ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"23" квітня 2025 р. Cправа № 902/497/25

Суддя господарського суду Вінницької області Маслій І.В., розглянувши матеріали

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ),

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 )

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕЛИЩАНСЬКЕ" (вул. Хмельницьке шосе, буд. 2, каб. 103, м. Вінниця, Вінницький р-н, Вінницька обл., 21036)

про стягнення 134414000,00 грн

В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕЛИЩАНСЬКЕ" про стягнення 134414000,00 грн, з яких 33603500,00 грн дивідендів - на користь ОСОБА_1 та 100810500,00 грн дивідендів - на користь ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язання з виплати дивідендів у зв`язку з продажем позивачами своїх часток у статутному фонді Товариства компанії "АНІКОМО ЛІМІТЕД" відповідно до умов Договору купівлі-продажу від 29.01.2021.

18.04.2025 до суду від представника позивачів надійшло клопотання про зменшення розміру судового збору до 15140,00 грн для кожного.

22.04.2025 до суду від предтавника позивачів надійшла заява про долучення відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 21.04.2025.

Дослідивши матеріали позовної заяви без номеру від 17.04.2025 (вх. номер канцелярії суду 526/25 від 18.04.2025), клопотання про зменшення розміру судового збору без номеру від 17.04.2025 (вх. номер канцелярії суду 01-34/4106/25 від 18.04.2025) та заяву без номеру від 22.04.2025 (вх. номер канцелярії суду 01-34/4187/25 від 22.04.2025) господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до вимог частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд зазначає, що позовну заяву подано без додержання вимог статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

Так, за приписами пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У клопотанні про зменшення розміру судового збору, яке вмотивовано тим, що розмір судового збору, який становить для ОСОБА_1 504052,50 грн, а для ОСОБА_2 - 1059800,00 грн, є надмірним порівняно з їх доходами,. З огляду на вказане останні просять зменшити розмір судового збору до 15140,00 грн для кожного.

Розглянувши клопотання про зменшення розміру судового збору, суд приходить до висновку, що воно задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з частиною другою статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за певних умов. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведені положення процесуального закону дають підстави для висновку, що зменшення розміру судового збору є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.

Однак визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Разом з тим, особа, що порушує питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, або про звільнення від його сплати, повинна навести обґрунтування обставин (з наданням на їх підтвердження доказів), які свідчать про неможливість здійснення оплати цього збору як станом на момент звернення до суду, так і до закінчення розгляду справи, ухвалення судового рішення по суті вимог заяви, скарги.

Обов`язок доказування і подання доказів визначений статтею 74 ГПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, ті інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У заяві без номеру від 22.04.2025 позивачами долучено відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 21.04.2025 щодо кожного з позивачів, де зазначено про відсутність інформації щодо джерел/сум виплачених доходів та утриманих податків в Державному реєстрі фізичних осіб- платників податків. Також позивачами додано до заяви витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_2 , де вказано про відсутність відомостей за вказаним запитом.

Проте вказана інформація не може розцінюватися як доказ на підтвердження скрутного матеріального становища.

Разом з тим, не є доказом скрутного матеріального становища відсутність оподатковуваного доходу.

Крім того, позивачами не долучено інформації щодо руху грошових коштів по банківських рахунках останніх.

Суд звертає увагу також на те, що у позовній заяві позивачі вказують на здійснення продажу своїх часток у статутному фонді Товариства Компанії "АНІКОМО ЛІМІТЕД" за Договором купівлі-продажу від 29.01.2021. Як додатки до позовної заяви долучено додаткові угоди до вказаного Договору, натомість сам Договір не додано.

Разом з тим, не надано й доказів виконання Договору купівлі-продажу від 29.01.2021 покупцем в частині оплати, що може свідчити про наявність коштів у позивачів на сплату судового збору у розмірі, визначеному законодавством.

За відсутності Договору купівлі-продажу від 29.01.2021 та доказів оплати на його виконання покупцем, суд не може повноцінно та всебічно оцінити неплатоспроможність позивачів.

Крім того, наведеними правовими нормами статті 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, зменшити розмір судового збору.

Суд встановив, що позивачами до клопотання про зменшення судового збору не додано доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану позивачів та докази які підтверджують обставини зазначені позивачами в обґрунтування клопотання.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» та від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95 від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку із поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Зважаючи на вищевказане, суд вважає за необхідне відмовити позивачам у задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору за подання позовної заяви, а судовий збір підлягає сплаті у встановленому законом розмірі.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України N 3674-VI від 8 липня 2011 року "Про судовий збір" за подання позову за місцем розгляду справи сплачується судовий збір, який зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У позовній заяві позивачами заявлено вимоги майнового характеру.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір у сумі 504052,50 грн, а ОСОБА_2 - 1059800,00 грн та в підтвердження сплати судового збору у зазначеній сумі - надати докази сплати судового збору.

Суд звертає увагу, що відповідно до приписів ст.174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не виконано вимоги пункту 2 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч.1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 77, 164, 172, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про зменшення судового збору за подання позовної заяви.

2. Позовну заяву без номеру від 17.04.2025 (вх. номер канцелярії суду 526/25 від 18.04.2025) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без руху.

3. Встановити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для усунення недоліків позовної заяви: 10 днів з дня отримання цієї ухвали.

4. Попередити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

5. Копію ухвали надіслати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на відому суду адресу електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана 23.04.2025.

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу1 (АДРЕСА_1)

3 - позивачу2 (АДРЕСА_1)