ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

16 квітня 2025 року Справа № 926/731/24

За позовом Чернівецької міської ради

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядженні земельною ділянкою шляхом знесення самочинної будівлі

Суддя Тинок О.С.

Секретар судових засідань Григораш М.І.

Представники:

від позивача Сьоміна І.В.

від відповідача Усманов М.А.

ВСТАНОВИВ:

Чернівецька міська рада звернулась до Господарського суду Чернівецької області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні Чернівецькою міською радою самовільно зайнятою земельною ділянкою розташованою на вул. Південно-Кільцева, 6-В, м. Чернівці, з кадастровим номером :01:002:0142, площею 0,1308 га, шляхом зобов`язання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 знести самочинно побудовану будівлю пункту обслуговування автотранспорту Шиномонтаж на вул. Південно-Кільцева, 6-В, м. Чернівці, та привести земельну ділянку у придатний до використання стан.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказував на те, що рішенням Чернівецької міської ради від 30 серпня 2022 року №835 було відмовлено відповідачу у наданні в оренду земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,1308 га (кадастровий номер :01:002:0142) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, у зв`язку із тим, що право оренди на такі ділянки набувається на конкурентних засадах.

Рішенням Чернівецької міської ради від 27 квітня 2023 року №1206 земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0142, площею 0,1308 га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі включено до переліку земельних ділянок для продажу у власність конкурентних засад.

При цьому, комісією візуальним оглядом, було встановлено, що на земельній ділянці комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади з кадастровим номером :01:002:0142, площею 0,1308 га, відповідачем збудовано будівлю пункту обслуговування автотранспорту Шиномонтаж, орієнтовними розмірами в плані 10м х 6м, чим самовільно зайнято земельну ділянку орієнтовною площею 0,0060 га за зазначеною адресою.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 березня 2024 року, справу №926/731/24 передано судді Тинок О.С.

11 березня 2024 року разом із позовною заявою позивач подав до суду клопотання про призначення земельно-технічної експертизи (вх. №732) на вирішення якої слід поставити наступне питання: - Яка конфігурація, проміри та площа земельної ділянки займається самочинно побудованою будівлею пункту обслуговування автотранспорту «Шиномонтаж», яка знаходиться на земельній ділянці комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади з кадастровим номером :01:002:0142 за адресою вул. Південно-Кільцева, 6-В, місто Чернівці? (відобразити схематично)

Провадження у справі відкрито ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 14 березня 2024 року, якою встановлено, що дану справу слід розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження, яке призначив на 01 квітня 2024 року.

01 квітня 2024 року відповідач подав до суду клопотання про відкладення судового засідання (вх. №921), у зв`язку із хворобою останнього. Окрім того, відповідач просив суд продовжити процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 01 квітня 2024 року постановлено: відкласти підготовче засідання на 22 квітня 2024 року; відкласти розгляд клопотання Чернівецької міської ради про призначення земельно-технічної експертизи (вх. №732) - до наступного судового засідання; продовжити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - до 15 квітня 2024 року.

22 квітня 2024 року представник відповідача направив на електронну адресу суду клопотання (вх. №1102), в якому останній просив суд: надати можливість ознайомитись з матеріалами справи, продовжити строк на подання відзиву на позовну заяву та відкласти підготовче засідання, у зв`язку із неотриманням відповідачем копії позовної заяви з додатками та задля реалізації стороною по справі правом на належне оформлення своєї позиції щодо заявлених позовних вимог.

Ухвалою суду від 22 квітня 2024 року відкладено підготовче засідання на 08 травня 2024 року та відкладено розгляд клопотання Чернівецької міської ради про призначення земельно-технічної експертизи (вх. №732) - до наступного судового засідання.

08 травня 2024 року представник відповідача через систему Електронний суд подав до суду клопотання (вх. №1309), в якому останній просив суд: клопотання позивача Чернівецької міської ради про призначення земельно-технічної експертизи задовольнити; оплату за проведення експертизи покласти на сторони відповідно до поставлених запитань; на розгляд експерту поставити також додаткові запитання.

У судовому засіданні 08 травня 2024 року судом оголошеного перерву до 15 травня 2024 року.

