ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2025 р. Справа№ 925/1743/14(925/85/23)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Остапенка О.М.

Сотнікова С.В.

Секретар судового засідання: Басараба К.Ю. За участю представників учасників справи: від ОСОБА_1 : Кушнір А.С. - за ордером серія СА №1046102 від 19.01.2023. Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Черкаської області від 23.04.2024 у справі № 925/1743/14(925/85/23) (суддя Хабазня Ю.А., повний текст рішення складено та підписано - 17.06.2024) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропроект Плюс» в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Пилипенко Тетяни Вікторівни до 1) ОСОБА_1 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Гілея-Цукор» 3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Статус-Трейд» про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку із доведенням підприємства до банкрутства у справі за заявою ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд» до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропроект Плюс» про банкрутство
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

Боржником у особі ліквідатора банкрута, арбітражної керуючої Пилипенко Т.В., у межах справи про банкрутство подано позовну заяву з вимогою покласти солідарно субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропроект плюс», боржника у справі про банкрутство №925/1743/14, у зв`язку із доведенням його до банкрутства на колишнього керівника ОСОБА_1 та його засновників, ТОВ «Гілея-Цукор» (ідентифікаційний код 31026139, адреса 03040, м. Київ, Голосіївський район, вул. Красилівська, буд. 4-А, кв. 13) та ТОВ «Торговий дім «Статус-Трейд» (ідентифікаційний код 35633219, адреса: 01010, м. Київ, Печерський район, вул. Івана Мазепи, буд. 26).

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що аналізуючи проведені господарські операції ліквідатор дійшла висновку про здійснення незаконного виведення грошових коштів з господарського обороту ТОВ «Агропроект плюс» у період з 01.01.2010 до 28.04.2011 шляхом видачі поворотної фінансової допомоги згідно договорів №01-31-11 від 31.03.11р., № 01-31-11 від 31.03.11р., №02-04-11 від 27.04.11р. на суму 6 799 200,00грн.; про не здійснення керівником підприємства ОСОБА_1. заходів по поверненню вказаних коштів; про наявність ознак фіктивності та відсутності реальності таких господарських операцій, оскільки банківські виписки не містять відомостей про використання коштів на статутні види діяльності; що усіма відповідачами не виконано Закон України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність» та з їх вини підпри ємство доведено до банкрутства.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 23.04.2024 у справі № 925/1743/14(925/85/23) (суддя Хабазня Ю.А., повний текст рішення складено та підписано - 17.06.2024) позовну заяву боржника у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Пилипенко Тетяни Вікторівни, від 09.01.2023 №02-01/541 задоволено частково; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Гілея-Цукор»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Статус-Трейд» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропроект Плюс» 4 717 212,00 грн; у решті вимог відмовлено.

В оскаржуваному рішенні, суд першої інстанції дійшов висновку про що виведення та приховування активів боржника здійснено ОСОБА_1 та засновниками боржника ТОВ «ТД «Статус Трейд» і ТОВ «Гілея цукор».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Черкаської області від 23.04.2024 у справі № 925/1743/14(925/85/23); рішення Господарського суду Черкаської області від 23.04.2024 у справі № 925/1743/14(925/85/23) скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про покладення субсидіарної відповідальності та стягнення 4 717 212,00 грн з ОСОБА_1 відмовити, в частині покладення субсидіарної відповідальності на Товариство з обмеженою відповідальністю «Гілея-Цукор» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Статус-Трейд» та стягнення з них коштів залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване судове рішення ухвалено судом першої інстанції без з`ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

15.11.2024 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду віл ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОЕКТ ПЛЮС» арбітражної керуючої Пилипенко Т.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому арбітражна керуюча просила залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення господарського суду Черкаської області від 23.04.2024 у справі № 925/1743/14 (925/85/23) без змін.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 29.07.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя ОСОБА_2., судді: Ткаченко Б.О., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2024 у справі № 925/1743/14(925/85/23) витребувано у Господарського суду Черкаської області матеріали справи № 925/1743/14(925/85/23) щодо оскарження рішення Господарського суду Черкаської області від 23.04.2024; відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Черкаської області від 23.04.2024 у справі № 925/1743/14(925/85/23) до надходження матеріалів справи з Господарського суду Черкаської області.

16.08.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 925/1743/14(925/85/23).

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/2749/24 від 19.08.2024 у зв`язку з перебуванням суддів Ткаченка Б.О. та Сітайло Л.Г., які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустках, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 925/1743/14(925/85/23).

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 19.08.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя ОСОБА_2., судді: Остапенко О.М., Доманська М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2024 у справі № 925/1743/14(925/85/23), поміж іншого, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Черкаської області від 23.04.2024 у справі № 925/1743/24 (925/85/23) залишено без руху.

29.08.2024 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2024 у справі № 925/1743/14(925/85/23), зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Черкаської області від 23.04.2024 у справі № 925/1743/14 (925/85/23); розгляд апеляційної скарги призначено на 15.10.2024.

02.10.2024 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропроект Плюс", в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Пилипенко Тетяни Вікторівни надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якої остання просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 23.04.2024 у справі № 925/1743/14(925/85/23) - без змін.

07.10.2024 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-07/655/24 від 15.10.2024 у зв`язку із ухваленим рішенням Вищої ради правосуддя від 08.10.2024 про звільнення у відставку судді ОСОБА_2 , призначено повторний автоматизований розподіл справи № 925/1743/14(925/85/23).

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 15.10.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Остапенко О.М., ОСОБА_4.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2024 у справі № 925/1743/14(925/85/23), поміж іншого, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Черкаської області від 23.04.2024 у справі № 925/1743/14(925/85/23) прийнято до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Остапенко О.М., ОСОБА_4.; розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Черкаської області від 23.04.2024 у справі № 925/1743/14(925/85/23) призначено на 04.12.2024.

26.11.2024 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропроект Плюс" в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Пилипенко Тетяни Вікторівни заява про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 без її участі.

29.11.2024 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від представника ОСОБА_1 , Кушнір Анни Семенівни надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2024 у справі № 925/1743/14(925/85/23) відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 , Кушнір Анни Семенівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 925/1743/14(925/85/23).

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4739/24 від 03.12.2024 у зв`язку із ухваленим рішенням Вищої ради правосуддя від 19.11.2024 про звільнення у відставку судді ОСОБА_4 , призначено повторний автоматизований розподіл справи № 925/1743/14(925/85/23).

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Остапенко О.М., Сотніков С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2024 у справі № 925/1743/14(925/85/23) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Черкаської області від 23.04.2024 у справі № 925/1743/14(925/85/23) прийнято до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Остапенко О.М., Сотніков С.В.

04.12.2024 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява, відповідно до якої останній просить суд, відкласти розгляд справи та призначити слухання на іншу дату і час. Дану вимогу суд апеляційної інстанції примає як заяву про відкладення розгляду справи.

04.12.2024 у судове засідання представники учасників справи не зявилися; про час, місце та дату судового засідання повідомлялися завчасно та належним чином; про причини нез`явлення суд не повідомили, окрім скаржника та ліквідатора банкрута.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2024 у справі № 925/1743/14(925/85/23) задоволено заяву ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи; розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Черкаської області від 23.04.2024 у справі № 925/1743/14(925/85/23) відкладено на 05.02.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2025 у справі № 925/1743/14(925/85/23) задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропроект Плюс" в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Пилипенко Тетяни Вікторівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2025 у справі № 925/1743/14(925/85/23) задоволено заяву представника ОСОБА_1 , Кушнір Анни Семенівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2025 року у справі № 925/1743/14 (925/85/23) розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Черкаської області від 23.04.2024 у справі № 925/1743/14(925/85/23) відкладено на 02.04.2025.

Явка представників учасників справи

02.04.2025 у судове засідання з`явився представник ОСОБА_1 ..

Інші учасники справи у судове засідання 02.04.2025 не з`явилися; про час, місце та дату судового засідання повідомлялися завчасно та належним чином; про причини нез`явлення суд не повідомили.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Розумність строків розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 «Мороз та інші проти України» та інші).

Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про час, місце та дату судового засідання, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за участю представника ОСОБА_1 ..

Позиції учасників справи

У судовому засіданні 02.04.2025 представник ОСОБА_1 просив подану ним апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

04.09.2007 затверджено Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропроект плюс» (далі боржник), згідно із Статутом та протоколом загальних зборів його засновниками є ОСОБА_5 (41%), ТОВ «Гілея Цукор» (59%), керівником призначено ОСОБА_6 та визначено місцезнаходження АДРЕСА_1 .

11.09.2007 боржника зареєстровано та видано свідоцтво про державну реєстрацію.

30.09.2007 укладено договір доручення між ТОВ «Гілея Цукор» і ТОВ «Будконтракт» про те, що ТОВ «Будконтракт» (повірений) в особі Грузіна О.О. продає частку ТОВ «Гілея Цукор» у статутному фонді боржника у розмірі 59%.

15.10.2007 ТОВ «Гілея Цукор» підписано договір з ОСОБА_8 про продаж останній частки ТОВ «Гілея Цукор» у розмірі 59% у статутному фонді боржника (а.с.287 т.13 та а.с.166 т.12 інформація з рішення суду у справі №2-1312/2009);

01.01.2008 боржником подано баланс станом на вказану дату, який підписано керівником ОСОБА_6 та згідно з яким активи у боржника відсутні взагалі (т.9 а.с.57, а.с.236 т.14);

21.02.2008 складено протокол загальних зборів боржника (за участю ОСОБА_9 41%, і ТОВ «Гілея-Цукор» 59%) про вихід ОСОБА_5 зі складу засновників і відступлення ним своєї частки на користь ТОВ «ТД «Статус Трейд» у зв`язку з чим Статут боржника викладено у новій редакції (т.11 а.с.107, 109), також цими зборами було звільнено з посади генерального директора ОСОБА_6 і призначено ОСОБА_9

07.03.2008 укладено Договір позики №02, (далі Договір позики №02) згідно з яким «ДРГН Лімітед» надало боржнику позику у сумі 9 500 000 дол. США до 20.03.2009 (т.13 а.с.101, т.11 а.с.3 вторинна інф), який від імені боржника підписав ОСОБА_9

07.03.2008 укладено договір позики, згідно з яким «ДРГН Лімітед» надало ТОВ «Торговий дім «Сван» позику 5 000 000 дол. США до 20.03.2009 (а.с. 118 т.13).

13.03.2008 складено протокол загальних зборів боржника ТОВ «Гілея Цукор» (59%) і ТОВ «ТД «Статус Трейд» (41% ), згідно з яким ТОВ «ТД «Статус Трейд» продало свою частку ОСОБА_10 і вийшло зі складу засновників, ТОВ «Гілея Цукор» продало ОСОБА_10 10% у статутному фонді боржника, ОСОБА_10 прийнято до складу засновників боржника та визначено новий розподіл часток: ОСОБА_10 51% і ТОВ «Гілея Цукор» 49% (т.11 а.с. 87), затверджено новий Статут боржника (т.11 а.с.90).

21.03.2008 ОСОБА_11 , «Юропіан фуд саплайс корпорейшн лімітед», «Драгон капітал інвестментс лімітед», Епплкліф лімітед (надалі «УПАК Лімітед»), «Мілкросс Інвестменс лімітед» укладено «Договір акціонерів» з умовами про передачу ОСОБА_11 на користь «УПАК Лімітед» корпоративних прав власності на компанії, якими він володіє чи контролює, про прийняття п`ятирічного плану розвитку компанії, про визначення умов, заяв, гарантій та конкретних зобов`язань сторін. Крім того між ОСОБА_11 , «Юропіан фуд саплайс корпорейшн лімітед», «Драгон капітал інвестментс лімітед» укладено угоду про опціон на купівлю, якою визначено право та можливість набувати певну кількість акцій опціону компанії, якими володіє «Драгон капітал інвестментс лімітед» (т.13 а.с.72 вторинна інф з рішення суду).

21.03.2008 державним реєстратором зареєстровано нову редакцію Статуту боржника, згідно з якою засновниками боржника є ОСОБА_10 51% і ТОВ «Гілея Цукор» 49% (т.11 а.с.90, надалі її визнано недійсною 29.10.2010 рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси).

20.05.2008 ОСОБА_1 прийнятий на роботу фінансового директора боржника (згідно з трудовою книжкою, а.с.126 т.9).

09.06.2008 укладено договір про внесення змін до Договору позики №02, згідно з яким «ДРГН Лімітед» відступило своє право вимоги до боржника за Договором позики №02 на користь «АПЛКЛІФ Лімітед» (т.13 а.с.110).

23.06.2008 складено протокол загальних зборів боржника за участю його засновників ОСОБА_10 та ТОВ «Гілея цукор», згідно з яким засновники звільнили ОСОБА_12 і призначили керівником боржника ОСОБА_13 (т.11 а.с.76).

05.08.2008 укладено договір, згідно з яким ТОВ «Гілея Цукор», яке є власником 49% статутного капіталу боржника, продало частку свою частку «АПЛКЛІФ Лімітед» (т.11 а.с.49, а.с.274 т.13).

05.08.2008 укладено договір, згідно з яким ОСОБА_10 , який є власником 51% статутного капіталу боржника, продав її «АПЛКЛІФ Лімітед» (т.11 а.с.49, а.с.83 т.13).

21.08.2008 державним реєстратором зареєстровано нову редакцію Статуту боржника, який затверджено зборами засновників 05.08.2008, згідно з яким єдиним засновником боржника є «АПЛКЛІФ Лімітед» (т.11 а.с.64, надалі статут визнано нечинним 29.10.2010 рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси).

23.08.2008 ТОВ «Мілкросс Інвестменс лімітед» придбало у ОСОБА_14 49% акцій у ТОВ «Торговий дім «Сван» (а.с.131 т.13).

08.10.2008 ОСОБА_11 , «Юропіан фуд саплайс корпорейшн лімітед», «Драгон капітал інвестментс лімітед», «Епплкліф лімітед» (надалі «УПАК Лімітед»), «Мілкросс Інвестменс лімітед» уклали угоду про взаємодію, яка є додатковою угодою до «Договору акціонерів» від 21.03.2008, згідно з якою сторони домовились заснувати управляючу компанію для групи УПАК, завданням якої буде централізація, консолідація і здійснення управління поточною діяльністю групи УПАК та її Аффілійованими особами (т.13 а.с.73 вторинна інф з рішення суду).

03.11.2008 складено протокол загальних зборів боржника у складі «АПЛКЛІФ Лімітед» (100%частка), згідно з яким звільнено ОСОБА_13 та призначено Генеральним директором боржника ОСОБА_1 (а.с.43 т.10, а.с.32 т.11). 03.11.2008 ОСОБА_1 видано наказ 22/1-к, згідно з яким він приступає до виконання обов`язків Генерального директора боржника, також ним підписано контракт із засновником у особі ОСОБА_15 (а.с. 239 т.11, а.с.103, 104 т.12). 03.11.2008 згідно з Трудовою книжкою ОСОБА_1 переведений на посаду Генерального директора боржника (а.с.126 т.9).

01.01.2009 боржником подано баланс станом на вказану дату, який підписано керівником ОСОБА_1 і гол. бух. ОСОБА_16 , згідно з яким активи на початок року відсутні та на кінець року складають 45 935,0 тис. грн. (з яких 37 042,8 тис. грн. поточна дебіторська заборгованість, т.9 а.с.54, а.с.233 т.14);

16.03.2009 державним реєстратором зареєстровано нову редакцію статуту боржника на підставі протоколу загальних зборів боржника від 03.03.2009, згідно з яким засновник «АПЛКЛІФ Лімітед» (100% у статутному капіталі) змінив назву на ТОВ «УПАК Лімітед» (а.с.33 т.10, т.11а.с.14), затвердив нову редакцію Статуту боржника (т.11 а.с.16, надалі статут визнано нечинним 29.10.2010 рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси).

