ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
22.04.2025 Справа №905/400/25
Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О. розглянув матеріали заяви Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", м.Київ
до боржника Відділу освіти Іллінівської сільської ради Краматорського району Донецької області, с.Іллінівка, Краматорський район, Донецька область
ВСТАНОВИВ:
В обґрунтування заявлених вимог заявник стверджує, що боржник не оплатив поставлену ним електричну енергію у грудні 2023 року згідно з актом №052493 купівлі-продажу електроенергії за грудень 2023 року від 31.12.2023 до договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", внаслідок чого у нього виникла заборгованість у розмірі 174725,28грн та вказане стало підставою нарахування 15% річних та інфляційних втрат.
Дослідивши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов до висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.
Згідно зі статтею 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: - заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу (п. 3 ч. 1) - із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (п. 8 ч. 1).
Поряд з цим, суд звертає увагу заявника на положення частини 2 статті 12 ГПК України, відповідно до яких наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні. Разом із тим лише той факт, що договірні зобов`язання не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.
Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. Звертаючись із заявою про видачу судового наказу, заявник повинен в тому числі подати документи, що свідчать про безспірність його вимог.
Наведене зумовлено тим, що під час розгляду заяви про видачу судового наказу суд не розглядає справу по суті, не встановлює обставин справи та не здійснює оцінку доказів щодо їх змагальності та достовірності, адже наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.
Суд констатує, що в матеріалах справи відсутній підписаний між сторонами Акт №052493 купівлі-продажу електроенергії за грудень 2023 року від 31.12.2023, на який посилається заявник, що могло б свідчити про безспірність заявлених вимог.
Водночас згідно з листом Відділу освіти Іллінівської сільської ради Краматорського району Донецької області від 03.10.2024 №06-04/138 у відповідь на вимогу про сплату боргу за спожиту електричну енергію в сумі 174725,28грн та штрафних санкцій, копія якого додана до заяви про видачу судового наказу, вбачається, що такі вимоги є спірними оскільки не визнаються Відділом освіти з підстав того, що договір на постачання електричної енергії не підписувався останнім з ДПЗД "Укрінтеренерго".
Разом з цим, суд зауважує, що вимога про стягнення з боржника 15% річних та інфляційних втрат не є грошовою заборгованістю за договором, яка може бути стягнута в порядку ст. 148 ГПК України, а є санкцією, яка має іншу правову природу, ніж договірна заборгованість, відповідно - стягнення санкції не може бути предметом заяви про видачу судового наказу.
Враховуючи вищевикладене, суд встановив, що згідно з п.3, п.8 частини 1 статті 152 ГПК України існують підстави для відмови заявнику у видачі судового наказу.
Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (частина 2 статті 152 ГПК України).
Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (частина 1 статті 153 ГПК України).
Керуючись статтями 147, 148, 150, 152, 153, 154, 234, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд
Ухвала суду набрала законної сили 22.04.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Східнго апеляційного господарського суду у строки, встановлені статтею 256 ГПК України.

Суддя М.О. Лейба