ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 рокуСправа № 912/280/25

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянув у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕКС АГРО" (вул. Коваленка Леоніда, 23/1, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28006)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ АГРО" (вул. Куроп`ятникова, 85, м. Кропивницький, 25007)

про стягнення 205 246,89 грн,

секретар судового засідання - Коваленко Т.А.

представники сторін участі не брали

у судовому засіданні підписано вступну та резолютивну частини рішення без його проголошення,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕКС АГРО" (далі - ТОВ "АЛЕКС АГРО") до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ АГРО" (далі - ТОВ "ТЕХ АГРО") про стягнення 205 246,89 грн заборгованості, з яких: 180 586,89 грн - основний борг, 13 399,65 грн - пені, 1 501,00 грн - 3% річних, 9 759,35 грн - інфляційні збитки, з покладенням судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначено неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №207 від 23.10.2024 в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений товар.

Ухвалою суду від 10.02.2025 залишено позовну заяву без руху та встановлено строк для усунення виявлених при поданні позовної заяви недоліків.

У межах встановленого судом строку позивачем усунуто недоліки позовної заяви, про що до суду 11.02.2025 надано відповідні докази.

Ухвалою від 17.02.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №912/280/25 за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначив на 11.03.2025 та встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

20.03.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді, судове засідання 11.03.2025 не відбулося.

Ухвалою від 27.03.2025 суд призначив засідання на 15.04.2025.

15.04.2025 до суду від позивача надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи.

15.04.2025 від відповідача надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи у зв`язку з тим, що його представник адвокат Савченко Я.В., з явними ознаками захворювання (температура, слабкість, нежить, кашель), записана на прийом до сімейного лікаря 15.04.2025 на 09:30 год.

Однак, будь - яких доказів на підтвердження вказаних обставин суду не подано.

При цьому, відповідач не був позбавлений можливості залучити до участі у справі іншого представника або взяти участь у засіданні суду через свого керівника, іншої особи, уповноваженої на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) в порядку самопредставництва.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

За вказаного, причини неприбуття відповідача в судове засідання не визнаються поважними.

Окрім цього, згідно з ч. 1 ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, крім випадку, передбаченого частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За змістом ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ураховуючи вищенаведене в сукупності, беручи до уваги установлені ГПК України строки розгляду справи, господарський суд протокольною ухвалою від 15.04.2025 відмовив у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

З огляду на викладене, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 15.04.2025 за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні 15.04.2025 досліджено докази.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.

23.10.2024 між ТОВ "АЛЕКС АГРО" (далі - постачальник) та ТОВ "ТЕХ АГРО" (далі - покупець) укладено договір поставки №207 (далі - Договір, а.с. 9-11), за умовами якого:

- постачальник зобов`язується поставити й передати, а покупець зобов`язується прийняти від постачальника й оплатити сільськогосподарську продукцію - пшеницю 4-го класу врожаю 2024 року (далі - товар) (п. 1.1.);

- кількість товару: пшениця 4-го класу 250 тонн +/- 10,00% (п. 2.1.);

- ціна товару за цим Договором за 1 (одну) метричну тонну в заліковій вазі становить: пшениця 4-го класу - 7 631,58 грн, ПДВ 14%- 1 068,42 грн, разом 8 700,00 грн (п. 4.1.);

- товар повинен бути поставлений відповідно до показників у кількості та якості, згідно ст. 2 та ст. 3 цього Договору, у період з 23 жовтня р. по 31 жовтня 2024 р. Датою поставки Товару є дата відвантаження Товару в пункті навантаження, зазначеному в п. 5.1 цього Договору (п. 5.2.);

- покупець здійснює 86% передоплати за Товар в українських гривнях шляхом банківського переведення на розрахунковий рахунок (п. 6.1.);

- кінцева оплата за поставлений Товар здійснюється покупцем шляхом банківського переведення на розрахункових рахунок постачальника протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту надання наступних документів:

а) рахунок на оплату;

б) податкової накладної, належним чином оформленої у відповідності до правил, які встановлені п.201.1 Податкового кодексу України, зокрема із обов`язковим зазначенням коду Товару згідно з УКТ ЗЕД та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних через систему електронного документообігу в момент першої події (отримання коштів або переоформлення/відвантаження Товару);

