першої інстанції, то позивач просить зменшити їх розмір до 2000,00 грн, якщо суд не знайде підстав для відмови в розподілі.

Апеляційний суд, дослідивши надані відповідачем докази на підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу, а також заперечення позивача, вважає за можливе зменшити розмір таких витрат. Водночас, частина витрат є взагалі необґрунтованою та має бути виключена з розподілу.

Так, суд погоджується з аргументами позивача з приводу того, що послуги з підготовки та направлення усім учасникам справи та до суду додаткових пояснень вартістю 5000,00 грн необхідно виключити з розподілу, оскільки дані додаткові пояснення протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.04.2024 були залишені без розгляду з огляду на пропуск відповідачем процесуального строку на їх подання.

В іншій частині колегія суддів зазначає про те, що відображена в актах інформація щодо наданих адвокатом відповідачу послуг підтверджується матеріалами справи, а тому такі витрати підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, суд відхиляє аргументи позивача з приводу необґрунтованості витрат, пов`язаних з підготовкою та направленням клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, написанням апеляційної скарги на додаткове рішення, а також участю у судовому засіданні 01.04.2025 по розгляду апеляційної скарги на додаткове рішення.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі №904/8884/21 зроблено висновки про те, що за загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішені всі інші, зокрема й процесуальні, питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також невирішення окремих процесуальних питань, зокрема розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення. Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, який усуває недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі №910/14524/22, у разі оскарження додаткового рішення, яким, зокрема, вирішено питання про судові витрати, результат такого оскарження залежить від результату вирішення судом спору по суті пред`явленого позову. Особа, яка понесла судові витрати під час апеляційного чи касаційного перегляду додаткового судового рішення про розподіл судових витрат, має право на відшкодування таких витрат, що відповідатиме принципу господарського судочинства, передбаченому у п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України. Під час вирішення цього питання суд має керуватися критеріями, визначеними у ч. 5 ст. 126 та ч. 5 ст. 129 ГПК України. Інакше розуміння позбавить особу права на відшкодування понесених нею судових витрат у разі необґрунтованого оскарження іншим учасником справи додаткового судового рішення, що нівелюватиме значення такої засади судочинства, як відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення.

Отже, апеляційний суд вказує на те, що витрати відповідача, пов`язані з ухваленням додаткового рішення та його оскарженням підлягають розподілу між сторонами.

Поряд з цим, суд погоджується з аргументами позивача та вважає завищеною вартість послуг з підготовки та направлення відзиву на позов, участі представника відповідача у судових засіданнях 07.02.2024, 17.09.2024, 17.12.2024 та 01.04.2025, а також підготовки і подання апеляційної скарги.

Так, усі заяви відповідача по суті спору як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді базуються на наявній судовій практиці, яка детально описана у постанові Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2025. Отже, дана справа не є унікальною з огляду на наявність значної кількості аналогічних справ, що перебувають та перебували на розгляді у судах всіх інстанцій, а правова позиція відповідача не змінилася, оскільки в усіх цих спорах Автогаражний кооператив по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Північ» має статус відповідача. Як наслідок, наявні в матеріалах справи докази також є типовими для такої категорії справ, а заяви відповідача по суті спору кардинально не відрізняються від заяв, поданих під час розгляду інших подібних спорів.

Окрім цього суд, вважає завищеним розмір витрат адвоката відповідача на участь у судових засіданнях з розрахунку 3000,00 грн за одне засідання, оскільки більшість з таких засідань не були тривалими і на них вирішувались переважно процесуальні питання, пов`язані з витребуванням доказів та зупиненням провадження. Також у судовому засіданні 01.04.2025 адвокат Янушевич О.Ю. приймав участь в режимі відеоконференції, а відтак останній не витрачав час на приїзд до суду та очікування судового засідання.

Насамкінець, апеляційний суд також вважає за необхідне зазначити, що покладення на позивача судових витрат у заявленому відповідачем розмірі становитиме надмірний тягар для ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, мобілізований до лав Збройних Сил України і з 16.09.2022 та по теперішній час виконує обов`язок щодо захисту територіальної цілісності України, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин та складності справи, виходячи з характеру спірних правовідносин, обсягу матеріалів справи, наявності відповідних заперечень позивача щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи принципи співмірності та розумності, суд вважає за необхідне зменшити заявлену суму витрат за надану відповідачу в судах першої та апеляційної інстанцій правничу допомогу у справі №910/325/24 до 20000,00 грн.

Оскільки апеляційну скаргу відповідача задоволено та, відповідно, відмовлено у задоволенні позовних вимог, а отже судове рішення ухвалено на користь відповідача, витрати Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/325/24 задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Північ» (02232, місто Київ, вулиця Закревського, будинок 93, ідентифікаційний код 25661903) витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з розглядом справи в судах першої та апеляційної інстанції, у загальному розмірі 20000 (двадцять тисяч),00 грн.

3. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

4. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 23.04.2025.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко