ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" квітня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/626/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу №916/626/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕР ЛОГІСТИКС (03127, м. Київ, пр-т Голосіївський, буд. 120, офіс 4, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТРОКС (65020, Одеська обл., м. Одеса, вул. Розкидайлівська, буд. 29, офіс 26, )

про стягнення 258346,52 грн., -

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю ІНТЕР ЛОГІСТИКС звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТРОКС про стягнення 258346,52 грн., з яких: 124076,70 грн. суми фрахту, що зазначена в заявці №0810-5 від 08.10.2024, 45494,79 грн. за простій транспортного засобу, 6566,57 грн. пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 10.12.2024 по 17.02.2025, 37223,01 грн. штрафу за прострочення оплати понад 30 календарних днів в розмірі 30% від суми оплати, узгодженої в заявці, 44985,45 грн. штрафу в розмірі 10% від вартості перевезення, визначеної заявкою, по якій вантаж не був наданий замовником.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕР ЛОГІСТИКС обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором на перевезення вантажу №81024 від 08.10.2024 та заявками №0810-5 від 08.10.2024, №1010 від 10.10.2024 та №1010-2 від 10.10.2024 щодо сплати вартості наданих послуг з перевезення, сплати за понаднормовий простій автомобіля, а також сплати штрафних санкцій.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/626/25; визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; роз`яснено сторонам про можливість подання відповідно до ч.7 ст. 252 ГПК України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи; запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позовну заяву з доказами направлення позивачу - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та заперечення на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив.

27.02.2025 за вх.№6632/25 та №6647/25 до суду від позивача надійшли клопотання про витребування у відповідача акту наданих послуг №997 від 08.11.2024, заявки №0810-5 та договору перевезення №81024 із посиланням на відсутність оригіналів вказаних документів, оскільки на виконання вимог договору 21.11.2024 позивачем було направлено на адресу відповідача акт наданих послуг №997 від 08.11.2024, рахунок №997 від 08.11.2024, заявку №0810-5, ЦМР б/н, договір №81024, які отримані останнім 03.12.2024 та станом на теперішній час від відповідача на адресу позивача вказані документи не повернуті.

03.03.2025 за вх.№6902/25 до суду від позивача надійшли наявні у нього оригінали документів, доданих до позовної заяви, для огляду, які були оглянуті судом.

Відповідач про розгляд справи №916/626/25 належним чином повідомлений, повідомлявся шляхом направлення ухвали суду від 24.02.2025 про відкриття провадження у справі до електронного кабінету відповідача по справі, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа від 25.02.2025. Відповідно до п.2 ч.6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Відтак, господарський суд констатує, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи господарським судом. За таких обставин судом забезпечено відповідачу можливість на вчинення дій, подання позицій по суті справи під час розгляду справи судом, оскільки судом належним чином повідомлено відповідача про розгляд справи і в такий спосіб забезпечено відповідачу належні процесуальні гарантії для можливості вчинення відповідачем процесуальних дій. Натомість відповідач відзив на позов і жодних доказів суду не надав, про розгляд справи повідомлений належним чином, відтак у відповідності до ч.9 ст. 165 ГПК України суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Водночас, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 26 липня 2023 року №451/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 06 листопада 2023 року №734/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 5 лютого 2024 року №49/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 06 травня 2024 року №271/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 23 липня 2024 року №469/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року на 90 діб. Указом Президента України від 28 жовтня 2024 року №740/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 14 січня 2025 року №26/2025 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 15 квітня 2025 року №235/2025 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 09 травня 2025 року строком на 90 діб.

Справа №916/626/25 розглядається судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.

Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом, про намір вчинити такі дії до суду від сторін не надійшло.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов, з огляду на що суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами в порядку ч.9 ст. 165 ГПК України.