15 травня 2024 року представник відповідача направив на електронну адресу суду заяву (вх. №1413), в якій останній просив суд провести призначене судове засідання без участі представника відповідача, а також направив суду оновлений список питань, які відповідач вважав за необхідне поставити на розгляд експертам, а саме:

2.1. Чи розташована будівля «Шиномонтажу» за адресою вул. Південно-Кільцева, 6-В, місто Чернівці повністю чи частково на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0142? Якщо частково, то яка саме частина будівлі, у відсотковому відношенні, не перебуває на зазначеній земельній ділянці?

2.2. Чи буде нести «знесення» будівлі «Шиномонтажу» та демонтаж підпірної стінки, яка є цілісною конструкцією, для зсуву зазначеної земельної ділянки, а також для настання негативних наслідків та руйнування наявних труб тепломережі (Чернівцітеплокомуненерго)?

Ухвалою суду від 15 травня 2024 року призначено у справі №926/731/24 судову земельно-технічну експертизу. Проведення земельно-технічної експертизи доручено Спільному підприємству Західно-Український експертно-консультативний центр (58001, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Головна, 119, код 25081287). На вирішення судових експертів поставлено наступні питання: - Яка конфігурація, проміри та площа земельної ділянки займається самочинно побудованою будівлею пункту обслуговування автотранспорту Шиномонтаж, яка знаходиться на земельній ділянці комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади з кадастровим номером :01:002:0142 за адресою вул. Південно-Кільцева, 6-В, місто Чернівці? (відобразити схематично); - Чи розташована будівля Шиномонтажу за адресою вул. Південно-Кільцева, 6-В, місто Чернівці повністю чи частково на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0142? Якщо частково, то яка саме частина будівлі, у відсотковому відношенні, не перебуває на зазначеній земельній ділянці? Провадження у справі № 926/731/24 зупинено на період проведення судової земельно-технічної експертизи до одержання її результатів.

На виконання ухвали Господарського суду Чернівецької області від 15 травня 2024 року у справі №926/731/24 матеріали справи було направлено Спільному підприємству Західно-Український експертно-консультативний центр.

17 червня 2024 року до Господарського суду Чернівецької області надійшло клопотання судового експерта Спільного підприємства Західно-Український експертно-консультативний центр (вх. №1613), в якому останній задля проведення судової земельно-технічної експертизи просив суд: - надати координати точок окружної межі земельної ділянки площею 0,1308 га, кадастровий номер :01:002:0142, яка знаходиться за адресою: місто Чернівці, вулиця Південно-Кільцева, 6-В; - надати дозвіл на залучення для виконання даної експертизи спеціаліста інженера-геодезиста Піхало Володимира Олексійовича.

Ухвалою суду від 18 червня 2024 року постановлено: поновити провадження у справі №926/731/24 з 24 червня 2024 року; призначити судове засідання для розгляду клопотання судового експерта Спільного підприємства «Західно-Український експертно-консультативний центр» (вх. №1613 від 17 червня 2024 року) на 24 червня 2024 року; сторонам по справі надати суду письмові пояснення, в яких висловити свою позицію з приводу погодження надати дозвіл на залучення для виконання судової земельно-технічної експертизи спеціаліста інженера-геодезиста ОСОБА_2 - до початку судового засідання; зобов`язати позивача надати суду координати точок окружної межі земельної ділянки площею 0,1308 га, кадастровий номер :01:002:0142, яка знаходиться за адресою: місто Чернівці, вулиця Південно-Кільцева, 6-В - до початку судового засідання.

24 червня 2024 року представник позивача через підсистему «Електронний суд» подала до суду письмові пояснення (вх. №1810), в яких позивач не заперечувала проти залучення для виконання судової земельно-технічної експертизи спеціаліста інженера-геодезиста Піхало Володимира Олексійовича. Також було подано клопотання (вх. №1811 від 24 червня 2024 року), в якому остання просила суд призначене судове засідання провести за відсутності представника позивача.

03 липня 2024 року на виконання ухвали Господарського суду Чернівецької області від 24 червня 2024 року у справі №926/731/24 витребувані у сторін документи було направлено Спільному підприємству Західно-Український експертно-консультативний центр.