в) видаткову накладну на кожну партію вивантаженого (прийнятого) Товару, дата видачі якої повинна відповідати даті відвантаження відповідної партії Товару (п. 6.2.);

- у випадку несвоєчасної оплати Товару Покупець зобов`язується сплатити Постачальнику неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за кожний день прострочення, що діє на дату такого прострочення. Простроченням оплати не вважається несвоєчасна оплата, пов`язана із відсутністю належним чином зареєстрованої податкової накладної, наданої Постачальником відповідно до п.6.1.6) цього Договору (п. 7.2.).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

На виконання умов Договору Постачальник здійснив поставку товару Покупцю, про що між сторонами складено та підписано такі видаткові накладні:

- №6 від 26.10.2024 на суму 764 382,11 грн;

- №7 від 27.10.2024 на суму 372 012,05 грн;

- №8 від 28.10.2024 на суму 335 298,04 грн;

- №9 від 29.10.2024 на суму 664 158,09 грн (а.с. 12-15).

Загальна вартість поставленого товару становить 2 135 850,29 грн.

Покупець здійснив оплату товару на загальну суму 1 955 263,40 грн відповідно до таких платіжних інструкцій:

- №781 від 24.10.2024 на суму 1 755 263,40 грн - передоплата за товар;

- №837 від 21.11.2024 на суму 100 000,00 грн;

- №878 від 06.12.2024 на суму 100 000,00 грн (а.с. 16-18).

За доводами позивача, станом на день подання позову заборгованість становить 180 586,89 грн.

Як вказує позивач, відповідач не оплатив отриманий товар у вказаному розмірі, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Розглядаючи спір по суті, суд враховує таке.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу приписів ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Покупець, згідно ч. 1 ст. 691, ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено матеріалами справи, на виконання Договору ТОВ "АЛЕКС АГРО" поставило, а ТОВ "ТЕХ АГРО" отримало товар на загальну суму 2 135 850,29 грн, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними (а.с. 12-15).

Відповідач оплатив товар на загальну суму 1 955 263,40 грн, про що свідчать долучені до справи платіжні інструкції (а.с. 16-18).

За твердженням позивача, станом на день подання позову заборгованість становить 180 586,89 грн.

В той же час, відповідач у відзиві на позов повідомив про сплату заборгованості в розмірі 30 000,00 грн.

Суд зазначає, що відповідачем подано до справи платіжну інструкцію №47 на суму 30 000,00 грн (а.с. 62), з якої слідує, що така сплата відбулась 12.02.2025, тобто після звернення з позовом до суду (05.02.2025).

Зазначені в платіжній інструкції реквізити відповідають відповідним реквізитам позивача, призначення платежу містить посилання на Договір.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Враховуючи викладене та подані відповідачем докази, провадження у справі в частині стягнення 30 000,00 грн основного боргу підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору (сплата заборгованості після звернення до суду).

За нормами ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На розгляді залишаються вимоги про стягнення основного боргу в розмірі 150 586,89 грн, а також стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

За умовами Договору кінцева оплата за поставлений товар здійснюється покупцем протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту надання, зокрема, належним чином оформленої та зареєстрованої податкової накладної (п. 6.2.).

Відповідно до наявних у матеріалах справи квитанцій, податкові накладні №1 від 24.10.2024 та №2 від 29.10.2024, які підтверджують факт здійснення господарської операції між ТОВ "АЛЕКС АГРО" та ТОВ "ТЕХ АГРО" на загальну суму 2 135 850,29 грн, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних 12.11.2024 (а.с. 58-61).

Отже, з урахуванням положень п. 6.2. Договору кінцева оплата за товар має бути здійснена протягом 10 (десяти) банківських днів, починаючи з 13.11.2024.

Водночас, відповідно до постанови Національного банку України №16 від 03.03.2023 "Про затвердження Інструкції про виконання міжбанківських платіжних операцій в Україні в національній валюті", яка набрала чинності з 01.04.2023 в Україні більше не існує поняття "банківський день". Система переказів функціонує на базі міжнародного стандарту ISO 20022, що означає здійснювати міжбанківські платіжні операції можна в будь-який час, не чекаючи ранку чи закінчення вихідних. За повідомленням Національного Банку України тепер система працює в режимі 24/7, що передбачає цілодобове виконання міжбанківських платіжних операцій без призупинення роботи системи та миттєвий перехід від поточного до наступного календарного дня.

