РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2025Справа № 910/385/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Інтергал-Буд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське міське спеціальне науково-реставраційне проектно-виробниче управління»

про стягнення 838 841, 32 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Інтергал-Буд» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське міське спеціальне науково-реставраційне проектно-виробниче управління» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 838 841, 32 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором підряду №ШК160719 від 16.07.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Інтергал-Буд» - залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

16.01.2025 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Інтергал-Буд» про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, зокрема встановлено відповідачу строк протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подачі заяви з обгрунтованими запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (у разі їх наявності).

Крім того, судом повідомлено, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (частина 7 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 20.01.2025 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Костянтинівська, буд. 11, м. Київ, 04071.

З матеріалів справи вбачається, що до суду повернуто рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення представнику відповідача 27.01.2025 ухвали Господарського суду міста Києва від 18.09.2023 про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 3 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

16.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Інтергал-Буд» (далі - генеральний підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київське міське спеціальне науково-реставраційне проектно-виробниче управління» (далі - підрядник) укладено договір підряду №ШК160719, умовами якого передбачено, що підрядник зобов`язується своїми або залученими силами і засобами, з власних матеріальних ресурсів (окрім матеріалів, визначених у додатку №1 «Твердий кошторис») виконати комплекс ремонтно-реставраційних робіт фасадів зі сторони двору об`єкту (далі - роботи), на підставі Проектної документації стадії «Р», отриманої підрядником і передати виконані роботи генеральному підряднику, а генеральний зобов`язується забезпечити своєчасне приймання виконаних підрядником робіт та оплату робіт.

Відповідно до п. 2.1. договору, договірна ціна робіт є твердою, включає в себе вартість робіт та матеріалів, визначена у твердому кошторисі, який оформлений як додаток №1 до цього договору та включає в себе будь-які інші супутні дії та витрати, необхідні підряднику для виконання його зобов`язань за договором та складає 5 780 365, 64 грн, включаючи ПДВ 20 % - 963 394, 27 грн.

У п.. 3.1. договору сторони визначили строки виконання робіт:

3.1.1. початок виконання робіт: протягом п`яти робочих днів з моменту підписання договору, отримання авансу, передачі підряднику місця виконання робіт, погодженої проектної документації та необхідних дозвільних документів, які замовник повинен передати підряднику для початку виконання робіт.

3.1.2. закінчення виконання робіт: у відповідності до погодженого сторонами календарного план-графіку виконання робіт (додаток № 44 до договору), планово 30.04.2020.

Згідно п. 5.1. договору, оплата виконаних робіт здійснюється генеральним підрядником поетапно на підставі підписаного ним акту виконаних робіт та довідки по формі КБ-3 за робіт з урахуванням раніше виплачених авансових платежів, якщо авансові платежі виплачувались.

Пунктом 7.1. договору передбачено, що підрядник після 100 % виконаних робіт, готує два примірника акта здачі-приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт форми КБ-3, підписує їх та скріплює своєю печаткою і надсилає їх генеральному підряднику.

Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 12.2 цього Договору та закінчується після виконання всіх своїх зобов?язань Стороною за Договором. В разі дострокового розірвання Договору строк дії Договору закінчується відповідно до визначеної дати розірвання Договору, але закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від обов?язку провести грошові розрахунки у зв?язку з розірванням Договору (п. 12.3 договору).

Відповідно до п. 12.7. договору, генеральний підрядник має право в разі порушення Підрядником умов Договору у будь - який час достроково розірвати Договір. В цьому разі Договір вважається розірваним з дати, зазначеної в повідомленні Генерального підрядника про розірвання Договору. Підрядник повертає Генеральному підряднику протягом 3 (трьох) робочих днів після отримання повідомлення про розірвання Договору раніше перераховані за Договором грошові кошти та матеріали за мінусом Договірної вартості прийнятих Генеральним підрядником Робіт на дату відправлення ним повідомлення про розірвання Договору. В разі, якщо Генеральний підрядник зобов?язаний доплатити Підряднику грошові кошти за прийняті ним Роботи на дату відправлення повідомлення про розірвання Договору, така доплата здійснюється Генеральним підрядником протягом 3 (трьох) робочих днів після прийняття відповідних Робіт відповідно до порядку приймання - передачі Робіт, визначеного Договором.

