ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
10.04.2025 Справа № 917/2203/24
Суддя Солодюк О.В., розглянувши заяву представника заявника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Техносфера" про відшкодування судових витрат (вх. №3895 від 25.03.2025) по справі №917/2203/24
про поворот виконання судового наказу від 13.12.2024 у справі № 917/2203/24 про стягнення заборгованості за Договором розподілу природного газу №831Р від 30.12.2016 року в сумі 4842,52 грн. та судового збору в сумі 302,80 грн.
ВСТАНОВИВ:
17.02.2025р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Техносфера" подано заяву (вх. №2170) про поворот виконання судового наказу від 13.12.2024 у справі № 917/2203/24 в розмірі 1 997,47 грн.
Ухвалою суду від 27.03.2025р. заяву представника ТОВ "Техносфера" (вх. №2170 від 17.02.2025) про поворот виконання судового наказу від 13.12.2024 у справі № 917/2203/24 задоволено частково. У поворот виконання судового наказу від 13.12.2024 по справі за № 917/2203/24 стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техносфера" грошові кошти в розмірі 1 408,61 грн. У решті вимог заяви провадження закрито.
25.03.2025 р. до суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Техносфера" (вх. №3895) про відшкодування судових витрат в розмірі 12 157,87 грн., які складаються з судового збору 160,40 грн., сплаченого при поданні до суду заяви про скасування судового наказу від 13.12.2024, примусово стягнутих коштів в сумі 1 997,47 грн. на виконання судового наказу від 13.12.2024 та витрат на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
Заява мотивована тим, що згідно із частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п' яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
За подання заяви про скасування судового наказу було сплачено судовий збір в розмірі 160,40 грн.
За заявою АТ "Полтавагаз" приватний виконавець стягнув з ТОВ "Техносфера" кошти в розмірі 1997,47 грн. (1 408,61 грн. + 588, 86 грн.).
За договором про надання правової допомоги вартість послуг адвоката визначена у фіксованому розмірі на суму 10 000 грн.
Вказані суми підлягають стягненню з АТ "Полтавагаз", всього 12 157,87 грн. (160,40 грн. + 1 997,47 грн. + 10 000,00 грн).
Згідно з вимогами ч.1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з вимогами ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
26.03.2025р. від представника стягувача - АТ "Полтавагаз" до матеріалів справи надійшли заперечення (вх. №4070). В запереченнях представник АТ "Полтавагаз" вказує на те, що розділом II ГПК України "Наказне провадження" не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником. Статтею 155 ГПК України передбачено відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, лише на користь заявника. За приписами ч.2 ст.151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Інших положень ні ГПК України, ні спеціальний ЗУ "Про судовий збір" щодо вирішення цього питання не містять. У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні. При розгляді заяви про поворот виконання рішення ГПК України не передбачено здійснення судом розподілу судових витрат, а також стягнення витрат на правову допомогу. АТ "Полтавагаз" не може повернути ТОВ "Техносфера" кошти у сумі 1997,47 грн., так як на рахунок АТ "Полтавагаз" Приватним виконавцем Лукмасло Тетяною Юріївною було перераховано 1 408,61 грн.
В судовому засіданні 10.04.2025 представник ТОВ "Техносфера" просить стягнути з АТ "Полтавагаз" 160,40 грн витрат по сплаті судового збору за подання заяви про скасування судового наказу та 10 000,00 грн витрат на правову допомогу, оскільки питання щодо стягнення коштів у сумі 1 997,47 грн вже вирішено судом (ухвала суду від 27.03.2025 року).
При вирішення заяви про відшкодування судових витрат, суд виходить з наступного:
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ч.1, п.1 ч.3 ст.123 ГПК України).
Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом ІІ ГПК України «Наказне провадження». Даний розділ ГПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.
Статтею 155 ГПК України передбачено відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, лише на користь заявника.
За приписами частини другої статті 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.