12.03.2009 укладено договір про заміну сторони Договору позики №02 з «АПЛКЛІФ Лімітед» на ТОВ «УПАК Лімітед» та зміну строку повернення позики до 31.05.2010. Договір від імені боржника підписано ОСОБА_1 (а.с.116 т.13).

09.07.2009 ОСОБА_11 звернувся з позовом до «Юропіан фуд салайс корпорейшн лімітед», «Драгон капітал інвест лімітед», «УПАК Лімітед», «Мілкросс Інвестменс лімітед» про зобов`язання виконати умови угоди про взаємодію до договору акціонерів від 21.03.2008 з тих підстав, що відповідачі не зареєстрували підприємство компанії «УПАК Лімітед» в Україні та здійснюють дії, направлені на усунення від управління компанією та її майном позивача з наміром заволодіти цим майном (а.с.281 т.11, а.с.190 т.11 вторинна інф).

09.09.2009 ухвалою Придніпровського районного суду забезпечено позов шляхом заборони ТОВ «Агропроект Плюс» та ряду інших юридичних осіб вчиняти дії стосовно вчинення реєстраційних дій (в т.ч. щодо призначення керівників боржника а.с.247 т.11, а.с.281 т.11, надалі ця ухвала суду була скасована 27.07.2010 ухвалою Апеляційного суду Черкаської області (а.с.190 т.11).

13.10.2009 рішенням Черкаського районного суду у справі №2-1312/2009 визнано право власності на корпоративні права у статутному фонді боржника за ОСОБА_8 , яку їй продало ТОВ «Гілея Цукор» згідно з договором від 15.10.2007, маючи частку 59% у статутному фонді (а.с.166 т.12 рішення, а.с.8 т.12, а.с.30 т.12, а.с.49 т.12 вторинна інф. Надалі рішення скасовано 07.02.2011, а.с.198 т.13).

28.10.2009 станом на цю дату в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань єдиним засновником боржника є ТОВ «УПАК Лімітед» (а.с.303 т.13).

01.01.2010 боржником подано баланс станом на вказану дату, який підписано керівником ОСОБА_1 і головним бухгалтером ОСОБА_16 , згідно з яким активи на початок року складають 45 935,0 тис. грн. та на кінець року 42 831,1 тис. грн., (з них: основні засоби 104,1 тис.грн.; довгострокові фінансові інвестиції 8503,6 тис.грн.; виробничі запаси 3,5 тис.грн.; дебіторська заборгованість за товари, роботи, послуги 1 383,9 тис.грн.; дебіторська заборгованість за розрахунками з бюджетом 88,7 тис.грн.; інша поточна дебіторська заборгованість 32 697,3 тис.грн.; грошові кошти в національній валюті 16,9 тис.грн.; грошові кошти в іноземній валюті 6,8 тис.грн.; інші оборотні активи 26,3 тис.грн. т.9 а.с.53, а.с.232 т.14);

15.01.2010 складено протокол загальних зборів засновників боржника (засновника представляє ОСОБА_17 ), згідно з яким єдиним засновником «УПАК Лімітед» достроково розірвано контракт з ОСОБА_1 та призначено Генеральним директором боржника ОСОБА_18 (а.с.44 т.10, а.с.261 т.11).

16.01.2010 ОСОБА_18 призначено керівником боржника і підписано з ним контракт (а.с.276 т.11 вторинна інф).

05.02.2010 ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі №2-1255/10 за позовною заявою ОСОБА_18 , у якій він вказує, що ОСОБА_1 не передав йому ні документів, ні печатки, і не видає довіреність від виконавчого органу, тому він не може внести відповідні відомості про себе в ЄДР (а.с.276 т.11).

16.02.2010 згідно витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань керівником боржника є ОСОБА_1 (а.с.237 т.11).

18.02.2010 заочним рішенням Дніпровського райсуду м.Києва у справі №2-1255/10 задоволено позов про стягнення з боржника на користь ОСОБА_18 заробітної плати (а.с.270 т.11), у якому позивач посилається на обставини про те, що згідно з наказом від 16 січня 2010 року, виданим відповідно до протоколу Загальних зборів учасників боржника від 15 січня 2010 року №10/01/15, він був призначений на посаду Генерального директора, що 16 січня 2010 року позивач підписав Контракт №16/01/10, який є строковим трудовим договором, та приступив до виконання своїх обов`язків, але 21 числа поточного місяця, як передбачено контрактом, йому відмовили у виплаті заробітної плати та інших обов`язкових нарахувань, мотивуючи тим, що заробітна плата йому буде виплачуватися після внесення змін до ЄДР. Як установлено судом з пояснень та матеріалів справи, ОСОБА_18 відповідно до наказу від 16 січня 2010 року, виданого згідно Протоколу Загальних Зборів Учасників від 15 січня 2010 р. №10/01/15 зараховано на посаду генерального директора ТОВ «Агропроект плюс» та між сторонами було підписано Контракт №16/01/10, який є строковим трудовим договором, але, ні 21, ні 22 січня 2010 року, ні на день подання позову грошові кошти він не отримав. Отже, для того, щоб позивач міг внести зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, не пов`язана із змінами до установчих документів юридичної особи (якими і є відомості про зміну керівника юридичної особи) державному реєстратору необхідно надати: реєстраційну картку, протокол Загальних зборів та довіреність від виконавчого органу, однак останній документ не може бути наданий ОСОБА_18 у зв`язку з відмовою директора ОСОБА_1 його надати (а.с.270 т.11, https://reestr.court.gov.ua/Review/8634014) (ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 14.07.2010 вказане рішення скасовано, справу направлено на новий розгляд та надалі ОСОБА_18 від позову відмовився).

04.03.2010 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено відомості про зміну керівника боржника на ОСОБА_18 (а.с.300 т.13, а.с.36 т.12 вторинна інф.).

09.03.2010 станом на цю дату згідно з витягом з ЄДР керівником боржника є ОСОБА_18 (а.с. 235 т.11).

10.03.2010 ОСОБА_18 направив лист державному реєстратору, у якому повідомляє державного реєстратора про те, що з 15.01.2010 протоколом загальних зборів боржника ОСОБА_1 звільнено з посади керівника (а.с.259 т.11).

10.03.2010 ОСОБА_1 подав позов поновлення на роботі, у якому вказує, що 09.03.2010 отримав витяг з ЄДР, з якого дізнався про те, що без його відома до ЄДР 05.03.2010 внесли відомості про зміну керівника боржника на ОСОБА_18 і повідомляє, що ухвалою Придніпровського районного суду від 09.09.2009 (а.с.190 т.11) боржнику заборонено вчиняти дії стосовно зміни керівництва боржника (а.с.226, 228 т.11, а.с. 218 т.12). До позову ОСОБА_1 додано два витяги з ЄДР від 16.02.2010 і від 09.03.2010.

10.03.2010 ухвалою Черкаського районного суду (залишеною без змін 15.04.2010 Апеляційним судом Черкаської області) заборонено ОСОБА_18 представляти інтереси боржника (а.с.222 т.11, т.11 а.с.161 вторинна інф).

10.03.2010 ОСОБА_18 повідомляє державного реєстратора про те, що є діючим керівником боржника, що довіреності, видані ОСОБА_1 скасовуються (а.с.259 т.11).

11.03.2010 ухвалою Черкаського районного суду відкрито провадження у справі №2-560/2010 за позовом про поновлення ОСОБА_1 на посаді керівника боржника. (а.с. 223 т.11).

12.03.2010 ОСОБА_17 як представник «УПАК Лімітед» просить державного реєстратора видати дублікати свідоцтва про державну реєстрацію та Статуту боржника у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 їх не передає ні власнику, ні новопризначеному керівнику боржника (а.с.258 т.11).

17.03.2010 ОСОБА_1 як керівник боржника видає нотаріально посвідчену довіреність ОСОБА_19 і ОСОБА_20 на представництво інтересів боржника (а.с.158 т.11, а.с.195 т.11).

18.03.2010 ОСОБА_18 подав апеляційну скаргу на ухвалу Черкаського районного суду від 10.03.2010 про заборону йому представляти інтереси ТОВ «Агропроект Плюс» (а.с. 209 т.11).