При цьому, слід відзначити, що Договір укладений сторонами вже після скасування Національним банком України поняття "банківський день" (23.10.2024), тому обрахунок банківського дня потрібно здійснювати аналогічно до обрахунку календарних днів.

Таким чином, останнім днем оплати товару є 22.11.2024.

Однак, відповідач не оплатив отриманий товар у встановлений строк.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження оплати відповідачем товару в розмірі 150 586,89 грн.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення 150 586,89 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем також заявлено до стягнення з відповідача 13 399,65 грн пені, 1 501,00 грн 3% річних та 9 759,35 грн інфляційних втрат.

За положеннями ст. 530 ЦК України одним із принципів належного виконання зобов`язання, є його виконання у встановлений договором строк (термін). Так, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст. 546-547 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як встановлено матеріалами справи, відповідач порушив грошове зобов`язання з оплати поставленого позивачем товару в частині дотримання погодженого строку проведення розрахунків.

Зазначене в силу наведених вище норм законодавства, є підставою для застосування до відповідача штрафних санкцій, передбачених Договором, а також здійснення нарахувань згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Як вже зазначено, у п. 7.2. Договору сторони погодили відповідальність Покупця за несвоєчасну оплату Товару у вигляді неустойки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за кожний день прострочення, що діє на дату такого прострочення.

Окрім того, у вказаному пункті сторони передбачили, що простроченням оплати не вважається несвоєчасна оплата, пов`язана із відсутністю належним чином зареєстрованої податкової накладної.

Розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат здійснено позивачем за період з 13.11.2024 по 05.02.2025.

Однак, як вже зазначено, кінцевий строк оплати товару є таким, що настав 22.11.2024. Тому, прострочення оплати має місце з 23.11.2024.

Таким чином, під час розрахунку позивач неправильно визначив початок періоду прострочення та не врахував, що день оплати при розрахунку не враховується.

Здійснивши власний розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що:

пеня за період з 23.11.2024 по 05.12.2024 на суму боргу 280 586,89 грн становить 2 591,21 грн; за період з 06.12.2024 по 05.02.2025 на суму боргу 180 586,89 грн - 8 366,87 грн;

3% річних за період з 23.11.2024 по 05.12.2024 на суму боргу 280 586,89 грн становить 298,99 грн; за період з 06.12.2024 по 05.02.2025 на суму боргу 180 586,89 грн - 919,20 грн;

інфляційні втрати за період з грудня 2024 року по січень 2025 року складають 2 528,22 грн.

Оскільки за перерахунком суду пеня та 3% річних за період з 06.12.2024 по 05.02.2025 становлять більше, ніж заявлено позивачем, при цьому суд не може виходити за межі позовних вимог, тому пеня та 3% річних за вказаний період підлягають задоволенню у заявлених позивачем розмірах, а саме: 905,00 грн 3% річних та 8 232,78 грн пені.

З підстав викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 150 586,89 грн основного боргу, 10 823,99 грн пені, 2 528,22 грн інфляційних втрат, 1 203,99 грн 3% річних.

У задоволенні позову в іншій частині суд відмовляє внаслідок неправильного розрахунку позивача.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За вимогами ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі закриття провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом) сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Отже, сплачений позивачем судовий збір підлягає поверненню останньому в частині суми, за якою суд закриває провадження у справі, для чого необхідно подати письмове клопотання.

Згідно з поданою заявою від 05.02.2025 позивач повідомив про витрати на професійну правничу допомогу та заявив, що докази на їх підтвердження будуть подані в порядку, визначеному ч. 8 ст. 129 ГПК України, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Керуючись ст. 74, 76-77, 129, 233, 236-241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Провадження у справі в частині стягнення 30 000,00 грн основного боргу закрити у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ АГРО" (вул. Куроп`ятникова, 85, м. Кропивницький, 25007, ідентифікаційний код 41524823) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕКС АГРО" (вул. Коваленка Леоніда, 23/1, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28006, ідентифікаційний код 44965681) 150 586,89 грн основного боргу, 10 823,99 грн пені, 2 528,22 грн інфляційних втрат, 1 203,99 грн 3% річних, а також 1 981,72 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати сторонам до електронних кабінетів.

Повне рішення складено 21.04.2025.

Суддя М.С. Глушков