Відсутність документів, передбачених законодавством, що підтверджують використання авансових платежів на цілі, що відповідають Договору, є підставою для відмови Генерального підрядника у здійсненні авансування за Договором та може бути підставою для приймання Генеральним підрядником одноособового рішення про дострокове розірвання Договору або часткову відмову від Робіт за Договором. Відповідно договір буде вважатись достроково розірваним або зміненим через 10 (десять) днів після отримання Підрядником повідомлення Генерального підрядника.

Також, між сторонами складено та підписано акт приймання-передачі місця виконання робіт, що є додатком 2 до договору підряду №ШК160719 від 16.07.2019, відповідно до якого генеральний підрядник передає, а підрядник приймає місце виконання робіт відповідно до умов договору. Місце виконання робіт передається підряднику на період виконання демонтажних робіт на об`єкті: «Реконструкція та пристосування для потреб сучасного використання готелю, розташованого за адресою: бульв. Т. Шевченка, 4 (літера А, Г) у Шевченківському р-ні м. Києва».

Додатком № 4 до договору підряду №ШК160719 від 16.07.2019, сторони погодили календарний план-графік виконання ремонтно-реставраційний робіт.

Як зазначає позивач, останнім на виконання умов договору було перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю «Київське міське спеціальне науково-реставраційне проектно-виробниче управління» грошові кошти у розмірі 1 590 000, 00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 418 від 01.08.2019 на суму 700 000, 00 грн,. № 877 від 22.08.2019 на суму 400 000, 00 грн та № 490 000, 00 грн.

Крім того, позивач зазначає, що відповідачем лише частково виконані передбачені договором роботи на загальну суму 498 393, 86 грн, що підтверджується актом приймання виконаних підрядних робіт №1 за червень 2020 від 30.06.2020 та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 за червень 2020 від 30.06.2020.

Також, позивач вказує, що ним було отримано від відповідача товар на загальну суму 252 764, 82 грн за видатковою накладною №08/20-16 від 01.09.2020 на суму 247 602, 42 грн., в тому числі ПДВ та за видатковою накладною №03/20-15 від 09.06.2020 на суму 5 162, 40 грн., в тому числі ПДВ.

Позивач зазначає, що відповідачем не підтверджено документально використання сплаченого позивачем авансу у розмірі 838 841, 32 грн.

Оскільки відповідачем не були виконані попередньо оплачені позивачем роботи за договором на суму 838 841, 32 грн. у визначений сторонами строк, позивач направив відповідачу претензію-повідомлення № 150 від 10.10.2024 про дострокове припинення договору підряду, відповідно до якої повідомляє відповідача про розірвання договору підряду №ШК160719 від 16.07.2019 з 01.11.2024. Також, позивач просив відповідача повернути сплачений авансовий платіж у сумі 838 841, 32 грн, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, фіскальним чеком та накладною АТ «Укрпошта» № 876.

Проте, відповідач на вищезазначену претензію відповіді не надав, грошові кошти не повернув.

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач фактично виконав роботи та поставив позивачу товар на суму 751 158, 68 грн, у зв`язку з чим він зобов`язаний був повернути позивачу невикористану частину авансу у сумі 838 841, 32 грн, чого відповідачем не здійснено, а тому просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 838 841, 32 грн (1 590 000, 00 грн - 751 158, 68 грн).

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору №ШК160719 від 16.07.2019, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором підряду.

Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України, за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору було перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю «Київське міське спеціальне науково-реставраційне проектно-виробниче управління» грошові кошти у розмірі 1 590 000, 00 грн, що підтверджуєтся платіжними інструкціями № 418 від 01.08.2019 на суму 700 000, 00 грн,. № 877 від 22.08.2019 на суму 400 000, 00 грн та № 490 000, 00 грн.