У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

08.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю ІНТЕР ЛОГІСТИКС (експедитор, виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю ІНТРОКС (замовник, відповідач) був укладений договір на перевезення вантажу №81024.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору предметом цього договору є надання експедитором замовнику послуг з транспортно-експедиторського обслуговування (ТЕО) експортних, імпортних, транзитних та інших вантажів замовника, в тому числі з організації перевезень різними видами транспорту, перевалки у портах та надання інших узгоджених сторонами послуг; послуги надаються на підставі заявки на організацію транспортно-експедиторських послуг та/або додаткової угоди до договору (надалі - заявка), в якій вказуються: вид послуги, вид, найменування вантажу, відправник, отримувач, пункт відправлення та призначення вантажу, розмір плати експедитору та інші погоджені сторонами умови; заявка, направлена/передана з використанням засобів електронного зв`язку прирівнюється до оригіналу; замовлення (заявка) є невід`ємною частиною даного договору; у випадку виникнення розбіжностей у тлумаченні умов за даним договором, пріоритетними є умови (відомості), зазначені в договорі.

Згідно з п.2.1.10 договору у межах цього договору експедитор має право отримувати від замовника плату за свої послуги, а також відшкодування витрат, штрафів та інших платежів, понесених в інтересах замовника.

За п.2.2.1 договору у межах цього договору експедитор зобов`язується організовувати на підставі заявки замовника транспортно-експедиторське обслуговування вантажів та надати інші узгоджені сторонами послуги.

У відповідності до п.п. 3.2.5, 3.2.7, 3.2.9 договору у межах цього договору замовник зобов`язується організувати здійснення вантажно-розвантажувальних робіт, митного оформлення, митного очищення, оформлення документів на приймання вантажів до перевезення та їх здачу не більше ніж за: 48 годин на завантаження/розвантаження і митне оформлення на території України та 24 години на завантаження/розвантаження і митне оформлення на території інших держав на кожну партію вантажу, що транспортується одним автомобілем у міжнародному сполученні (за винятком вихідних і святкових днів, якщо автомобіль було подано не пізніше ніж за 24 годин до початку таких); вищенаведені строки вважаються нормативним простоєм і є складовою транспортного процесу; оплатити рахунки експедитора у строк, передбачений п.4.4 договору; оплатити експедитору фактично виконану роботу і виплатити йому компенсацію за понесені додаткові витрати, якщо виконання експедитором його обов`язків за договором припиняється з незалежних від нього причин, що підтверджується відповідними документами.

За п.п. 4.1-4.7 договору оплата за цим договором здійснюється замовником протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту розвантаження автомобіля на підставі виставленого експедитором рахунку, якщо інше не передбачено погодженою сторонами заявкою, у національній валюті України - гривні; у випадку погодження сторонами вартості послуг експедитора у грошовому еквіваленті в іноземній валюті, оплата наданих послуг здійснюється згідно курсу валюти НБУ на момент виставлення рахунку; у випадку виникнення у експедитора додаткових витрат, здійснених в інтересах Замовника та пов`язаних з виконанням цього договору, експедитор виставляє замовнику додаткові рахунки, які також підлягають оплаті в строк, передбачений п.4.1 договору; клієнт оплачує рахунки експедитора шляхом перерахунку грошових коштів на поточний рахунок експедитора, якщо інше не передбачено заявкою; у випадку несплати рахунку замовником протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту його виставлення, експедитор залишає за собою право виставлення нового рахунку відповідно до курсу, діючого на день виставлення нового рахунку; датою виставлення рахунку є дата відправлення електронної версії рахунку на електронну адресу замовника, вказану в розділі 9.11 цього договору та/або заявці; у випадку, якщо перевезення не відбулося або відбулося частково, замовник оплачує понесені експедитором та документально підтверджені витрати в повному обсязі; за фактом надання послуг експедитор надає (надсилає) на електронну адресу замовнику електронну версію двостороннього акту наданих послуг; замовник протягом 2-х (двох) днів з дня отримання акту зобов`язаний направити експедитору підписаний акт наданих послуг або письмову мотивовану відмову від прийому послуг; при неотриманні експедитором оформленого (підписаного) замовником акту наданих послуг або письмової вмотивованої відмови від приймання послуг протягом 2-х (двох) днів з дати відправлення актів експедитором на електронну адресу замовника, послуги вважаються прийнятими замовником без зауважень та підлягають оплаті у повному обсязі; платою експедитору вважаються кошти, сплачені замовником експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування; у плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору про транспортне-експедиторське обслуговування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору про транспортне-експедиторське обслуговування; експедитор оплачує перевезення вантажу та інші послуги третіх осіб на їх користь, з коштів, за рахунок і за дорученням клієнта; кошти, що надходять на рахунок експедитора від замовника, не переходять у його власність і не є виручкою, а вважаються транзитними для подальшої оплати перевезення та інших послуг третіх осіб (портів, перевізників, брокерів, експедиторських організацій тощо); у власності експедитора залишається виключно експедиторська винагорода, розмір якої підлягає оподаткуванню у порядку, визначеному законодавством; вартість містить у собі винагороду експедитора, яка становить різницю між одержаною сумою від замовника і сумою перерахованою виконавцю; розмір винагороди експедитора фіксується в актах виконаних робіт (наданих послуг), які є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.5.8 договору за простій транспортного засобу під завантаженням (розвантаженням) і митним оформленням понад термін, установлений пунктом 3.2.5 даного договору, замовник сплачує штраф експедитору за кожну почату добу простою, суму в розмірі: 50,00 (п`ятдесят) євро у грн. еквіваленті по курсу НБУ при перевезеннях в межах території Україні, 100,00 (сто) євро у грн. еквіваленті по курсу НБУ, при міжнародному перевезенні за кожний транспортний засіб; нормативним часом на очікування попередньої декларації на митному переході вважати 4 годин з моменту прибуття транспортного засобу, якщо час очікування перевищив 4 годин - замовник сплачує експедитору за кожні початі 4 години суму у розрахунку 150,00 (сто п`ятдесят) євро (EUR) по курсу НБУ.