16 липня 2024 року до Господарського суду Чернівецької області надійшло клопотання судового експерта Спільного підприємства Західно-Український експертно-консультативний центр (вх. №1866), у якому останній просив суд, у зв`язку із нечитабельністю координат точок окружної межі земельної ділянки :01:002:0132, повторно надати каталог координат точок окружної межі земельної ділянки :01:002:0132 за адресою на вул. Південно Кільцева, 6-В, м. Чернівці у читабельному вигляді.

Ухвалою суду від 17 липня 2024 року постановлено: поновити провадження у справі №926/731/24 з 24 липня 2024 року; призначити судове засідання для розгляду клопотання судового експерта Спільного підприємства Західно-Український експертно-консультативний центр (вх. №1613 від 17 червня 2024 року) на 24 липня 2024 року; зобов`язати позивача надати суду технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки :01:002:0132 за адресою на вул. Південно Кільцева, 6-В, м. Чернівці у якісному і читабельному вигляді.

Ухвалою суду від 24 липня 2024 року постановлено: прийняти та долучити до матеріалів справи подану позивачем у належній якості та читабельному вигляді технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок (поділ земельної ділянки :01:002:0132), що знаходиться у комунальній власності Чернівецької міської ради, за адресою м. Чернівці, вул. ПівденноКільцева, 6-В; клопотання судового експерта (вих. №115 від 16.07.2024 року) задовольнити; надати судовому експерту виготовлену у належній якості та читабельному вигляді технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок (поділ земельної ділянки :01:002:0132), що знаходиться у комунальній власності Чернівецької міської ради, за адресою м. Чернівці, вул. ПівденноКільцева, 6-В; провадження у справі №926/731/24 зупинити на період проведення судової експертизи до одержання її результатів; надіслати подану позивачем у належній якості та читабельному вигляді технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок (поділ земельної ділянки :01:002:0132), що знаходиться у комунальній власності Чернівецької міської ради, за адресою м. Чернівці, вул. ПівденноКільцева, 6-В Спільному підприємству Західно-Український експертно-консультативний центр (58001, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Головна, 119, код 25081287).

29 липня 2024 року на виконання ухвали Господарського суду Чернівецької області від 24 липня 2024 року у справі №926/731/24 подані суду документи було направлено Спільному підприємству Західно-Український експертно-консультативний центр.

08 серпня 2024 року до суду надійшли супровідні листи в.о. директора Спільного підприємства Західно-Український експертно-консультативний центр П.П. Латковського (вх. №2342, №2344), в яких повідомлялось, що експертна установа направила рахунок на оплату послуг з проведення експертизи №89 від 05 серпня 2024 року для сплати Чернівецькій міській раді та рахунок на оплату послуг з проведення експертизи №90 від 05 серпня 2024 року для сплати Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 .

20 вересня 2024 року до суду разом з матеріалами справи надійшов супровідний лист (вх. №2811) в.о. директора СП "Західно-Український експертно-консультативний центр" П.П. Латковського про неможливість виконання призначеної судом земельно-технічної експертизи за матеріалами господарської справи №926/731/24, оскільки була відсутня оплата Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 рахунку №90 від 05 серпня 2024 року згідно з пунктом 1.13/ абзацом 6 "Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень".

Ухвалою суду від 23 вересня 2024 року поновлено провадження у справі №926/731/24 з 07 жовтня 2024 року та призначено судове засідання на 07 жовтня 2024 року.

07 жовтня 2024 року представник відповідача направив на електронну адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи (вх. №2529), у зв`язку із перебуванням адвоката на стаціонарному лікуванні.

Ухвалою суду від 07 жовтня 2024 року відкладено підготовче засідання на 14 жовтня 2024 року.

10 жовтня 2024 року представник позивача через підсистему Електронний суд подала до суду клопотання про направлення матеріалів справи для проведення земельно-технічної експертизи (вх. №2578).