В свою чергу, відповідачем лише частково виконані передбачені договором роботи на загальну суму 498 393, 86 грн, що підтверджується актом приймання виконаних підрядних робіт №1 за червень 2020 від 30.06.2020 та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 за червень 2020 від 30.06.2020.

Крім того, позивачем було отримано від відповідача товар на загальну суму 252 764, 82 грн за видатковою накладною №08/20-16 від 01.09.2020 на суму 247 602, 42 грн., в тому числі ПДВ та за видатковою накладною №03/20-15 від 09.06.2020 на суму 5 162, 40 грн., в тому числі ПДВ.

Тож, невикористаною залишилась частина авансу у розмірі 838 841, 32 грн. (1 590 000, 00 грн - 751 158, 68 грн).

Стаття 846 Цивільного кодексу України визначає, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Так, у п.. 3.1. договору сторони визначили строки виконання робіт, а саме:

3.1.1. початок виконання робіт: протягом п`яти робочих днів з моменту підписання договору, отримання авансу, передачі підряднику місця виконання робіт, погодженої проектної документації та необхідних дозвільних документів, які замовник повинен передати підряднику для початку виконання робіт.

3.1.2. закінчення виконання робіт: у відповідності до погодженого сторонами календарного план-графіку виконання робіт (додаток № 44 до договору), планово 30.04.2020.

Однак, відповідачем в строк до 30.04.2020 визначені договором роботи виконані не у повному обсязі.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки виконання зобов`язання, проведене належним чином, є однією із підстав його припинення (ст. 599 Цивільного кодексу України), то виконання боржником, у даному випадку ТОВ «Київське міське спеціальне науково-реставраційне проектно-виробниче управління» як підрядником за договором (зобов`язаною стороною за договором в частині виконання робіт), повинно бути підтверджено відповідачем належним чином.

Проте, суд зазначає, що відповідачем не надано суду належних та вірогідних доказів в розумінні ст.76-79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Київське міське спеціальне науково-реставраційне проектно-виробниче управління» всього обсягу робіт за договором №ШК160719 від 16.07.2019 у строки, передбачені пп. 3.1.2. п. 3.1. договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Згідно ч. 2 ст. 320 Господарського кодексу України, у разі якщо підрядник не береться своєчасно за виконання договору або виконує роботу настільки повільно, що закінчення її до строку стає явно неможливим, замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Суд враховує правову позицію, викладену об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 16.03.2020 у справі №910/2051/19, в якій зазначено, що у статті 849 Цивільного кодексу України передбачено три окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду, а саме: - підрядник несвоєчасно розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим (частина 2); - очевидність для замовника невиконання роботи належним чином та невиконання підрядником у визначений замовником строк вимоги про усунення недоліків (частина 3); - відмова замовника від договору до закінчення робіт з виплатою підрядникові плати за виконану частину робіт та відшкодуванням збитків, завданих розірванням договору (частина 4).

Суд зазначає, що відмовитись від договору підряду і вимагати відшкодувати збитки відповідно до положень частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України є правом замовника в силу закону, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим.

Враховуючи вище викладене, оскільки як встановлено судом вище відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором підряду у частині виконання робіт та у строки передбачені договором, суд дійшов висновку, що на підставі частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України, у позивача виникло право відмовитись від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Згідно п. 12.7. договору, генеральний підрядник має право в разі порушення Підрядником умов Договору у будь - який час достроково розірвати Договір. В цьому разі Договір вважається розірваним з дати, зазначеної в повідомленні Генерального підрядника про розірвання Договору. Підрядник повертає Генеральному підряднику протягом 3 (трьох) робочих днів після отримання повідомлення про розірвання Договору раніше перераховані за Договором грошові кошти та матеріали за мінусом Договірної вартості прийнятих Генеральним підрядником Робіт на дату відправлення ним повідомлення про розірвання Договору. В разі, якщо Генеральний підрядник зобов?язаний доплатити Підряднику грошові кошти за прийняті ним Роботи на дату відправлення повідомлення про розірвання Договору, така доплата здійснюється Генеральним підрядником протягом 3 (трьох) робочих днів після прийняття відповідних Робіт відповідно до порядку приймання - передачі Робіт, визначеного Договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Як зазначено судом вище, оскільки відповідачем не були виконані попередньо оплачені позивачем роботи за договором на суму 838 841, 32 грн у визначений сторонами строк, позивач направив відповідачу претензію-повідомлення № 150 від 10.10.2024 про дострокове припинення договору підряду, відповідно до якої повідомляє відповідача про розірвання договору підряду №ШК160719 від 16.07.2019 з 01.11.2024. Також, позивач просив відповідача повернути сплачений авансовий платіж у сумі 838 841, 32 грн, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, фіскальним чеком та накладною АТ «Укрпошта» № 876.