Згідно з п.5.11 договору за несвоєчасну оплату виконаних робіт замовник сплачує експедитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми, яка підлягає сплаті за кожний день та за весь час такого прострочення, до моменту повного погашення заборгованості, а у разі, якщо прострочення складає понад 30 календарних днів замовник додатково сплачує експедитору штраф у розмірі 30% від суми оплати узгодженої в заявці; замовник несе відповідальність за збитки, заподіяні експедитору відмовою в оплаті чи несвоєчасною оплатою рахунків експедитора; строк позовної давності при виконання сторонами своїх грошових зобов`язань, у т.ч. нарахуванні та/або стягненні штрафних санкцій (штрафу/пені) встановлюється в три роки.

За п.5.12 договору замовник несе відповідальність за неготовність вантажу до перевезення, а також за неправильне завантаження, як за національним законодавством, так і за законодавством інших держав; за ненадання вантажу до перевезення замовник сплачує одноразовий штраф експедитору в розмірі 10% від вартості перевезення визначеної заявкою, по якій вантаж не був наданий замовником (але не менш ніж 500 євро у грн. еквіваленті по курсу НБУ).

У відповідності до п.п. 8.1, 8.3 договору даний договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами діє до 31 грудня 2025 року; даний договір може бути достроково припинений (розірваний) з ініціативи будь-якої із сторін шляхом направлення письмового повідомлення другій стороні не менше ніж за 30 календарних днів до дати розірвання; датою припинення (розірвання) договору буде дата, зазначена у повідомленні сторони-ініціатора.

У заявці від 08.10.2024 №0810-5 до договору надання послуг перевезення вантажів в міжнародному та внутрішньодержавному сполученні, яка підписана обома сторонами та скріплена їх печатками, сторонами узгоджено наступне:

- виконавець: ТОВ ІНТЕР ЛОГІСТИКС;

- замовник: ТОВ ІНТРОКС;

- планова дата подання ТЗ: 09.10.2024;

- планова дата вивантаження: по прибуттю;

- тип рухомого складу: автоцистерна;

- маршрут: м. Текірдаг, Туреччина - м. Київ, Україна;

- адреса завантаження: м. Текірдаг, Туреччина;

- адреса розвантаження: м. Київ, Україна;

- митне оформлення (експорт): по місцю завантаження;

- митний перехід: Ісакча-Орловка;

- розмитнення (імпорт): м. Бориспіль, Україна;

- час на завантаження та замитнення: 48;

- час на розвантаження та розмитнення: 48;

- найменування вантажу: сольвент; кількість: 24 т; об`єм: 32;

- вартість перевезення: 3000 USD (три тисячі доларів США) по курсу НБУ на день розвантаження;

- порядок розрахунків: 80% готівка на розвантаженні; 20% безготівкова по факту розвантаження;

- номер транспортного засобу: MAN НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ;

- ПІБ водія: ОСОБА_1 .