14.07.2010 ухвалою Апеляційного суду м. Києва скасовано заочне рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 18.02.2010 у справі №2-1255/10 (про стягнення заробітної плати на користь ОСОБА_18 ) у зв`язку з тим, що відповідач (ТОВ «Агропроект плюс») не був повідомлений про час і місце проведення судового засідання. Згідно з цією ухвалою суду апеляційну скаргу від 23.04.2010 було подано боржником і ОСОБА_1 у апеляційній скарзі стверджується таке: «На сьогодні ОСОБА_1 не повідомлено про причини і сам факт його звільнення з посади Генерального директора ТОВ «Агропроект плюс», він виконує свої трудові обов`язки, його трудова книжка зберігається у товариства. Таким чином трудові відносини у законний спосіб не розірвано, Контракт з останнім на сьогоднішній день є діючим. (…) Докази виходу ОСОБА_18 на роботу, чи хоча б спроби виходу у справі відсутні. При цьому замовчується, що ОСОБА_18 , з часу призначення (четвертий місяць) ніколи не був у виробничому офісі ТОВ «Агропроект плюс», не представлений працівникам товариства, а про звільнення ОСОБА_1 персоналу стало відомо лише випадково. (…) заочне рішення отримав лише 09.03.2010.» (а.с.195, 202 т.11).

27.07.2010 ухвалою Апеляційного суду Черкаської області у справі №22ц-3586/2010 скасовано ухвалу Придніпровського районного суду від 09.09.2009 (якою за позовом ОСОБА_11 було забезпечено позов шляхом заборони «Драгон капітал інвестмен лімітед» та «УПАК Лімітед» (у минулому «Епплкліф лімітед»), «Мілкрос Інвестмен Лімітед» та їх довіреним особам, зокрема ОСОБА_21 здійснювати до вирішення спору в суді дії по управлінню і розпорядженню майном чи їх частками в підприємствах «групи УПАК», які знаходяться на території України, я к то право розпоряджатися майном, призначати чи заміщувати посадових осіб, самостійно представляти «УПАК Лімітед» в будь-яких органах, підприємствах, установах України, заборонено державним реєстраторам вчиняти дії щодо внесення до ЄДР будь-які зміни до відомостей та здійснювати державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «Агропроект Плюс» (та ряду інших юридичних осіб) (а.с.247 т.11, а.с.281 т.11, а.с.190 т.11).

30.07.2010 протоколом загальних зборів засновників боржника (єдиний засновник «УПАК Лімітед») звільнено ОСОБА_18 з посади керівника, призначено Генеральним директором ОСОБА_22 , змінено місцезнаходження боржника (нова адреса: м. Київ, вул. Ярославів Вал, 13/2-б, оф. 3) та внесено зміни до Статуту боржника (т11 а.с.165, т 10 а.с.46).

02.08.2010 державний реєстратор Черкаської райдержадміністрації направив реєстраційну справу боржника на 287 арк. у Шевченківську райдержадміністрацію м. Києва (а.с.157 т.11).

02.08.2010 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено зміни про нового керівника боржника ОСОБА_22 та про нову адресу боржника в м.Києві (а.с.36 т.12 вторинна інф), затверджено нову редакцію Статуту боржника (а.с. 137 т.12). Надалі Статут визнано нечинним 29.10.2010 рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси, у зв`язку з чим стала чинною редакція Статуту від 21.02.2008, згідно з яким засновниками боржника є ТОВ «ТД «Статус Трейд» 41%, і ТОВ «Гілея-Цукор» 59% (т.11 а.с.107, 109).

06.08.2010 ухвалою Придніпровського районного суду у справі №2-5534/2010 за позовом ТОВ «Торговий дім «Сван» до ОСОБА_11 , «Драгон капітал інвестментс лімітед», «УПАК Лімітед», треті особи «Мілкросс Інвестменс лімітед»«Юропіан фуд саплайс корпорейшн лімітед» про відновлення порушених прав та спонукання до виконання мов договору, задоволено заяву про забезпечення позову та заборонено: ОСОБА_11 , «Драгон капітал інвестментс лімітед» вчиняти дії по розпорядженню основними та оборотними фондами 10-ти юридичних осіб (в т.ч. і ТОВ «Агропроект Плюс», ТОВ «Агротрейд»); ОСОБА_11 , «Драгон капітал інвестментс лімітед», «УПАК Лімітед» призначати та звільняти посадових осіб 10 юридичних осіб (в т.ч. і ТОВ «Агропроект Плюс», ТОВ «Агротрейд»); державному реєстратору Черкаської райдержадміністрації вчиняти дії щодо внесення до ЄДР будь-яких змін до відомостей та здійснювати державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «Агропроект Плюс» (т.12 а.с.70, 77, надалі скасована ухвалою від 02.03.2011, а.с.43 т11).

10.08.2010 Шевченківською райдержадміністрацією у м.Києві боржника взято на облік (а.с.36 т.12 вторинна інф).

11.08.2010 станом на вказану дату в ЄДР керівником боржника є ОСОБА_22. (а.с.293 т.13).

17.08.2010 ухвалою Черкаського районного суду у справі 2-560/2010 про забезпечення позову заборонено ОСОБА_22 представляти ТОВ «Агропроект Плюс», в тому числі розпоряджатися будь-яким його майном (в т.ч. коштами, корпоративними правами, вносити зміни до органів управління та штатного розпису, призначати та звільняти працівників, видавати та відкликати довіреності, видавати офіційні документи, подавати заяви і звернення від імені товариства, вчиняти інші дії, віднесені п.8.6-8.10 Статуту боржника до компетенції директора боржника т.11 а.с.161 ухвала суду, а.с.296 т.13).

17.08.2010 ухвалою Придніпровського районного суду у справі 2-560/2010 замінено на належного відповідача державного реєстратора Шевченківської райдержадміністрації м. Києва (а.с.217 т.12).

27.08.2010 ухвалою Черкаського районного суду у справі №6-68/2010 змінено спосіб виконання рішення Черкаського районного суду від 13.10.2009 у справі №2-1312/2009 та зобов`язано державного реєстратора Шевченківської райдержадміністрації м.Києва виконати рішення щодо внесення до ЄДР відомостей про те, що учасником боржника з часткою 59% є ОСОБА_23 (а.с.169 т.12).

14.09.2010 слідчим у кримінальній справі, відкритій по факту надання «УПАК Лімітет» по Договору позики №02 від 07.03.2008 коштів боржнику у розмірі 9 500 000 дол. США, винесено постанову про виїмку у державного реєстратора реєстраційної справи, та вилучено матеріали за період з 04.09.2007 до 01.02.2010 (т.11 а.с3).

14.09.2010 ОСОБА_11 подав заяву про уточнення позовних вимог у справі за його позовом до « Юропіан фуд саплайс корпорейшн лімітед», «Драгон капітал інвестментс лімітед», «УПАК Лімітед» (в минулому Епплкліф лімітед), «Мілкросс Інвестменс лімітед» (а.с.155, 146-163 т.12).

23.09.2010 відкрито виконавче провадження на виконання рішення Придніпровського районного суду у справі №2-1312/2009 за позовом ОСОБА_23 про визнання за нею права власності на корпоративні права (59% частки) у статутному фонді боржника (а.с.211 т.12).

29.09.2010 згідно з протоколом загальних зборів боржника призначено ОСОБА_25 заступником Генерального директора боржника і затверджено нову редакцію Статуту боржника (а.с.192 т.12).

05.10.2010 у задоволенні клопотання «УПАК Лімітед» (в минулому Епплкліф лімітед) та «Мілкросс Інвестменс лімітед» про залишення без розгляду позову ОСОБА_11 до «Юропіан фуд саплайс корпорейшн лімітед», «Драгон капітал інвестментс лімітед», «УПАК Лімітед» в минулому Епплкліф лімітед), «Мілкросс Інвестменс лімітед», з тих мотивів, що спір є корпоративний і підлягає розгляду в господарському суді, ухвалою Придніпровського районного суду у справі №2-274/10 відмовлено (а.с.183 т.12).

