ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Чернівці

16 квітня 2025 року Справа № 926/645/25

Суддя Господарського суду Чернівецької області Гушилик С.М., за участю помічника судді Петровської В.С., яка за дорученням судді виконує повноваження секретаря судового засідання, розглянувши справу №926/645/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія (08132, Київська обл., Бучанський р-н, м.Вишневе, вул.Київська, 8-В)

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Будсервіс (58000, м.Чернівці, вул.Січових Стрільців, 1-А)

За участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Приватного акціонерного товариства ДТЕК Київські регіональні електромережі (04136, м.Київ, вул.Стеценка, 1-А)

Про стягнення заборгованості в сумі 665558,88 грн

За участі представників сторін:

Від позивача: Кротов О.Ю. представник (дов.№145 від 01.04.2025р.)

Від відповідача: не з`явився

Від третьої особи: не з`явився

Судове засідання проведене в режимі відеоконференції в системі відеоконференцзв`язку EasyCom.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Будсервіс про стягнення заборгованості за договором постачання електричної енергії споживачу №420094531 від 08.12.2021 року в сумі 665558,88 грн, з яких: 608696,69 грн основного боргу, 48972,37 грн інфляційних та 7889,82 грн 3% річних.

В обгрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що 08.12.2021 року між ним та відповідачем укладено договір №420094531 про постачання електричної енергії споживачу на умовах комерційної пропозиції постачальника Стандарт-1 шляхом підписання заяви-приєднання. На виконання умов якого позивачем в період з квітня по серпень 2024 року було поставлено відповідачу електричну енергію за яку останній провів розрахунок не в повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 608696,69 грн та мало наслідком нарахування інфляційних в розмірі 48972,37 грн та 3% річних в розмірі 7889,82 грн.

25.02.2025 року відділом документального та інформаційного забезпечення суду зареєстровано матеріали позовної заяви за вх.№645, яку відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано судді Гушилик С.М.

Ухвалою суду від 26.02.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 20.03.2025 року. Цією ж ухвалою до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено ПАТ ДТЕК Київські регіональні електромережі.

Ухвалами суду від 20.03.2025 року та від 02.04.2025 року відкладено судове засідання та задоволено заяву представника позивача Палька М.О. (вх.№748 від 05.03.2025р.) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду.

Ухвалою суду від 11.04.2025 року задоволено заяву представника позивача Кротова О.Ю. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду.

14.04.2025 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі (вх.№1588).

В судовому засіданні 16.04.2025 року представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В свою чергу, представники відповідача та третьої особи повторно не з`явились, причину неявки суду не повідомили, хоча належним чином про дату, час та місце судового засідання повідомлені, відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Суд зазначає про належне ним виконання обов`язку щодо повідомлення усіх учасників справи про час, дату та місце розгляду справи, зокрема відповідача повідомлено, шляхом надіслання ухвал суду в електронній формі до його Електронного кабінету, оприлюдненням в електронній формі в Державному реєстрі судових рішень та надіслано поштовим зв`язком на його юридичну адресу: м.Чернівці, вул.Січових Стрільців, 1-А, яка зазначена у витязі з ЄДР.

Згідно з ч.ч.5, 7 ст.6 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Як визначено ч.11 ст.242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Абзацом 2 зазначеної норми врегульовано, що якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

В пунктах 41-42 постанови Верховного Суду від 30.08.2022 року у справі №459/3660/21 викладена правова позиція, що довідка про доставку документа в електронному вигляді до Електронного кабінету є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення.

За змістом ст.2 Закону України Про доступ до судових рішень, кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. (Постанова Верховного Суду від 11.12.2018 року у справі №921/6/18.).

Ухвали суду були внесені до АСДС та автоматично направлені в електронний кабінет відповідача та третьої особи, про що свідчать довідки про доставку електронних листів, отже суд констатує про повідомлення сторін належним чином про час, дату та місце розгляду справи, однак, своїми процесуальними правами останні не скористалися.

З врахуванням наведеного, а також вжиття судом всіх передбачених чинним законодавством заходів повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду спору по суті, суд приходить висновків про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача та третьої особи за наявними у справі документами.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відносини, пов`язані з розподілом, купівлею-продажем та постачанням електричної енергії споживачам регулюються Законом України Про ринок електричної енергії від 13.04.2017 року №2019-VIII (далі - Закон).