Ухвалою суду від 14 жовтня 2024 року постановлено: клопотання представника Чернівецької міської ради про направлення матеріалів справи для проведення земельно-технічної експертизи (вх. №2578 від 10 жовтня 2024 року) задовольнити; направити матеріали справи №926/731/24 для проведення земельно-технічної експертизи Спільному підприємству «Західно-Український експертно-консультативний центр» (58001, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Головна, 119, код 25081287); на вирішення судових експертів поставити питання, викладене у клопотанні Чернівецької міської ради про призначення земельно-технічної експертизи (вх. №732 від 11 березня 2024 року), а саме: - Яка конфігурація, проміри та площа земельної ділянки займається самочинно побудованою будівлею пункту обслуговування автотранспорту «Шиномонтаж», яка знаходиться на земельній ділянці комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади з кадастровим номером :01:002:0142 за адресою вул. Південно-Кільцева, 6-В, місто Чернівці? (відобразити схематично); витрати, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, до вирішення спору по суті, покласти на позивача; висновок експертизи надіслати Господарському суду Чернівецької області та сторонам у справі; провадження у справі № 926/731/24 зупинити на період проведення судової земельно-технічної експертизи до одержання її результатів.

На виконання ухвали суду від 14 жовтня 2024 року супровідним листом №926/731/24-793/24 від 16 жовтня 2024 року направлено матеріали справи №926/731/24 Спільному підприємству «Західно-Український експертно-консультативний центр».

10 січня 2025 року до Господарського суду Чернівецької області повернулись матеріали справи № 926/731/24 із експертної установи разом із складеним 19 грудня 2024 року висновком експерта № 214.

Ухвалою суду від 13 січня 2025 року поновлено провадження у справі з 29 січня 2025 року та призначено підготовче судове засідання на 29 січня 2025 року.

29 січня 2025 року представник відповідача через підсистему Електронний суд направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи (вх. №303) у зв`язку із участю адвоката в кримінальному провадженні №727/1864/23, який розглядався Шевченківським районним судом м. Чернівці

Ухвалою суду від 29 січня 2025 року відкладено підготовче засідання в межах розумного строку на 10 лютого 2025 року.

Ухвалою суду від 10 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26 лютого 2025 року. Попереджено сторін по справі, що неявка їх представників у судове засідання не буде перешкоджати розгляду справи за відсутності таких учасників справи.

26 лютого 2025 року представник відповідача через підсистему Електронний суд подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи (вх. №660) у зв`язку із участю адвоката в кримінальному провадженні №725/88/24, яке розглядалось Першотравневим районним судом м. Чернівці.

26 лютого 2025 року представник відповідача через підсистему Електронний суд подав до суду клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження та зупинення провадження (вх. №661).

Ухвалою суду від 26 лютого 2025 року відкладено розгляд справи по суті на 10 березня 2025 року та розгляд клопотання представника Фізичної особи-підприємця Друк Віктора Васильовича про повернення на стадію підготовчого провадження та зупинення провадження (вх. №661 віл 26 лютого 2025 року) до наступного судового засідання.

07 березня 2025 року представник позивача через підсистему Електронний суд подала до суду заперечення на заяву про зупинення провадження (вх. №1011).

У судовому засіданні 10 березня 2025 року оголошено перерву до 26 березня 2025 року.

25 березня 2025 року представник позивача через підсистему Електронний суд подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи (вх. №962) у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю представника.

Ухвалою суду від 26 березня 2025 року постановлено: у задоволенні клопотання представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про повернення на стадію підготовчого провадження та зупинення провадження (вх. №661 від 26 лютого 2025 року) - відмовити; відкласти розгляд справи по суті в межах розумного строку на 09 квітня 2025 року.

09 квітня 2025 року представник відповідача через підсистему Електронний суд подав до суду клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження та призначення судової технічної експертизи (вх. №1194).

Представник позивача у судовому засіданні 09 квітня 2025 року позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою суду від 09 квітня 2025 року постановлено: у задоволенні клопотання представника Фізичної особи-підприємця Друк Віктора Васильовича про повернення на стадію підготовчого провадження та призначення судової технічної експертизи (вх. №1194 від 09 квітня 2025 року) відмовити; повідомити сторін по справі про відкладення ухвалення та проголошення судового рішення по справі №926/731/24 на 16 квітня 2025 року о 13 годині 30 хвилин.

16 квітня 2025 року суд проголосив скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення, повідомив строк виготовлення повного судового рішення, роз`яснив порядок і строки оскарження рішення та набрання ним законної сили.

Розглянувши подані сторонами по справі документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-022 від 27 грудня 2022 року, земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0142, площею 0,1308 га, яка розташована у АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі перебуває у комунальній власності.

У відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав №323591602 від 21 лютого 2023 року, земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0142, площею 0,1308 га належить на праві власності Чернівецькій міській раді.

Розглядаючи заяви громадян, рішенням Чернівецької міської ради від 30 серпня 2022 року № 835 було відмовлено ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у наданні в оренду земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,2207 га (кадастровий номер :01:002:0132) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07), у зв`язку із тим, що право оренди та такі ділянки набувається на конкурентних засадах (земельних торгах) (підстава стаття 134 Земельного кодексу України).

Крім того, вказаним рішенням департаменту урбаністики та архітектури міської ради було надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,2207 га (кадастровий номер :01:002:0132) на 3 земельні ділянки, з них: №1 - орієнтовною площею 0,0500 га, №2 - орієнтовною площею 0,1307 га та №3- орієнтовною площею 0,0400 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) з метою влаштування проїзду до суміжних земельних ділянок.

Судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні будь які належні, допустимі та достатні докази скасування та визнання протиправним рішення Чернівецької міської ради від 30 серпня 2022 року № 835.

Рішенням Чернівецької міської ради від 26 січня 2023 року № 1080 затверджено технічні документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності на АДРЕСА_1 , площею 0,2207 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07) на 3 земельні ділянки: №1-площею 0,0500 га (кадастровий номер :01:002:0141), №2-площею 0,1308га (кадастровий номер :01:002:0142), №3-площею 0,0399 га (кадастровий номер :10:003:0019) (підстава: рішення міської ради VIII скликання від 30.08.2022р. №835).

Пунктами 3.1.1-3.1.3. вказаного рішення передбачено, що земельну ділянку №2 - площею 0,1308 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07) (кадастровий номер :01:002:0142), включити до переліку земельних ділянок для продажу на конкурентних засадах (на земельних торгах у формі електронного аукціону). Земельну ділянку №3 - площею 0,0399 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07) (кадастровий номер :10:003:0019), включити до переліку земельних ділянок для продажу на конкурентних засадах (на земельних торгах у формі електронного аукціону). Земельну ділянку №1 - площею 0,0500га (кадастровий номер :01:002:0141), зарахувати до земель запасу міста, проїзд.

Рішенням Чернівецької міської ради від 27 квітня 2023 року №1206 земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0142, площею 0,1308 га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) включено до переліку земельних ділянок для продажу у власність на конкурентних засадах (на земельних торгах у формі електронного аукціону) окремими лотами.

17 січня 2024 року комісією у складі працівників позивача складено Акт обстеження земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , яким встановлено, що на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером :01:002:0142, площею 0,1308 га, без дозвільних документів встановлено пункт обслуговування автотранспорту «DRUKAVTO». Розміри споруди - шириною орієнтовно 6 м та довжиною орієнтовно 10 м.

Як вбачається із Висновку експерта №214 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 19 грудня 2024 року, конфігурація, проміри та площа земельної ділянки, що зайнята самочинно побудованою будівлею пункту обслуговування автотранспорту «Шиномонтаж», яка знаходиться на земельній ділянці комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади з кадастровим номером :01:002:0142 за адресою: вул. Південно-Кільцева, 6-В, місто Чернівці, відображена у Ситуаційному плані та становить: конфігурація - близька до прямокутної (зі зрізаною вершиною); проміри (по периметру) - 10.53 м, 6.69 м, 8.73 м, 2.52 м, 5.25 м; площа - 0.0068 га (68 м2).

Згідно з ситуаційним планом:

- будівля пункту обслуговування автотранспорту «Шиномонтаж» має загальну площу 69 м2.;

-будівля (споруда) "Шиномонтажу", площею 68 м2, знаходиться на земельній ділянці комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади з кадастровим номером :01:002:0142;

- будівля (споруда) "Шинмонтажу", площею 1 м2, знаходиться поза межами земельної ділянки територіальної громади міста Чернівців з кадастровим номером :01:002:0142;

- фундамент будівлі, площею 41 м2, знаходиться на земельній ділянці територіальної громади міста Чернівці з кадастровим номером :01:002:0142;

- бетонна площадка для автомобілів з оглядовою ямою, загальною площею 115 м2, знаходиться на земельній ділянці територіальної громади міста Чернівців з кадастровим номером :01:002:0142;

- металева будівля (споруда), без фундаменту, площею 25 м2, частина якої знаходиться на земельній ділянці територіальної громади міста Чернівці з кадастровим номером :01:002:0142.