14.10.2010 заочним рішенням Черкаського районного суду у справі за позовом ОСОБА_1 до боржника поновлено ОСОБА_1 на посаді керівника з 14.10.2010, зобов`язано державного реєстратора внести зміни до відомостей про юридичну особу в ЄДР та скасовано реєстраційні дії від 04.03.2010 №1000748 та від 02.08.2010 №4000748 (т.10 а.с.58, а.с.178-182 т.12). Згідно з рішенням суду «під час судового розгляду справи встановлено, що новопризначені керівники фактично не виконували свої обов`язки з моменту їх призначення на посаду, зокрема, не володіли інформацією про підприємство, штатний розклад, загальну чисельність працюючих, основні напрями діяльності підприємства, місцезнаходження виробничих приміщень тощо»

29.10.2010 рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси розірвано «Договір акціонерів» та додаткову угоду про опціон на купівлю від 21.03.2008, а також угоду про взаємодію від 08.10.2008 згідно з якою ОСОБА_11 «Юропіан фуд саплайс корпорейшн лімітед», «Драгон капітал інвестментс лімітед», «УПАК Лімітед» (в минулому Епплкліф лімітед), «Мілкросс Інвестменс лімітед» прийшли до згоди про відступлення ОСОБА_11 частки в належних йому особисто чи через представників підприємствах в обмін на утворення підприємства «групи Упак» в якому він матиме частку; визнано недійсним нову редакцію Статуту ТОВ «Агропроект Плюс» від 21.03.2008, від 21.08.2008, від 16.03.2009. від 02.08.2010. (а.с.68 т.13 рішення, а.с.163 т.13, а.с.54 т.13 вторинна інф. з ухвали суду).

03.11.2010 закінчився строк контракту з ОСОБА_1 , Головою товариства ОСОБА_17 видано наказ про звільнення ОСОБА_1 з підстав закінчення строку дії контракту (т.10 а.с.48, а.с.101-103 т.12).

03.11.2010 Черкаським районним судом у справі №2-560/2010 відмовлено у перегляді заочного рішення від 14.10.2010 про поновлення ОСОБА_1 на посаді керівника боржника (а.с.118 т.12).

05.11.2010 станом на цю дату згідно з інформацією з ЄДР керівником боржника є ОСОБА_22 з обмеженнями представляти інтереси боржника відповідно до ухвали Черкаського районного суду від 17.08.2010 (а.с.296 т.13).

07.11.2010 «УПАК Лімітед» подано апеляційну скаргу на рішення Черкаського районного суду від 14.10.2010 у справі №2-560/2010 та на ухвалу від 03.11.2010 про відмову у перегляді цього рішення (т.10 а.с.54), у якій «УПАК Лімітед» повідомляє суд, що 09.12.2009 йому стало відомо про те, що у період з 18.11.2009 до 04.12.2009 ОСОБА_1 у порушення умов Статуту боржника вчинив дії на незаконне (без згоди із засновнком) відчуження корпоративних прав ТОВ «Агропроект Княжа», ТОВ «Агротехнологія Плюс», ТОВ «Салькова зоря», СП ТОВ «Аврора», ТОВ «Агро-колос 05», СТОВ ім Устименка шляхом видачі довіреності ОСОБА_26 голосувати на свій розсуд на загальних зборах засновників цих юридичних осіб, який зменшив частку боржника у статутному фонді цих підприємств із частки більше половини (вирішальної) на частку менше половини, у зв`язку з чим частка боржника стала частка не вирішальною, що 15.01.2010 ОСОБА_1 було звільнено з посади Генерального директора, про що його повідомлено у той же день, що ОСОБА_1 не повернув печатку боржника засновнику до сьогодні, що після поновлення на посаді ОСОБА_1 не приступив до виконання обов`язків і направив телеграму засновнику, що хворий, що хоча не приступив до виконання обов`язків, але почав підписувати заяви про відмову від позовів, що документи про ці дії подані 03.11.2010 у справу№2-560/2010, яким суд не надав оцінки (а.с.234 т.13).

09.11.2010 «УПАК Лімітед» повідомило державного реєстратора про те, що виконати рішення суду від 14.10.2010 про поновлення ОСОБА_1 неможливо, оскільки 03.11.2010 закінчився строк дії контракту та у боржника відсутня посада Генерального директора (а.с.101 т.12).

10.11.2010 постановою ДВС накладено штраф на державного реєстратора Шевченківської райдержадміністрації м.Києва за невиконання судового рішення (а.с.84 т.12).

06.12.2010 ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №2а-13442/10/2670 призначено до розгляду позов «УПАК Лімітед» і боржника до Золотоніської і Чорнобаївської райдержадміністрацій та Черкаського міськвиконкому про скасування реєстрації відступлення часток боржника (а.с.264 т.13).

09.12.2010 «УПАК Лімітед» подано позовну заяву до ТОВ «Гілея Цукор» та ОСОБА_23 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки від 15.10.2007 (а.с.267 т.13).

17.12.2010 постановою Окружного адміністративного суду м.Києва у справі №2а-16911/10/2670 за позовом начальника відділу реєстрації до Головного управління юстиції скасовано постанову відділу ДВС про накладення штрафу на державного реєстратора (а.с.155 т.13).

24.12.2010 «УПАК Лімітед» повідомляє державного реєстратора про наявність на розгляді у судах чотирьох справ (а.с.201 т.13) в т.ч. й справи 2-560/2010 про поновлення ОСОБА_1 на посаді та оскарження рішення в ній до Апеляційного суду Черкаської області (справа №22ц-7485), а також справи за позовом ОСОБА_23 про визнання права власності на частку у статутному фонді боржника. рішення в якій від 13.10.2009 оскаржено, які ще розглядаються, призначені на січень 2021 року, дата засідання не повідомлена (а.с.234 т.13).

28.12.2010 відділ ДВС у м.Києві надіслав державному реєстратору постанову про виконання рішення Черкаського районного суду від 14.10.2010 про поновлення ОСОБА_1 в частині зобов`язання державного реєстратора скасувати реєстраційні дії щодо внесення змін до ЄДР стосовно керівників ОСОБА_18 та ОСОБА_22 (т.10 а.с.63).

07.02.2011 рішенням Апеляційного суду Черкаської області у справі №22ц-7375/2010 скасовано рішення Черкаського районного суду 13.10.2009 та відмовлено у позові ОСОБА_23 до ТОВ «Агропроект Плюс» про визнання права власності на частку (59%), оскільки з 05.08.2008 згідно з витягом з ЄДРУ власником боржника є «УПАК Лімітед», оскільки після укладення ТОВ «Гілея Цукор» договору від 15.10.2007 з ОСОБА_23 , ТОВ «Гілея Цукор» також продало свою частку «УПАК Лімітед», оскільки справу судом першої інстанції розглянуто без участі «УПАК Лімітед», оскільки після придбання ОСОБА_23 частки у статутному фонді боржника вона не зареєструвала його в ЄДР, отже право власності на частку до неї не перейшло. Також скасовано ухвалу Черкаського районного суду від 25.08.2010 про роз`яснення рішення (ухвала про залишення апеляційної скарги без руху від 22.12.2010, а.с.198 т.13).

11.02.2011 ухвалою Апеляційного суду Черкаської області у справі №22ц-92/2011 (а.с.54 т.13) відмовлено у скасуванні рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.10.2010, яким розірвано «Договір акціонерів» та додаткову угоду про опціон на купівлю від 21.03.2008, а також угоду про взаємодію від 08.10.2008, згідно з якою ОСОБА_11 «Юропіан фуд саплайс корпорейшн лімітед», «Драгон капітал інвестментс лімітед», «УПАК Лімітед» (в минулому Епплкліф лімітед), «Мілкросс Інвестменс лімітед» прийшли до згоди про відступлення ОСОБА_11 частки в належних йому підприємствах в обмін на утворення підприємства «групи Упак» в якому він матиме частку; визнано недійсним нову редакцію Статутів ТОВ «Агропроект Плюс» від 21.03.2008, від 21.08.2008, від 16.03.2009. від 02.08.2010.