У заявці від 10.10.2024 №1010 до договору надання послуг перевезення вантажів в міжнародному та внутрішньодержавному сполученні, яка підписана обома сторонами та скріплена їх печатками, сторонами узгоджено наступне:

- виконавець: ТОВ ІНТЕР ЛОГІСТИКС;

- замовник: ТОВ ІНТРОКС;

- планова дата подання ТЗ: 11.10.2024;

- планова дата вивантаження: по прибуттю;

- тип рухомого складу: автоцистерна;

- маршрут: м. Ізміт, Туреччина - м. Київ, Україна;

- адреса завантаження: м. Ізміт, Туреччина;

- адреса розвантаження: м. Київ, Україна;

- митне оформлення (експорт): по місцю завантаження;

- митний перехід: Ісакча-Орловка;

- розмитнення (імпорт): м. Бориспіль, Україна;

- час на завантаження та замитнення: 48;

- час на розвантаження та розмитнення: 48;

- найменування вантажу: метанол АДР-3; кількість: 24 т.;

- вартість перевезення: 3100 USD (три тисячі сто доларів США);

- порядок розрахунків: 2500 доларів США готівкою на вивантаженні та 600 доларів США б/р по курсу НБУ в день вивантаження;

- номер транспортного засобу: DAF НОМЕР_3 / НОМЕР_4 ;

- ПІБ водія: ОСОБА_2 .

У заявці від 10.10.2024 №1010-2 до договору надання послуг перевезення вантажів в міжнародному та внутрішньодержавному сполученні, яка підписана обома сторонами та скріплена їх печатками, сторонами узгоджено наступне:

- виконавець: ТОВ ІНТЕР ЛОГІСТИКС;

- замовник: ТОВ ІНТРОКС;

- планова дата подання ТЗ: 14.10.2024;

- планова дата вивантаження: по прибуттю;

- тип рухомого складу: автоцистерна;

- маршрут: м. Ізміт, Туреччина - м. Київ, Україна;

- адреса завантаження: м. Ізміт, Туреччина;

- адреса розвантаження: м. Київ, Україна;

- митне оформлення (експорт): по місцю завантаження;

- митний перехід: Ісакча-Орловка;

- розмитнення (імпорт): м. Бориспіль, Україна;

- час на завантаження та замитнення: 48;

- час на розвантаження та розмитнення: 48;

- найменування вантажу: метанол АДР-3; кількість: 24 т.;

- вартість перевезення: 3100 USD (три тисячі сто доларів США);

- порядок розрахунків: 80% готівка на розвантаженні; 20% безготівкова по факту розвантаження;

- номер транспортного засобу: VOLVO KA0146KK/ НОМЕР_5 ;

- ПІБ водія: ОСОБА_3 .

У наявній в матеріалах справи міжнародній товарно транспортній накладній CMR міститься, зокрема, номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , відмітки митниць - 31.10.2024, 02.11.2024, підпис та печатка ТОВ ІНТРОКС із зазначенням дати - 08.11.2024.

В акті надання послуг №997 від 08.11.2024 до договору №81024 від 08.10.2024, заявки №0810-5 від 08.10.2024, який підписано з боку виконавця (позивача) - ТОВ ІНТЕР ЛОГІСТИКС зазначено, що виконавцем були надані такі послуги: транспортно-експедиційні послуги по маршруту м. Текірдаг, Туреччина - м. Київ, Україна, автомобіль MAN НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , водій ОСОБА_1 на суму 124076,70 грн.; понаднормовий простій автомобіля MAN НОМЕР_1 / НОМЕР_2 - 45494,79 грн.; всього на суму 169571,49 грн.

В матеріалах справи наявний рахунок на оплату №977 від 08.11.2024 до договору №81024 від 08.10.2024, замовлення №0810-5 від 08.10.2024 на загальну суму 169571,49 грн.