Закон також визначає організаційні засади функціонування ринку електричної енергії в Україні та відповідно до ст.1 Закону: - аддміністратор комерційного обліку електричної енергії - юридична особа, яка забезпечує організацію та адміністрування комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії, а також виконує функції центральної агрегації даних комерційного обліку; - електропостачальник - суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу; - оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності; постачальник послуг комерційного обліку - суб`єкт господарювання, який надає послуги комерційного обліку на ринку електричної енергії відповідно до вимог цього Закону;

Товариство з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія (далі - постачальник) являється електропостачальником, що здійснює діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №429 від 14.06.2018 року.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312 (далі - ПРРЕЕ).

Пунктом 1.2.7 ПРРЕЕ встановлено, що постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу та укладається в установленому цими Правилами порядку.

08.12.2021 року ТОВ Науково-виробниче підприємство Будсервіс звернулось до ТОВ Київська обласна енергопостачальна компанія (далі ТОВ КОЕК) із заявою приєднання, вказавши відомості щодо об`єкту споживання: Київська обл., Бучанський р-н, с.Софіївська Борщагівка, вул.Боголюбова, буд.9-А, буд.9-Б, буд.13-Б, буд.13-В (коди ЕІС-точок комерційного обліку: 62Z588, 62Z289, 62Z107, 62Z448, 62Z149, 62Z99), отже на підставі підписаної заяви приєднання між сторонами укладено договір №420094531 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - договір) на умовах комерційної пропозиції СТАНДАРТ-1.

У відповідності до розділу 1 договору він є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами з урахуванням ст.ст.633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов договору, умови якого розроблені відпоівдно до Закону України Про ринок електричної енергії та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312.

Відповідно до п.2.1 договору, за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно п.2.2 договору обсяг проданої споживачу електроенергії визначається Оператором системи розподілу, яким на території Київської області являється ПрАТ ДТЕК Київські регіональні електромережі (далі ПрАТ ДТЕК КРЕМ) і в силу п.11 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 року виконує функції адміністратора комерційного обліку електричної енергії.

Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком №2 до цього договору (п.5.1 договору).

Ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни (п.5.4 договору).

Розрахунковим періодом за цим договором календарний місяць (п.5.5 договору).

Згідно п.5.6 договору, розрахунки споживача здійснюються на розрахунковий рахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на розрахунковий рахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору.

Порядок оплати за електричну енергію встановлюється згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком №2 до цього договору. Оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку. При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати попередню оплату, оплату авансових та/або планових платежів за цим договором без отримання рахунку постачальника. З даними щодо складових ціни на електричну енергію, необхідними для визначення величин авансових та/або планових платежів, споживач може ознайомитися на веб-сайті постачальника. Не отримання споживачем рахунку постачальника не звільняє споживача від виконання зобов`язань з оплати електричної енергії згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією (п.5.7 договору).

Відповідно до п.6.2 договору, споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.

Докази визнання договору недійсним в матеріалах справи відсутні.

Позивач зазначає, що він свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та поставив відповідачу електричну енергію, проте, споживач всупереч вимог Закону, ПРРЕЕ та договору, сплату за фактично спожиту електричну енергію здійснив не в повному обсязі, в результаті чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем за період з квітня по серпень 2024 року в сумі 608693,69 грн, яка станом на дату подання позовної заяви не погашена.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.

Предметом спору у цій справі є матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем умов договору з оплати поставленої електричної енергії.

Судом встановлено, що договір укладено сторонами у письмовій формі, підписано повноважними представниками сторін, їх підписи посвідчено печатками, що відповідає приписами ст.181 Господарського кодексу України (далі ГК України), ст.ст.207, 208 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Відповідно, даний договір є правомірним правочином в силу ст.204 ЦК України, оскільки сторонами не доведено зворотного.

Проаналізувавши умови укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки електричної енергії (енергопостачання).

Відповідно до ч.1, 2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ст.56 Закону договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів (ч.3 ст.58 Закону).

Згідно ч.1 ст.275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Вимоги та правила, які регулюють взаємовідносини операторів систем розподілу, оператора системи передачі, користувачів системи розподілу та замовників послуг з приєднання щодо оперативного та технологічного управління системою розподілу, її розвитку та експлуатації, забезпечення доступу та приєднання електроустановок визначені, а взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, врегульовані, зокрема Законом України "Про ринок електричної енергії", Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №310, а також ПРРЕЕ.

Пунктом 2.3.11 ПРРЕЕ встановлено, що комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону України Про ринок електричної енергії, Кодексу комерційного обліку та цих Правил.

Постачальник послуг комерційного обліку (ПрАТ ДТЕК Київські регіональні електромережі) забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку (п.2.3.14 ПРРЕЕ).

У відповідності до п.4.3. ПРРЕЕ, ПрАТ ДТЕК Київські регіональні електромережі щомісячно надає ТОВ КОЕК інформацію в електронному вигляді про обсяг спожитої електричної енергії боржником протягом всього терміну дії договору.