02.03.2011 ухвалю Апеляційного суду Черкаської області у справі №22ц-54, 69/2010 (а.с. 43 т.13) прийнято відмову від позову і закрито провадження у справі №2-5534/2010 за позовом ТОВ «Торговий дім «Сван» до ОСОБА_11 , «Драгон капітал інвестментс лімітед», «УПАК Лімітед», треті особи «Мілкросс Інвестменс лімітед»«Юропіан фуд саплайс корпорейшн лімітед» про відновлення порушених прав та спонукання до виконання мов договору, скасовано ухвалу суду від 06.08.2010 про забезпечення позову та заборону: ОСОБА_11 , «Драгон капітал інвестментс лімітед» вчиняти дії по розпорядженню основними та оборотними фондами 10 юридичних осіб (в т.ч. і ТОВ «Агропроект Плюс»); ОСОБА_11 , «Драгон капітал інвестментс лімітед», «УПАК Лімітед» призначати та звільняти посадових осіб 10 юридичних осіб (в т.ч. і ТОВ «Агропроект Плюс»); державному реєстратору Черкаської райдержадміністрації вчиняти дії щодо внесення до ЄДР будь-яких змін до відомостей та здійснювати державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «Агропроект Плюс» (т.12 а.с.70).

09.03.2011 Шевченківська райдержадміністрація м. Києва надіслала реєстраційну справу боржника в трьох томах в Черкаську районну державну адміністрацію (т.11 а.с.1).

22.03.2011 реєстраційну справу боржника взято на облік Черкаською районною державною адміністрацією (а.с.41 т.13).

31.03.2011 станом на цю дату згідно з витягом з ЄДР від 15.02.2023 керівником боржника є ОСОБА_1 (а.с.140 т.9).

31.03.2011 боржник отримав від ТОВ «Агротрейд» кошти в сумі 4 707 781,28 грн. (а.с.238 т.14, а.с.59-84 т.9, а також а.с.11 т.1 вторинна інф. з рішення суду від 22.01.2014 у справі №712/1363/13ц про стягнення цих коштів на користь ТОВ «Агротрейд», яке стало підставою порушення провадження у цій справі).

31.03.2011 платіжним дорученням №443 боржником перераховано ТОВ «Артбудкомфорт» кошти на суму 4 707 781,28 грн. з призначенням платежу «поворотна фінансова допомога згідно договору 01-31-11 від 31.03.11р.,безПДВ» (а.с.155-163 т.14).

01.04.2011 платіжним дорученням від №444 боржник перерахував ТОВ «Артбудкомфорт» суму 1 991 418,72 грн. з призначенням платежу «поворотна фінансова допомога згідно договору 01-04-11 від 01.04.11р.,безПДВ» (а.с.155-163 т.14).

01.04.2011 загальними зборами боржника (у складі його засновників ТОВ «ТД «Статус Трейд» і ТОВ «Гілея Цукор») прийнято рішення про припинення боржника та призначення ліквідатором Вінника С.В. (протокол а.с.35 т.13).

01.04.2011 ОСОБА_1 звільнений з посади «за згодою сторін» по п.1 ст.36 КЗпП на підставі протоколу загальних зборів від 01.04.2011 (згідно з Трудовою книжкою, а.с.126 т.9), запис підписано особисто ОСОБА_1 , засвідчено печаткою ТОВ «Агропроект Плюс».

15.04.2011 ухвалою господарського суду м. Києва порушено провадження у справі № 01/5026/1155/2011 про банкрутство ТОВ «Агротрейд» за заявою ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника; від 17.05.2011 справу направлено за підсудністю до Господарського суду Черкаської області.

28.04.2011 платіжним дорученням від №445 боржник перерахував ТОВ «Артбудкомфорт» суму 100 000 грн. з призначенням платежу «поворотна фінансова допомога згідно договору 02-04-11 від 27.04.11р., без ПДВ» (а.с.155-163т14).

24.10.2014 ухвалою Господарського суду Черкаської області порушено провадження у справі про банкрутство боржника та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Шкоду А.С. (а.с. 26 т.13, а.с.15 т.9).

04.12.2014 достроково припинено повноваження арбітражного керуючого Шкоди А.С. та призначено арбітражного керуючого Пилипенко Т.В. (а.с.19 т.9, а.с.23 т.13).

23.12.2014 ліквідатор ТОВ «Агропроект плюс» Вінник С.В. направив повідомлення на ім`я розпорядника майна боржника, арбітражного керуючого Пилипенко Т.В., у якому повідомив, що відповідно до рішення засновників від 01.04.2011 до 01.07.2011 він виконував обов`язки голови ліквідаційної комісії ТОВ «Агропроект плюс», що свою діяльність припинив в односторонньому порядку за заявою до засновників у зв`язку з не оплатою роботи та приховуванням реального фінансового стану боржника, що «документів, які б свідчили про фінансово-господарську діяльність боржника не отримував, інвентаризацію не проводив, проміжний ліквідаційний баланс не складав», що просить розпорядника майна боржника прийняти документи, які ним створені за період з 01.04.2011 до 01.07.2011 (т.2 а.с.31).

27.01.2015 ухвалою суду затверджено реєстр вимог кредиторів, згідно з яким єдиним кредитором боржника є ТОВ «Агротрейд» із сумою вимог у розмірі 4 711 122 грн. боргу та 6 090 грн. судового збору (а.с.21 т.9).

31.01.2015. 19.02.2015, 30.09.2022 арбітражним керуючим Пилипенко Т.В. направлено запити до ТОВ «ТД «Статус Трейд» і ТОВ «Гілея Цукор» з вимогою про передачу майна і документів (а.с.31, 32, 35 т.9, а.с.210 т.14).

12.02.2015 постановою суду боржника визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. (а.с.14 т.13, а.с.23 т.9)

21.02.2015 арбітражним керуючим Пилипенко Т.В. направлено запит від 19.02.2015 керівнику боржника про передачу майна і документів (а.с.211 т.14).

07.05.2015 станом на цю дату в ЄДР керівником боржника є ОСОБА_1., засновниками боржника є ТОВ «ТД «Статус Трейд» і ТОВ «Гілея Цукор» (т.10 а.с.133).

02.06.2015 арбітражним керуючим Пилипенко Т.В. направлено запит ОСОБА_1 (за адресою його місця проживання у АДРЕСА_2 ) з вимогою передати майно і документи боржника, яку ОСОБА_1 вручено 07.06.2016 (а.с.212 т.14, а.с.33 т.9).

29.03.2016 арбітражним керуючим Пилипенко Т.В. направлено запит ОСОБА_1. (за адресою у с. Сагунівка Черкаського району, вул. Горького 38) з вимогою передати майно і документи боржника, яку ОСОБА_1 вручено 01.04.2016 (а.с.34 т.9, а.с. 213 т.14).

28.07.2016 арбітражним керуючим Пилипенко Т.В. направлено заяву до Черкаського районного відділу поліції про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення у зв`язку з не переданням майна і документів (а.с.216-219 т.14), яка була проігнорована, у зв`язку з чим ліквідатор банкрута звернувся до Соснівського районного суду м.Черкаси, ухвалою якого від 15.08.2016 Черкаський районне відділення Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області було зобов`язати внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Постановою Черкаського районного відділення Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області від 22.12.2019 кримінальне провадження №0001416 закрито (а.с.37-40 т.9).

23.10.2019 АТ КБ «Приватбанк» надано виписку про рух коштів по рахунку боржника за період з 11.03.2009 до 23.10.2019, в якому фактично рух коштів відбувався у період з 16.03.2009 до 28.04.2011 (а.с.238 т.14, а.с.59-84 т.9) (в тому числі й за період з 15.01.2010 звільнення ОСОБА_1 до 14.10.2010 поновлення його на роботі).

07.11.2019 ухвалою суду у даній справі стягнуто з ТОВ «Артбудкомфорт» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропроект плюс» 4 615 781,28 грн. (а.с.3 т.8).