Також в матеріалах справи наявні: накладна №848, поштове повідомлення та опис вкладення про направлення відповідачу, зокрема, рахунку №977 та акту №977, які вручені відповідачу 03.12.2024, про що свідчить відповідна відмітка на поштовому повідомленні.

У вимозі від 06.01.2025 №06/01-2025 позивач вимагав від відповідача протягом семи днів з дня отримання зазначеної вимоги виконати грошові зобов`язання за договором на перевезення вантажу за номером 81024 від 08.10.2024 сплативши суму боргу за надані послуги транспортного експедирування в розмірі 4181,00 доларів США за курсом НБУ на день здійснення оплати.

У вимозі від 09.01.2025 №09/01-2025 позивач вимагав від відповідача протягом семи днів з дня отримання зазначеної вимоги виконати грошові зобов`язання за договором на перевезення вантажу за номером 81024 від 08.10.2024 сплативши штраф за ненадання вантажу до перевезення в розмірі 1000,00 доларів США за курсом НБУ на день здійснення оплати. При цьому, у вказаній вимозі позивач із посиланням на п.5.12 договору вказав, що на підставі отриманих заявок №1010 та №1010-2 від 10.10.2024 ТОВ ІНТЕР-ЛОГІСТИКС (виконавець) подало на завантаження транспортні засоби з автоцистернами для завантаження, а саме: авто: DAF НОМЕР_6 / НОМЕР_7 , водій ОСОБА_2 та VOLVO НОМЕР_8 / НОМЕР_9 , водій ОСОБА_3 , однак після спливу шести днів вищевказані транспортні засоби відповідачем так і не були завантажені.

В матеріалах справи наявні докази направлення вимог відповідачу від 06.01.2025 №06/01-2025 та 09.01.2025 №09/01-2025 засобами поштового зв`язку (описи вкладення, поштові накладні та повідомлення), які були отримані відповідачем 22.01.2025 та 24.01.2025 відповідно.

У розрахунку позивача заявлених до стягнення сум вказано:

- сума боргу 124076,70 грн. (відповідно до акту виконаних робіт №997 від 08.11.2024);

- за простій транспортного засобу - 45494,79 грн.

- пеня з 10.12.2024 по 17.02.2025 у розмірі 6566,57 грн.;

- штраф у розмірі 37223,01 грн. (124076,70 грн. * 30%);

- штраф в розмірі 10% від вартості перевезення, визначеної заявкою, по якій вантаж не був наданий замовником (але не менше 500 євро у гривні еквівалент по курсу НБУ), а саме: - згідно заявки №1010 від 10.10.2024 дата подачі ТЗ на завантаження 11.10.2024, час на завантаження 48 годин, тобто штраф становить 22523,85 грн. (500 євро по курсу НБУ на 13.10.2024); згідно заявки №1010-2 від 10.10.2024 дата подачі ТЗ на завантаження 14.10.2024, час на завантаження 48 годин, тобто штраф становить 22461,60 грн. (500 євро по курсу НБУ на 16.10.2024); загальна сума штрафу за неподачу вантажу становить 44985,45 грн.

Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором №81024 від 08.10.2024, заявками №0810-5 від 08.10.2024, №1010 від 10.10.2024 та №1010-2 від 10.10.2024 щодо сплати вартості наданих послуг з перевезення, сплати за понаднормовий простій автомобіля, а також сплати штрафних санкцій стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу; зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Положеннями п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з положеннями ч.1 та ч.2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Статтею 929 ЦК України встановлено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу; договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням; договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо); положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником; умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про транспортно-експедиторську діяльність за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу; договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі; істотними умовами договору транспортного експедирування є: відомості про сторони договору: для юридичних осіб - резидентів України: найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України; для юридичних осіб - нерезидентів України: найменування, місцезнаходження та державу, де зареєстровано особу; для фізичних осіб - громадян України: прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання із зазначенням адреси та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів; для фізичних осіб - іноземців, осіб без громадянства: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), адресу місця проживання за межами України; вид послуги експедитора; вид та найменування вантажу; права, обов`язки сторін; відповідальність сторін, у тому числі в разі завдання шкоди внаслідок дії непереборної сили; розмір плати експедитору; порядок розрахунків; пункти відправлення та призначення вантажу; порядок погодження змін маршруту, виду транспорту, вказівок клієнта; строк (термін) виконання договору; а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зовнішньоекономічні договори (контракти) транспортного експедирування повинні відповідати вимогам законодавства про зовнішньоекономічну діяльність; для систематичного надання послуг експедитора можуть укладатися довгострокові (генеральні) договори транспортного експедирування; платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування; перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні; такими документами можуть бути, зокрема, міжнародна автомобільна накладна (CMR); факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Згідно зі ст. 931 ЦК України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Відповідно до ч.2 ст. 12 Закону України Про транспортно-експедиторську діяльність клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

