ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

18.04.2025м. ДніпроСправа № 904/1765/25

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Дичко В.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" про забезпечення позову та додані до неї матеріали у справі № 904/1765/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" (02160, м. Київ, просп. Соборності, буд. 15, )

до відповідача 1: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ),

відповідача 2: Приватного сільськогосподарського підприємства "с.Журавлина" (52664, Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Журавлинка, вул. Солов`їна, буд.47-а, )

про визнання недійсним акта приймання - передачі майна та скасування рішень державного реєстратора

Суддя Дичко В.О.

Без виклику (повідомлення) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 та Приватного сільськогосподарського підприємства "с.Журавлина", в якому просить:

- визнати недійсним акт приймання - передачі майна (що підлягає обов`язковій реєстрації), серія та номер: 1, виданий 27.05.2024, зареєстрований у реєстрі за № 2716, 2717, 2718 приватним нотаріусом І.І. Вовк;

- скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Покровської селищної ради Дніпропетровської області Скляр Юлії Сергіївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 73470000 від 04.06.2024 щодо нежитлових будівлі зерносховища, ангара за адресою: АДРЕСА_2 ;

- скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Покровської селищної ради Дніпропетровської області Скляр Юлії Сергіївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 73469667 від 04.06.2024 щодо комплексу нежитлових будівель загальною площею 139 кв.м, який складається з А-1 будівля АЗС, Б-1 будівля ПММ, В-1 будівля слюсарів, Г-1 будівля комірника, Ж-1 будівля насосної станції, З-1 вбиральня, за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт Покровське, вул. Промислова, буд. 1;

- скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Покровської селищної ради Дніпропетровської області Скляр Юлії Сергіївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 73559893 від 10.06.2024 щодо 1/2 частки нежитлової будівлі (кормоцеху) загальною площею 1 032,9 кв.м, яка складається з А-1 нежитлова будівля кормоцеху, а - прибудова до будівлі кормоцеху, за адресою: АДРЕСА_3 .

Як убачається з позовної заяви, позивачем у складі учасників справи визначено відповідачем 1 фізичну особу - ОСОБА_1 .

Судом здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру, на який отримано відповідь № 1305658 від 18.04.2025 про зареєстроване місце проживання фізичної особи - відповідача 1.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2024 у справі № 904/990/24, яке набрало законної сили 30.09.2024, солідарно стягнуто з Фізичної особи - підприємця Кукленка Миколи Володимировича та Приватного сільськогосподарського підприємства "Журавлинка" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" 2 804 169 грн основної заборгованості, 202 155,83 грн пені, 525 781,62 грн штрафу, 266 877,80 грн 40%річних та судовий збір.

На виконання вказаного рішення Господарським судом Дніпропетровської області 12.11.2024 видано 4 накази.

Позивач зазначає, що за відкритими за наказами суду виконавчими провадженнями не отримав грошові кошти, оскільки встановлено, що в ОСОБА_1 та Приватного сільськогосподарського підприємства "Журавлинка" відсутні грошові кошти на рахунках та об`єкти нерухомого майна.

При цьому об`єкти нерухомого майна за реєстраційними номерами 17348226, 207, 242 за актом приймання - передачі майна № 1 від 27.05.2024, зареєстрованим у реєстрі за № 2716, 2717, 2718 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області І.І. Вовк, прийняті до статутного капіталу Приватного сільськогосподарського підприємства "с.Журавлина", директором якого є ОСОБА_1 .

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" вважає, що укладання оспорюваного акта приймання - передачі нерухомого майна свідчить про недобросовісність відповідача 1, його ухилення від виконання взятих на себе зобов`язань перед позивачем, оскільки відчуження належного йому на праві власності майна відбулося з метою уникнення звернення стягнення на його майно як боржника.

17 квітня 2025 року через підсистему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно Приватного сільськогосподарського підприємства "с.Журавлина", яким є:

1) 1/2 частка нежитлової будівлі (кормоцеху) з реєстаційним номером об`єкта нерухомого майна: 140 загальною площею 1 032,9 кв.м за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт Покровське, пров. Заливний, 59а;

2) нежитлові будівлі зерносховища, ангара (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 207), які складаються з літ. 1-Б - ангар площею 581,6 кв.м, літ. 1-В зерносховище площею 1 131,7 кв.м, за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Журавлинка, вул. Солов`їна, буд. 47а;

3) комплекс нежитлових будівель загальною площею 139 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 242), які складаються з А-1 будівля АЗС, Б-1 будівля ПММ, В-1 будівля слюсарів, Г-1 будівля комірника, Ж-1 будівля насосної станції, З-1 вбиральня, за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт Покровське, вул. Промислова, буд. 1.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову вказує, що оскільки ОСОБА_1 не бажає виконувати перед позивачем боргові зобов`язання, що свідчить про недобросовісний характер дій відповідача 1 та наміри уникнути виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2024 у справі №904/990/24, у тому числі шляхом приховання свого нерухомого майна, Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" убачає існування достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову про визнання недійсним фраудаторного правочину може унеможливити ефективний захист порушених прав заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Позивач наполягає, що відповідач 2 наразі жодним чином не обмежений у праві відчужити нерухоме майно, чим фактично унеможливити задоволення грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг". Є обґрунтовані припущення вважати, що конструкція з подальшим прихованням нерухомого майна може повторитися та значною мірою вплинути на можливість позивача (заявника) звернути стягнення на зазначене нерухоме майно.

Щодо вжиття заходів зустрічного забезпечення Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" вважає їх застосування недоцільним.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що вказана заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання рішення суду.