Інших положень ні ГПК України, ні спеціальний Закон України "Про судовий збір" щодо вирішення питання про повернення сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу судового збору не містить.
Виходячи з вищезазначеного, чинне процесуальне законодавство передбачає порядок вирішення питання розподілу судових витрат в порядку позовного провадження та не передбачає стягнення судового збору чи інших витрат, понесених боржником, в порядку наказного провадження, у разі скасування судового наказу за його заявою.
У зв`язку з викладеним, судовий збір за подання заяви про скасування судового наказу в розмірі 160,40 грн не підлягає відшкодуванню на користь боржника.
Частинами першою та третьою статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Отже, за приписами ГПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат сторона має подати до суду разом з першою заявою по суті спору, якими відповідно до частини другої статті 161 ГПК України є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Суд звертає увагу на положення ч.1 ст. 41 ГПК України, відповідно до якої у справах позовного провадження учасниками справи є сторони (позивач, відповідач) та треті особи, тоді як дана справа розглядається в порядку наказного провадження, в якому, відповідно до положень ч.2 ст.41 ГПК України учасниками справи є заявник та боржник.
Порядок розгляду справ за правилами наказного провадження визначено розділом ІІ ГПК України "Наказне провадження", який окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником та чітко визначає, що під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. При цьому положеннями ч.1 ст. 154 ГПК України також передбачено, що розгляд заяви про видачу судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення заявника та боржника.
Аналіз наведених приписів процесуального законодавства, свідчить, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер. Заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право і сам факт подання заяви боржником є достатньою підставою для скасування судового наказу, так як закон не зобов`язує суд на цій стадії перевіряти обґрунтованість заперечень боржника. Зазначені у заяві про скасування судового наказу доводи боржника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження.
Отже, розгляд заяви про видачу судового наказу в порядку наказного провадження не є розглядом спору по суті, а лише свідчить про наявність спору, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження у разі надходження заяви про скасування судового наказу у порядку статті 157, разом з тим, відповідно приписам розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України, не передбачено розподілу будь-яких судових витрат за результатами розгляду такої заяви.
Крім того, статті 129 Господарського процесуального кодексу України регулюють питання розподілу судових витрат між сторонами спору в залежності від результатів розгляду справи по суті, а відтак, в даному випадку, не підлягають застосуванню. Судові витрати, які понесені учасниками під час наказного провадження в подальшому можуть бути враховані та розподілені за результатами розгляду даного спору в порядку позовного провадження.
Стаття 126 ГПК України визначає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як вбачається з норм статті 126 ГПК України, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи, натомість в наказному провадженні судом розглядається заява про видачу судового наказу. У разі її задоволення та видачі судом наказу, при надходженні до суду заяви про скасування судового наказу у порядку ст. 157 ГПК України, суд розглядає останню відповідно до ст. 158 ГПК України.
Крім того, відповідно до частини першої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Суд зауважує, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі та за правилами наказного провадження стягувач у справі буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.
При цьому, в силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи, і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ГПК України, покладається саме на сторони по справі.
Суд також звертає увагу, що відшкодування витрат на правничу допомогу не передбачено ГПК України і при розгляді заяви про поворот виконання рішення суду.
Оскільки відповідно до Господарського процесуального кодексу України відшкодування витрат на правничу допомогу можливе лише у справах позовного провадження, вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Техносфера" про відшкодування витрат на правову допомогу у сумі 10 000 грн безпідставна і задоволенню судом не підлягає.
У зв`язку з викладеним, судовий збір за подання заяви про скасування судового наказу в розмірі 160,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн. не підлягають відшкодуванню на користь боржника.
Керуючись ст. ст. 158, 234, 333 Господарського процесуального кодексу, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Техносфера" про відшкодування судових витрат (вх. №3895 від 25.03.2025) по справі №917/2203//24 - відмовити повністю.
Ухвала набирає законної сили 10.04.2025 та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Повна ухала складена після виходу судді з лікарняного 18.04.2025.

Суддя Солодюк О.В.