З метою захисту своїх порушених прав та інтересів, як власника земельної ділянки, на якій безпідставно здійснено будівництво об`єктів нерухомого майна, що відповідають ознакам самочинних Чернівецька міська рада звернулась до суду з вимогою про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинної будівлі.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

З огляду на те, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався своїми процесуальними правами, суд вважає, що у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (частина 1 статті 373 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Чернівецька міська рада є представницьким органом місцевого самоврядування.

Органи місцевого самоврядування, які одночасно здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства у земельних правовідносинах виступають як представницькі органи суб`єкта власності - народу України, територіальної громади власників землі щодо права розпорядження, притаманного власнику.

Статтями 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України та статтями 80, 84, 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України врегульовано порядок розпорядження землею.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що органи місцевого самоврядування при вирішенні питань місцевого значення, віднесених Конституцією України та законами України до їх компетенції, є суб`єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції, зокрема нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу. Як суб`єкт владних повноважень орган місцевого самоврядування Дніпровська міська рада вирішує в межах закону питання в галузі земельних відносин.

Згідно статті 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам міст є комунальною власністю. Отже, право комунальної власності на землю (земельні ділянки), виникає і без реєстрації в силу спеціальних вимог закону.

Відповідно до частини 1 статті 122 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування, із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та право користування земельними ділянками із земель комунальної власності на підставі рішення органу місцевого самоврядування в межах їх повноважень визначених цим Кодексом.

Право власності чи користування землею фізичними особами набувається та реалізується в порядку і на підставах, визначених Конституцією України, Земельного кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Статтею 12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин здійснюється виключно на пленарних засіданнях міської ради.

Отже, правовою основою виникнення права користування земельною ділянкою є рішення органу місцевого самоврядування (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №918/633/16 та від 06 листопада 2019 року у справі №910/14328/17).

Частиною 2 статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

За змістом статті 391 Цивільного кодексу України та статті 155 Земельного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Порушення, невизнання або оспорювання права власності особи на земельну ділянку є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Статтею 321 Цивільного кодексу України встановлено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 211 Земельного кодексу України визначено, що самовільне зайняття земельних ділянок віднесено до порушень земельного законодавства, за яке громадяни та юридичні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Отже, обов`язковою умовою правомірного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Відповідно до статті 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ судам роз`яснено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 Земельного кодексу України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин 1 - 4 статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Усталеною практикою вищих інстанцій встановлено, що вказаною нормою матеріального права імперативно, чітко і недвозначно визначено, що:

(1) самочинним будівництвом вважаються житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно, якщо вони, зокрема, збудовані на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети;

(2) особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього;

(3) якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок.

Знаходження на земельній ділянці одного власника об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) іншого власника істотно обмежує права власника землі, при цьому таке обмеження є безстроковим. Так, власник землі в цьому разі не може використовувати її ані для власної забудови, ані іншим чином і не може здати цю землю в оренду будь-кому, окрім власника будівлі чи споруди (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18).

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13 формулювання положень статті 376 Цивільного кодексу України виключають можливість існування інших способів легітимізації самочинного будівництва та набуття права власності на таке нерухоме майно, ніж ті, що встановлені цією статтею. Тобто реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила самочинне будівництво не змінює правовий режим такого будівництва, як самочинного, з метою застосування, зокрема, положень частини четвертої цієї статті.

Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 263/18985/19 зазначив, що відповідно до частин 1, 2 статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проєкту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Не допускається набуття права власності на споруджені об`єкти нерухомого майна особою, яка не має права власності або такого іншого речового права на земельну ділянку, що передбачає можливість набуття права власності на будівлі, споруди, розташовані на відповідній ділянці. Виходячи з принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди право власності на об`єкт нерухомого майна набуває той, хто має речове право на земельну ділянку (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18, від 20 липня 2022 року у справі № 923/196/20).

У постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15 листопада 2023 року у справі №916/1174/22 вказано, що коли належний власник земельної ділянки не надавав згоди на будівництво на його земельній ділянці об`єкта нерухомого майна, він має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав як власника земельної ділянки (частина друга статті 152 ЗК України).

Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 листопада 2023 року у справі №916/1174/22 висновувала, що самочинне будівництво нерухомого майна особою, яка не є власником земельної ділянки, слід розглядати як порушення прав власника відповідної земельної ділянки.

Здійснення самочинного будівництва порушує права власника земельної ділянки, у тому числі у разі відсутності державної реєстрації права власності на самочинно побудоване нерухоме майно за відповідною особою. Факт самочинного будівництва змушує власника земельної ділянки діяти з урахуванням того, що на відповідній земельній ділянці наявні певні об`єкти нерухомості - що обмежує можливості як користування, так і розпорядження земельною ділянкою.

Отже, самочинно побудоване нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване за жодною особою, все одно обмежує власника відповідної земельної ділянки в користуванні та розпорядженні такою земельною ділянкою.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що, як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (постанови від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18, від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду звертала також увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17).

Належними вимогами, які може заявити особа - власник земельної ділянки, на якій здійснено (здійснюється) самочинне будівництво, для захисту прав користування та розпорядження такою земельною ділянкою, є вимога про знесення самочинно побудованого нерухомого майна або вимога про визнання права власності на самочинно побудоване майно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі №916/1174/22).

У постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 442/302/17 вказано, що задоволення вимоги про усунення перешкод в користуванні земельної ділянки шляхом знесення самочинно побудованого приміщення за рахунок особи, що здійснила таке будівництво є належним способом захисту прав власника (користувача).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем визнається факт того, що він є власником споруди пункту обслуговування автотранспорту Шиномонтаж.

При цьому, у матеріалах справи відсутні будь які належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували те, що спірний об`єкт нерухомого майна розташований за адресою: АДРЕСА_1 був побудований з отриманням дозвільної документації та з одночасним отриманням земельної ділянки під будівництво та введення в експлуатацію.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про доведеність позивачем факту самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки комунальної власності по вул. Південно-Кільцева, 6-В, м. Чернівці, з кадастровим номером :01:002:0142, площею 0,1308 га.

Позивачем обрано належний спосіб захисту та доведено порушення законних прав та інтересів міської ради, як власника земельної ділянки, відтак суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Згідно з статтею 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06 вересня 2005 року).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15 травня 2008 року зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Як визначено статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 статті 75 Господарського процесуального Кодексу України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень статей 77, 78 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною 1 статті 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд зазначає, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з урахуванням юридичної сили правового акта в ієрархії національного законодавства та з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини при дотриманні норм процесуального права.

Згідно з статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд вважає за необхідне вказати, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. У справі Руїз Торіха проти Іспанії Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Суд також зазначає, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (Постанови Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Отже, на підставі викладеного, приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що станом на дату прийняття рішення позивачем доведена заявлена позовна вимога, а відповідачем належними, допустимим та достатніми доказами не спростована, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Решта доводів сторін по справі, їх пояснень, поданих до матеріалів справи документів та наданих пояснень були ретельно досліджені судом, і наведених вище висновків суду не спростовують.

Відповідно до норм статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається у повному обсязі на відповідача, з вини якого виник спір.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Чернівецької міської ради до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядженні земельною ділянкою шляхом знесення самочинної будівлі задовольнити у повному обсязі.

2. Усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні Чернівецькою міською радою самовільно зайнятою земельною ділянкою розташованою на вул. Південно-Кільцева, 6-В, м. Чернівці, кадастровим номером :01:002:0142, площею 0,1308 га шляхом зобов`язання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 знести самочинно побудовану будівлю пункту обслуговування автотранспорту «Шиномонтаж» на вул. Південно-Кільцева, 6-В, м. Чернівці, та привести земельну ділянку у придатний до використання стан.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 ) на користь Чернівецької міської ради (58002, Україна, Чернівецька обл., м. Чернівці, Центральна площа, буд. 1, код 36068147) витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн.

У судовому засіданні 16 квітня 2025 року проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 18 квітня 2025 року.

Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя Олександр ТИНОК