Під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позовної заяви.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У п.п. 47-48 постанови від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при розгляді заяви про забезпечення позову ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3)співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (п. 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Адекватність заходів забезпечення позову, що застосовуються господарським судом, визначається їх відповідністю вимогам, на забезпечення яких вони вживаються. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав, про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, що можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19.10.2021 у справі № 903/533/21.

Підставами забезпечення позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3)необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття цих заходів.

Таким чином, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З приводу вжиття заходів забезпечення позову у спорах з немайновими вимогами об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 зазначила, що у разі звернення позивача до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 25.02.2019 у справах № 924/789/18 та № 924/790/18, від 21.02.2020 у справі № 910/9498/19, від 13.08.2021 у справі № 902/1264/20.

Предметом позову у справі № 904/1765/25 є немайнові вимоги про визнання недійсним акта приймання - передачі майна та скасування рішень державного реєстратора. Разом з тим, об`єктом правовідносин, з яких виник спір (предмет правочину), є нерухоме майно, відчужене за оспорюваним актом.

Майнові вимоги позивача на загальну суму 3 798 984,25 грн, підтверджені рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2024 у справі № 904/990/24, можуть бути задоволені за рахунок нерухомого майна, вказаного в оспорюваному акті, шляхом його примусової реалізації в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Натомість, у випадку здійснення Приватним сільськогосподарським підприємством "с.Журавлина" дій, спрямованих на відчуження нерухомого майна третім особам, навіть у разі задоволення судом позовної заяви за результатами розгляду справи № 904/1765/25, захист інтересів позивача не буде ефективним, а поновлення його порушених прав стане неможливим. Імовірність учинення відповідачем 2 таких дій підтверджується попередніми діями ОСОБА_1 , який є директором Приватного сільськогосподарського підприємства "с.Журавлина", при укладанні оспорюваного акта приймання - передачі нерухомого майна. З урахуванням попередньої цілеспрямованої поведінки відповідача 1, є обґрунтованими доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг", що існують реальні, цілком обґрунтовані припущення про можливість подальших дій, спрямованих на відчуження нерухомого майна та унеможливлення фактичного виконання як можливого рішення у справі № 904/1765/25, так і рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2024 у справі №904/990/24.

Оцінюючи обґрунтованість та адекватність заходів забезпечення позову, щодо яких подана відповідна заява, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову спроможне унеможливити ефективний захист чи поновлення порушених (оспорюваних) прав та інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Одним із завдань господарського судочинства згідно з ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів юридичних осіб.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право на доступ до правосуддя, а відповідно до ст. 13 Конвенції (право на ефективний засіб правового захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Складовою права на справедливий суд, гарантованого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є виконання рішення господарського суду. Право на суд було б ілюзорним, якби судові рішення залишалися не виконуваними. Зокрема, в п. 40 рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" зазначено, що право на суд було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Європейський суд з прав людини в п. 77 рішення від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" (заява № 11901/02) указав, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Ураховуючи вищевикладене, застосування обраних заявником заходів забезпечення позову спрямовано, насамперед, на забезпечення ефективності судового захисту та упередження можливості порушення прав та законних інтересів позивача.

Суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову, щодо яких подано заяву, сприятиме запобіганню порушення прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" на час вирішення спору в суді і в разі задоволення позову забезпечить захист прав і законних інтересів позивача.

Отже, заходи забезпечення позову, із заявою про застосування яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" звернулось до суду, є розумними, адекватними та ефективними способами забезпечення позову та відповідають меті вжиття заходів забезпечення позову, якою є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів заявника, а також уникнення ускладнень чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг", за захистом яких звернулось до суду.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає заявлені позивачем заходи забезпечення позову обґрунтованими, адекватними та співмірними з позовними вимогами та такими, що забезпечують збалансованість інтересів сторін.

Згідно з ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Наразі суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Згідно з ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись статтями 2, 86, 136-140, 144, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" (вх. №16324/25 від 17.04.2025) про забезпечення позову - задовольнити.

2. Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності Приватному сільськогосподарському підприємству "с.Журавлина" (52664, Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Журавлинка, вул. Солов`їна, буд. 47-а, ), а саме:

- 1/2 частку нежитлової будівлі (кормоцеху) загальною площею 1 032,9 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 140), за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт Покровське, пров. Заливний, 59а;

- нежитлові будівлі зерносховища, ангара загальною площею 1 713,3 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 207), які складаються з літ. 1-Б - ангар площею 581,6 кв.м, літ. 1-В зерносховище площею 1 131,7 кв.м, за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Журавлинка, вул. Солов`їна, буд. 47а;

- комплекс нежитлових будівель загальною площею 139 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 242), який складається з А-1 будівля АЗС, Б-1 будівля ПММ, В-1 будівля слюсарів, Г-1 будівля комірника, Ж-1 будівля насосної станції, З-1 вбиральня, за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт Покровське, вул. Промислова, буд. 1.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" (02160, м.Київ, просп. Соборності, буд. 15, )

Боржник: Приватне сільськогосподарське підприємство "с.Журавлина" (52664, Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Журавлинка, вул. Солов`їна, буд.47-а, )

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом, набирає законної сили з дати її постановлення та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Дата набрання ухвалою судою законної сили - 18.04.2025.

Строк пред`явлення ухвали суду до виконання становить три роки - до 19.04.2028.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню незалежно від пред`явлення до примусового виконання.

Учасники судового процесу мають право звернутися до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову повністю чи частково.

Ухвала суду може бути оскаржена у строк та в порядку, передбачені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.О. Дичко