За вимогами ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події; якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність; боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Водночас вимогами п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

У ч.6 ст. 231 ГК України також встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими грошовими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою. На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: баланс імовірностей (balance of probabilities) або перевага доказів (preponderance of the evidence); наявність чітких та переконливих доказів (clear and convincing evidence); поза розумним сумнівом (beyond reasonable doubt). Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.01.2022 у справі №917/996/20).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обгрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Господарським судом за наявними матеріалами справи встановлено, що між сторонами у справі виникли договірні відносини на підставі договору перевезення вантажу №81024 від 08.10.2024 та заявок №0810-5 від 08.10.2024, №1010 від 10.10.2024 та №1010-2 від 10.10.2024. У договорі та заявках містяться підписи та печатки обох сторін. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) вказано, що ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили; у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. При цьому, господарський суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні відомості про визнання недійсним чи розірвання договору №81024 від 08.10.2024 та відповідних заявок.

Господарський суд зауважує, що як було встановлено судом, за заявкою №0810-5 від 08.10.2024 сторонами було узгоджено, зокрема: вартість перевезення 3000 USD (три тисячі доларів США) по курсу НБУ на день розвантаження; планову дату подання ТЗ: 09.10.2024; адреси завантаження, розвантаження та узгоджено час на час на завантаження та замитнення - 48, час на розвантаження та розмитнення - 48. При цьому, умовами п.3.2.5 договору було передбачено, що у межах цього договору замовник зобов`язується організувати здійснення вантажно-розвантажувальних робіт, митного оформлення, митного очищення, оформлення документів на приймання вантажів до перевезення та їх здачу не більше ніж за: 48 годин на завантаження/розвантаження і митне оформлення на території України та 24 години на завантаження/розвантаження і митне оформлення на території інших держав на кожну партію вантажу, що транспортується одним автомобілем у міжнародному сполученні (за винятком вихідних і святкових днів, якщо автомобіль було подано не пізніше ніж за 24 годин до початку таких); вищенаведені строки вважаються нормативним простоєм і є складовою транспортного процесу. Окрім того, умовами п.4.2 договору визначено, що у випадку погодження сторонами вартості послуг експедитора у грошовому еквіваленті в іноземній валюті, оплата наданих послуг здійснюється згідно курсу валюти НБУ на момент виставлення рахунку.

Так, на підтвердження надання позивачем послуг з перевезення за заявкою №0810-5 від 08.10.2024 в матеріалах справи наявна міжнародна товарно-транспортна накладна CMR, в якій містяться, зокрема, відомості про транспортний засіб, який співпадає з транспортним засобом, визначеним у заявці №0810-5 від 08.10.2024, а також відмітки митниці під митним контролем від 31.10.2024, відмітки митниці від 02.11.2024, а також відмітки про отримання вантажу відповідачем 08.11.2024.