03.12.2019 на виконання зазначеного судового рішення від 07.11.2019 видано наказ (а.с.11 т.8).

13.02.2020 ухвалою суду вирішено стягнути з керівника ТОВ «Агропроект плюс» ОСОБА_1. та передати ТОВ «Агропроект плюс» у особі його ліквідатора, арбітражного керуючого Пилипенко Тетяни Вікторівни бухгалтерські і інші документи та активи Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропроект плюс», а саме: оригінали реєстраційних документів, печатки, штампи підприємства; документи на підтвердження наявних майнових активів та майнових прав на активи, їх місце знаходження; оригінали фінансової, податкової звітності та звітності до органів статистики, пенсійного фонду та фондів соціального страхування за період діяльності підприємства; головні книги, бухгалтерську та кадрову документацію за період підприємницької діяльності підприємства; книги з нарахувань заробітної плати працівникам, накази по особовому складу за період підприємницької діяльності боржника; відомості про дебіторську заборгованість (перелік дебіторів, їх адреси, сума боргу, дата виникнення боргу, підстави виникнення боргу: договори, накладні, акти виконаних робіт та інше); відомості про кредиторську заборгованість (перелік кредиторів, їх адреси, сума боргу, дата виникнення боргу, підстави виникнення боргу: договори, накладні, акти на поставку товарів, виконаних робіт та інше); перелік договорів на передачу майна боржником іншим особам в оренду, позику, безоплатне користування тощо, чи перелік майна переданого без таких договорів; відомості про заборгованість по заробітній платі (відомість: ПІБ, ідентифікаційний номер, сума боргу станом на 01.02.2015р.); оригінали договорів купівлі-продажу, акти прийому-передач ТМЦ, оригінали експертних оцінок майна (в разі їх проведення); оригінали документів, що підтверджують право користування земельними ділянками; матеріальні та інші цінності підприємства, майнові активи, права на активи, в т.ч.: основні засоби залишковою вартістю 104,1 тис.грн.; довгострокові фінансові інвестиції 8503,6 тис.грн.; виробничі запаси 3,5 тис.грн.; дебіторська заборгованість за товари, роботи, послуги 1383,9 тис.грн. (перелік дебіторів, їх адреси, сума боргу, дата виникнення боргу, підстави виникнення боргу: договори, накладні, акти виконаних робіт та інш.); дебіторська заборгованість за розрахунками з бюджетом 88,7 тис.грн. (перелік дебіторів, їх адреси, сума боргу, дата виникнення боргу, підстави виникнення боргу: договори, накладні, акти виконаних робіт та інш.); інша поточна дебіторська заборгованість 32697,3 тис.грн. (перелік дебіторів, їх адреси, сума боргу, дата виникнення боргу, підстави виникнення боргу: договори, накладні, акти виконаних робіт та інше); грошові кошти в національній валюті 16,9 тис.грн.; грошові кошти в іноземній валюті 6,8 тис.грн.; інші оборотні активи 26,3 тис.грн.

25.06.2020 за результатами електронного аукціону (протокол №UA-PS-2020-06-15-000077-1) з продажу права вимоги (дебіторської заборгованості) до боржника, ТОВ «Артбудкомфорт» у сумі 4 709 161,28 грн., проведеного ТОВ «Е-Тендер», переможцем за критерієм найвищої цінової пропозиції (4 800,00 грн) визначено ОСОБА_27 (а.с.18 т.8).

06.07.2020 між продавцем (ТОВ «Агропроект плюс») та покупцем ( ОСОБА_27 ) був підписаний акт про придбання майна на аукціоні, згідно з яким у відповідності до протоколу електронного аукціону №UA-PS-2020-06-15-000077-1 по продажу майна боржника від 25.06.2020 (…) продавцем продано, а покупцем придбано право вимоги (дебіторська заборгованість) до боржника ТОВ «Артбудкомфорт» (…) 4 709 161,28 грн. (…), в т.ч.: 4 615 781,28 грн. (…) відповідно до ухвали Господарського суду Черкаської області від 03.12.2019 у справі №925/1743/14; 93 380,00 грн. (…) відповідно до ухвали Господарського суду Черкаської області від 16.11.2015 у справі №925/1655/15; зазначене рухоме майно продане покупцю на аукціоні (…) за ціною 4 800,00 грн. (…); сплата ціни за придбання майна на аукціоні проведена в повному обсязі в сумі 4 800,00 (…) (ціна продажу дебіторської заборгованості) відповідно до виписок банку, в т.ч.: меморіальний ордер №61055827.1 від 30.06.2020 на суму 2 190,50 (…) від ОСОБА_27 за аукціон UA-PS-2020-06-15-000077-1; пл. дор. 2860 від 01.07.2020 на суму 2 609,50 (…) від ТОВ «Е-Тендер» перерахування гарантійного внеску згідно протоколу UA-PS-2020-06-15-000077-1 від 25.06.2020 ОСОБА_27 НОМЕР_1 (а.с.21 т.8), а також підписано акт приймання-передачі права вимоги по Договору купівлі-продажу права вимоги підприємства-банкрута (а.с.23 т.8).

16.08.2020 складено довідку Пенсійного фонду України про заробітну плату ОСОБА_1 , згідно з якою останній отримував заробітну плату від боржника з травня 2008 до травня 2010 року, з яких за місяці березень- травень 2010 року вказано на розмір заробітної плати по 0,01 грн. (а.с.120 т.9). Суд вважає, що такий розмір по 0,01 грн. вказано умисно з метою збереження безперервності трудового стажу його роботи

06.05.2022 станом на вказану дату згідно з витягом з ЄДР керівником боржника є ОСОБА_1 (а.с.30 т.9)

04.10.2022 арбітражним керуючим Пилипенко Т.В. направлено запит від 30.09.2022 до ТОВ «ТД «Статус Трейд» і ТОВ «Гілея Цукор» про передачу документів і майна боржника(а.с.214 т.14).

12.01.2023 арбітражним керуючим Пилипенко Т.В. подано заяву про покладення субсидіарної відповідальності.

20.01.2023 Головним управлінням ДПС у Черкаській області надано довідку про доходи ОСОБА_1 , згідно з якою він отримував дохід від боржника у 2009 і за перший квартал 2010 року (а.с.117 т.9).

26.01.2023 Сагунівською сільською радою надано довідку про місце реєстрації ОСОБА_1 у АДРЕСА_2 (а.с.104 т.9).

03.05.2023 складено витяг з ЄРДР, до якого внесено заяву ОСОБА_1 про підробку договору від 31.03.2011 (т.10 а.с.12).

29.05.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_27 у якій він повідомляє про те, що йому згідно з актами передано документи, в яких оригінал договору позики від 31.03.2011 між боржником і ТОВ «Артбудкомфорт» відсутній (т.10 а.с.136).

14.08.2023 вх №13062/23, 04.09.2023 вх №14429/23, 05.09.2023 вх.14536/23 АТ КБ «Приватбанк» суду надано відповіді, згідно з якими повноваження на підпис були тільки у директора ОСОБА_1 , паперові оригінали платіжних доручень відсутні, оригінал картки зі зразками підпису ОСОБА_1 надано суду у справу 27.04.2023, клієнт проводив платежі у Приват24 для бізнесу, підписував своїм КЕП, дані по якому не збереглися по строку давності (термін зберігання 5 років), суду надано копії платіжних доручень, протоколу зборів засновників від 03.11.2008 про призначення керівником боржника ОСОБА_1 і наказ останнього про те, що він приступає до виконання обов`язків (а.с.36-48, 150-163 т.14).

За наслідками розгляду вищевказаної позовної заяви, місцевим господарським судом постановлено судове рішення, яке наразі оскаржується в апеляційному порядку.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Північний апеляційний господарський суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши думку представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті судового рішення, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Предметом апеляційного перегляду у цій справі постало питання наявності/відсутності підстав покладення субсидіарної відповідальності та стягнення 4 717 212,00 грн з на колишнього керівника підприємства та засновників боржника.

За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу в суді.