Відповідно до п.4.8. ПРРЕЕ форма та порядок оплати визначаються в договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору). Після закінчення розрахункового періоду здійснюється коригування обсягів оплати, що була здійснена за цей розрахунковий період, відповідно до фактичного обсягу спожитої електричної енергії протягом відповідного розрахункового періоду.

За умовою п.4.10 ПРРЕЕ у разі постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги споживач за взаємною згодою сторін може здійснювати оплату спожитої електричної енергії у формі попередньої оплати.

За умовою п.4.12 ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та енергопостачальником здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем.

Рахунки-фактури за спожиту електричну енергію містять інформацію: про адресу об`єкту електропостачання, встановлений розрахунковий прилад обліку (електролічильник), ЕІС-код точки комерційного обліку, обсяг спожитої електричної енергії протягом певного періоду, тариф, вартість нарахованої електроенергії, сплачену суму за використану електроенергію, загальну вартість до сплати та кінцева дата сплати.

Обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить один місяць. Зчитування показів лічильника провадиться постачальником послуг комерційного обліку та/або оператором мережі, та/або споживачем щомісяця відповідно до умов договору. До моменту запуску інформаційного обміну між учасниками ринку через центральну інформаційно-комунікаційну платформу визначення обсягів електричної енергії для поточних розрахунків на ринку виконують оператори електричної мережі (п.п.6.1 п.6, п.п.7.1 п.7 Розділу XIII Перехідні положення Кодексом комерційного обліку електричної енергії).

Статтею 46 Закону встановлено, що Оператор системи розподілу, зокрема, забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Позивач звернувся до ПрАТ ДТЕК Київські регіональні електромережі з проханням надати інформацію щодо фактичного обсягу розподіленої електричної енергії протягом розрахункових періодів споживачу.

ПрАТ ДТЕК Київські регіональні електромережі надало довідку №04/530-8942 від 17.12.2024 року, в якій зазначило помісячний обсяг розподіленої електричної енергії відповідачу.

На підставі даних, отриманих від ПрАТ ДТЕК Київські регіональні електромережі, заявник формував та виставляв до сплати рахунки-фактури за електроенергію. Обсяги спожитої електричної енергії, адреса та номера лічильника вказані в рахунках-фактурах за період з квітня по серпень 2024 року.

В матеріалах справи міститься лист відповідача від 05.07.2024 року, в якому останній просив розтермінувати наявну заборгованість на 3 місяці, отже останній знав про наявність у нього заборгованості, проте, остання оплата за надані послуги ним була здіснена 13.09.2024 року.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, позивач за період з квітня по серпень 2024 року поставив відповідачу електричну енергію, що підтверджується актами приймання-передавання, проте відповідач в порушення умов договору спожив електричну енергію але, розрахунок не провів в повній мірі, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 608696,69 грн, отже, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу є обґрунтованими.

У зв`язку із простроченням відповідачем грошових зобов`язань, позивач нарахував інфляційні в розмірі 48972,37 грн період з 14.09.2024 року по 18.02.2025 року та 3% річних в розмірі 7889,82 грн за аналогічний період.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат в сумі 48972,37 грн за період з 14.09.2024 року по 18.02.2025 року та 3% річних в сумі 7889,82 грн за аналогічний період, суд вважає його таким, що відповідає приписам чинного законодавства, є арифметично вірним у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача нарахованих 3% річних та інфляційних підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Враховуючи наведені законодавчі приписи та з огляду на позицію сторін, здійснивши відповідну юридичну оцінку всіх доказів, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, які відповідачем не спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.2, 4, 5, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 194, 232, 233, 236-238, 240-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія (08132, Київська обл., Бучанський р-н, м.Вишневе, вул.Київська, 8-В), до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Будсервіс (58000, м.Чернівці, вул.Січових Стрільців, 1-А), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Приватного акціонерного товариства ДТЕК Київські регіональні електромережі (04136, м.Київ, вул.Стеценка, 1-А) про стягнення заборгованості в сумі 665558,88 грн - задовольнити в повному обсязі.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Будсервіс (58000, м.Чернівці, вул.Січових Стрільців, 1-А, код 37641184) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія (08132, Київська обл., Бучанський р-н, м.Вишневе, вул.Київська, 8-В, код 452094646) заборгованість сумі 665558,88 грн, в тому числі: основний борг в розмірі 608696,69 грн, 3% річних в розмірі 7889,82 грн, інфляційні втрати в розмірі 48972,37 грн та судовий збір в сумі 7986,71 грн.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.257 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Повне рішення складено та підписано 18.04.2025 року.

Суддя С.М. Гушилик