Так, позивачем було надіслано відповідачу акт надання послуг №997 від 08.11.2024 та рахунок №997 від 08.11.2024 на суму наданих послуг за заявкою №0810-5 від 08.10.2024 у розмірі 124076,70 грн., що відповідає сумі, узгодженій у заявці з урахуванням вищевказаних умов п.4.2 договору та які були отримані відповідачем 03.12.2024. Разом з тим, отримавши акт надання послуг №997 від 08.11.2024 (підписаний з боку позивача) та рахунок №997 від 08.11.2024, відповідачем не здійснено оплату наданих позивачем послуг з перевезення на суму 124076,70 грн., докази такої сплати в матеріалах справи відсутні. Окрім того, умовами договору також передбачено, що замовник протягом 2-х (двох) днів з дня отримання акту зобов`язаний направити експедитору підписаний акт наданих послуг або письмову мотивовану відмову від прийому послуг; при неотриманні експедитором оформленого (підписаного) замовником акту наданих послуг або письмової вмотивованої відмови від приймання послуг протягом 2-х (двох) днів з дати відправлення актів експедитором на електронну адресу замовника, послуги вважаються прийнятими замовником без зауважень та підлягають оплаті у повному обсязі. В матеріалах справи відсутні відомості про надання замовником вмотивованої відмови від приймання послуг, а отже послуги на підставі акту надання послуг №997 від 08.11.2024 вважаються прийнятими відповідачем.

Проаналізувавши наявні матеріали справи та вищевстановлені судом обставини, господарський суд дійшов висновку про доведеність позивачем неналежного виконання відповідачем умов договору №81024 від 08.10.2024 та заявки №0810-5 від 08.10.2024 щодо сплати отриманих послуг з перевезення на суму 124076,70 грн., а тому господарський суд дійшов висновку про доведеність, підставність та необхідність задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 124076,70 грн. заборгованості.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 45494,79 грн. за простій транспортного засобу, господарський суд наголошує, що з урахуванням відомостей заявки №0810-5 від 08.10.2024 щодо дати подання транспортного засобу (09.10.2024), дат, вказаних у товарно-транспортній накладній (11.10.2024 - завантаження, відміток митниць про замитнення/розмитнення 31.10.2024, 02.11.2024), з урахуванням положень п.5.8 договору (замовник сплачує штраф експедитору за кожну почату добу простою, суму в розмірі: 50,00 (п`ятдесят) євро у грн. еквіваленті по курсу НБУ при перевезеннях в межах території Україні, 100,00 (сто) євро у грн. еквіваленті по курсу НБУ, при міжнародному перевезенні за кожний транспортний засіб), господарський суд дійшов висновку, що відповідачем було допущено простій транспортного засобу (MAN НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ) з 15.10.2024 по 24.10.2024 (з урахуванням нормативних строків визначених у договорі та заявці) за кожну добу простою в розмірі 100,00 доларів США при міжнародному перевезенні на загальну суму 900,00 доларів США та за період з 25.10.2024 по 02.11.2024 без врахування діб на митне оформлення на кордоні по 50,00 доларів США на загальну суму - 200 доларів США, а всього - 1100,00 доларів США, що в еквіваленті становить 45494,79 грн. При цьому, господарський суд наголошує, що вказана сума простою відповідає умовам договору, а також була зазначена позивачем в акті наданих послуг №997 від 08.11.2024 та рахунку №997 від 08.11.2024, які були отримані відповідачем, проте будь-яких заперечень щодо обставин простою та розміру відшкодування відповідачем не було надано.

Окрім того, господарський суд звертає увагу, що загальна сума заборгованості за надані послуги та простій була також вказана позивачем у наявних в матеріалах справи претензіях, які також були отримані відповідачем, проте докази реагування на вказані претензії в матеріалах справи також відсутні.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про доведеність, підставність та необхідність задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 45494,79 грн. за простій транспортного засобу.

При цьому, господарський суд наголошує, що відповідач, отримавши акт, рахунок, претензії, жодним чином не відреагував та будучи обізнаним про наявність даного спору жодним чином не спростував вищевикладені обставини та висновки суду.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 6566,57 грн. пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 10.12.2024 по 17.02.2025 та 37223,01 грн. штрафу за прострочення оплати понад 30 календарних днів в розмірі 30% від суми оплати, узгодженої в заявці, господарський суд вказує наступне.