Таким чином, враховуючи що умовами договору підряду №ШК160719 від 16.07.2019 передбачено право генерального підрядника в односторонньому порядку розірвати вказаний договір підряду у зв`язку з простроченням виконання відповідачем робіт, та приймаючи до уваги, що станом на дату повідомлення (10.10.2024) відповідачем було прострочено виконання робіт більше ніж на три роки, суд дійшов висновку щодо правомірності та обґрунтованості відмови позивача від договору підряду №ШК160719 від 16.07.2019.

Отже, договір підряду №ШК160719 від 16.07.2019 є розірваним в односторонньому порядку.

Як зазначено судом вище, частиною 2 статті 849 Цивільного кодексу України визначено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Згідно з частиною 2 статті 22 Цивільного кодексу України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Зазначена норма кореспондує положенням статті 224 Господарського кодексу України, відповідно до якої учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Тобто, положеннями частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України законодавцем визначено більш широке поняття збитків при їх відшкодуванні за наслідками порушення умов договору підряду, де відшкодуванню підлягають і витрати зроблені замовником на виконання договірних зобов`язань.

Водночас нормами глави 83 Цивільного кодексу України урегульовано питання повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні, навіть тоді коли правова підстава, на якій набуте майно, згодом відпала.

Так, частина перша статті 1212 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частиною другою статті 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України, предметом регулювання якої є відносини, що виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права, застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій набуто майно, згодом відпала.

Ураховуючи відсутність доказів належного виконання відповідачем договірних зобов`язань із виконання робіт за договором, припиненого згідно зі статтею 849 ЦК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення грошових коштів у розмірі 838 841, 32 грн відповідно до статей 849 і 1212 Цивільного кодексу України у їх сукупності.

Близьких за змістом правових висновків щодо застосування положень статті 849 ЦК України та можливості стягнення з підрядника на користь замовника коштів внесеної передоплати після припинення дії договору підряду дійшов Верховний Суд у постановах від 11.11.2018 у справі №910/13332/17, від 14.06.2018 у справі №912/2709/17, від 15.02.2019 у справі №910/21154/17, від 25.02.2021 у справі №904/7804/16.

Суд зазначає, що відповідачем не надано до суду жодних доказів на спростування своєї вини в невиконанні зобов`язання щодо повернення позивачеві перерахованих коштів.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи те, що договірні зобов`язання між сторонами припинились, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське міське спеціальне науково-реставраційне проектно-виробниче управління» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Інтергал-Буд» грошових коштів у розмірі 838 841, 32 грн, які були сплачені позивачем у якості передоплати за договором підряду №ШК160719 від 16.07.2019.

З огляду на викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги позивача обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Інтергал-Буд» - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське міське спеціальне науково-реставраційне проектно-виробниче управління» (вул. Костянтинівська, буд. 11, м. Київ, 04071, ідентифікаційний код - 30636681) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Інтергал-Буд» (вул. Острозьких Князів, буд. 8, м. Київ, 01010, ідентифікаційний код - 34692645) 838 841 (вісімсот тридцять вісім тисяч вісімсот сорок одну) грн 32 коп. - заборгованості та 12 582 (дванадцять тисяч п`ятсот вісімдесят дві) грн 62 коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду або через відповідний місцевий господарський суд.

Суддя С. О. Щербаков