Як було встановлено судом, п.5.11 договору передбачено, що за несвоєчасну оплату виконаних робіт замовник сплачує експедитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми, яка підлягає сплаті за кожний день та за весь час такого прострочення, до моменту повного погашення заборгованості, а у разі, якщо прострочення складає понад 30 календарних днів замовник додатково сплачує експедитору штраф у розмірі 30% від суми оплати узгодженої в заявці.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів сплати відповідачем наданих позивачем послуг з перевезення за заявкою №0810-5 від 08.10.2024 (сума заявки - 3000 доларів США, що еквівалентно 124076,70 грн. (сума вказана у акті та рахунку), в тому числі понад 30 календарних днів, приймаючи до уваги, що акт та рахунок отримано відповідачем 03.12.2024, перевіривши розрахунок пені (з 10.12.2024 по 17.02.2025) та штрафу (30% від суми 124076,70 грн.), господарський суд дійшов висновку про відповідність вказаного розрахунку умовам договору та законодавства та з огляду на допущені відповідачем порушення умов договору та передбачені наслідки, визначені у п.5.11 договору, суд дійшов висновку про доведеність, підставність та необхідність задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 6566,57 грн. пені та 37223,01 грн. штрафу.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 44985,45 грн. штрафу в розмірі 10% від вартості перевезення, визначеної заявкою, по якій вантаж не був наданий замовником, господарський суд вказує наступне.

Як було встановлено судом, п.5.12 договору передбачено, що замовник несе відповідальність за неготовність вантажу до перевезення, а також за неправильне завантаження, як за національним законодавством, так і за законодавством інших держав; за ненадання вантажу до перевезення замовник сплачує одноразовий штраф експедитору в розмірі 10% від вартості перевезення визначеної заявкою, по якій вантаж не був наданий замовником (але не менш ніж 500 євро у грн. еквіваленті по курсу НБУ).

Так, як було встановлено судом, в матеріалах справи наявні також підписані обома сторонами заявки:

- від 10.10.2024 №1010 (планова дата подання ТЗ: 11.10.2024, номер транспортного засобу: DAF НОМЕР_3 /BO4826XF, вартість перевезення: 3100 USD (три тисячі сто доларів США);

- від 10.10.2024 №1010-2 (планова дата подання ТЗ: 14.10.2024, номер транспортного засобу: VOLVO KA0146KK/ НОМЕР_5 , вартість перевезення: 3100 USD (три тисячі сто доларів США).

Разом з тим, на відміну від заявки №0810-5 від 08.10.2024, щодо виконання якої наявна міжнародна товарно-транспортна накладна CMR, в якій містяться, зокрема, відомості про транспортний засіб, який співпадає з транспортним засобом, визначеним у заявці №0810-5 від 08.10.2024, в матеріалах справи відсутні відомості про надання відповідачем вантажу та здійснення замовленого відповідачем перевезення на узгоджених у заявках від 10.10.2024 №1010 та від 10.10.2024 №1010-2 умовах, а тому, з урахуванням положень п.5.12 договору, перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, господарський суд дійшов висновку про його відповідність умовам договору та про доведеність, підставність та необхідність задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 44985,45 грн. штрафу за ненадання вантажу до перевезення.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає доведеними та підставними позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 124076,70 грн. заборгованості за надані послуги, 45494,79 грн. заборгованості за простій транспортного засобу, 6566,57 грн. пені та штрафу у загальному розмірі 82208,46 грн.

Іншого відповідачем не доведено.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у електронній формі через систему Електронний суд у розмірі 3100,16 грн. (258346,52 грн. *1,5%*0,8) покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕР ЛОГІСТИКС - задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТРОКС (65020, Одеська обл., м. Одеса, вул. Розкидайлівська, буд. 29, офіс 26, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕР ЛОГІСТИКС (03127, м. Київ, пр-т Голосіївський, буд. 120, офіс 4, ) 124076 /сто двадцять чотири тисячі сімдесят шість/ грн. 70 коп. заборгованості за надані послуги, 45494 /сорок п`ять тисяч чотириста дев`яносто чотири/ грн. 79 коп. заборгованості за простій транспортного засобу, 6566 /шість тисяч п`ятсот шістдесят шість/ грн. 57 коп. пені, 82208 /вісімдесят дві тисячі двісті вісім/ грн. 46 коп. штрафу та 3100 /три тисячі сто/ грн. 16 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 24 квітня 2025 р.

Суддя Ю.С. Бездоля