Відповідно до ч.6 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ч.1 і 3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ч.1, 3 і 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів;

Згідно ч 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом;

Відповідно до ч.1 і 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до Закону №4212-VI, чинного на час вчинення відповідних дій у процедурах банкрутства:

ч.1 ст.2. Провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України;

ч.1 і 2 ст.5. Засновники (учасники, акціонери) боржника, власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, центральні органи виконавчої влади, органи Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень зобов`язані вживати своєчасних заходів для запобігання банкрутству боржника. У разі виникнення ознак банкрутства керівник боржника зобов`язаний надіслати засновникам (учасникам, акціонерам) боржника, власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника відомості щодо наявності ознак банкрутства.

ч.5 ст.11. Боржник зобов`язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство у разі виникнення таких обставин: задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності); під час ліквідації боржника не у зв`язку з процедурою банкрутства встановлено неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі; в інших випадках, передбачених цим Законом;

ч.5 ст.41. Під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою. У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані тільки для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Законом.

Згідно з Кодексом України з процедур банкрутства:

ч.2 ст.7. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; (…) спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; (…) спори щодо інших вимог до боржника (…);

п.3 ч.2 ст.12. Арбітражний керуючий зобов`язаний: проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника та подавати результати такого аналізу до господарського суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію;

ч.2 ст.59. Протягом 15 днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов`язані передати бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків відповідні посадові особи банкрута несуть зобов`язання щодо відшкодування збитків, завданих таким ухиленням (…);

ч.1 ст.61. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута, складає висновок про наявність або відсутність ознак доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій під час провадження у справі про банкрутство за результатом його проведення; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; (…) вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб (…). Під час здійснення своїх повноважень ліквідатор, кредитор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою. У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Згідно з ч.1 і 3 ст. 215 Господарського кодексу України: у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва - боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства; умисним банкрутством визнається стійка неплатоспроможність суб`єкта підприємництва, викликана цілеспрямованими діями власника майна або посадової особи суб`єкта підприємництва, якщо це завдало істотної матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства або інтересам кредиторів, що охороняються законом.

Відповідно до Цивільного кодексу України:

ч.1-3 і 6 ст.13 Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах; у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом;

ч.3 ст.267. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення;

ч.1, 2 ст.614. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Правові позиції Верховного Суду:

у постанові від 09.12.2021 у справі №916/313/20 34. Визначене частиною другою статті 61 КУзПБ господарське правопорушення, за вчинення якого засновники (учасники, акціонери), керівник боржника та інші особи, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, можуть бути притягнуті до субсидіарної відповідальності поряд з боржником у процедурі банкрутства у разі відсутності майна боржника, має обґрунтовуватися судами шляхом встановлення складу такого правопорушення (об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони). 35. Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у певній сфері, у даному випадку - права кредитора (-ів) на задоволення його (їх) вимог до боржника у справі про банкрутство за рахунок активів боржника, що не можуть бути задоволені внаслідок відсутності майна у боржника. 36. Об`єктивну сторону такого правопорушення складають дії або бездіяльність певних фізичних осіб та/або юридичних осіб, пов`язаних з боржником, що призвели до відсутності у нього майнових активів для задоволення вимог кредиторів або до відсутності інформації про такі активи, що виключає можливість дослідження активу та його оцінки. 37. Суб`єктами правопорушення є особи, визначені частиною другою статті 61 КУзПБ. 38. Суб`єктивною стороною правопорушення для застосування субсидіарної відповідальності є ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (мотиву, мети, умислу чи необережності суб`єкта правопорушення). 39. Відтак, субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який за заявою ліквідатора покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності. Для застосування такої відповідальності необхідним є встановлення судом складових елементів господарського правопорушення як об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона правопорушення. 40. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16. 43. Згідно з положеннями частини другої статті 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання, тобто цією нормою визначено презумцію вини у разі порушення зобов`язання;

у постанові від 22.04.2021 у справі №915/1624/16 правова презумпція субсидіарної відповідальності керівника закріплена у ст. 61 Кодексу, тому керівник повинен довести відсутність своєї вини у доведенні до банкрутства;

у постанові від 28.07.2021 у справі № 917/1500/18(917/1932/20) не лише неправомірні дії осіб, що контролюють боржника, але і їх бездіяльність, що призвела до неплатоспроможності товариства, порушення прав та інтересів кредиторів, є підставою для покладення на таких осіб субсидіарної відповідальності;

у постанові від 22.04.2021 у справі №915/1624/16 (п.114, 115) «законодавцем не конкретизовано, які саме дії чи бездіяльність складають об`єктивну сторону такого правопорушення. Тому при вирішенні питання щодо кола обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором) та, відповідно, підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, мають прийматися до уваги також положення частини першої статті 215 ГК України та підстави для порушення справи про банкрутство, з огляду на які такими діями можуть бути, зокрема: 1) вчинення суб`єктами відповідальності будь-яких дій, направлених на набуття майна, за відсутності активів для розрахунку за набуте майно чи збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення; 2) прийняття суб`єктами відповідальності рішення при виведення активів боржника, внаслідок чого настала неплатоспроможність боржника по його інших зобов`язаннях; 3) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівок на вчинення майнових дій чи бездіяльності боржника щодо захисту власних майнових інтересів юридичної особи боржника на користь інших юридичних осіб, що мало наслідком настання неплатоспроможності боржника тощо.

Аналогічні за змістом висновки щодо кола обставин (перелік яких не є вичерпним), які мають братися до уваги під час розгляду питання застосування субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство сформовано у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15 та від 10.03.2020 у справі № 902/318/16, від 01.10.2020 у справі № 914/3120/15, від 12.11.2020 у справі № 916/1105/16, від 10.12.2020 у справі 922/1067/17».

Аналізуючи установлені обставини справи та норми чинного законодавства враховуючи висновки Верховного Суду щодо застосування норм права суд першої інстанції прийшов до таких висновків.

Згідно з балансом боржника на кінець 2008 року у нього були відсутні будь-які активи, тому продаж частки ТОВ «Гілея Цукор» у розмірі 59% ОСОБА_8 у статутному фонді боржника згідно з договором 15.10.2007 відразу ж після його утворення 11.09.2007 та за відсутності у боржника будь-яких активів є очевидною фіктивним, оскільки ОСОБА_8 могла як самостійно, так і сумісно з ОСОБА_5 просто утворити і просто офіційно зареєструвати нове підприємство, а не придбавати частку через повіреного і не вимагати реєстрації через складну процедуру прийняття судового рішення. Наступні дії ТОВ «Гілея Цукор» є доказами цьому якщо воно продало свою частку у статутному фонді боржника ОСОБА_8 , то 21.02.2008 воно не могло приймати участі у зборах засновників боржника та приймати рішення з управління боржником. Вказана і подальші дії ТОВ «Гілея Цукор» свідчать, що договір ТОВ «Гілея Цукор» з ОСОБА_23 від 15.07.2007 був укладений з метою спростувати наступні фактичні дії ТОВ «Гілея Цукор» з передачі належної йому частки у статутному фонді боржника на користь «УПАК Лімітед».

Враховуючи інформацію з балансів боржника за 2009-2010 роки боржник на кінець 2009 року мав активи на суму 45 935 тис.грн., отримання яких протягом 2009 року підтверджується укладенням боржником 07.03.2008 Договору позики №02 на суму 9.5 млн. доларів США, що за курсом НБУ складало 47 975 000 грн. (5,05 х 9,5 млн. дол..США). Отримані кошти були використані переважно на передачу їх іншим юридичним особам (в якості внесків до статутних фондів, позик тощо), залишок заборгованості яких на кінець 2009 року складав 37 042,8 тис.грн., а також розмір довгострокових фінансових інвестицій склав 8 647,5 тис.грн. Безпосередні докази передачі цих активів іншим особам відсутні, однак суд вважає, що їх частина була вкладена боржником саме в якості статутного фонду інших юридичних осіб (у зв`язку з чим боржник у цих юридичних особах мав вирішальну частку), що підтверджується інформацію про те, що за частку у статутному фонді таких підприємств судами вирішувались спори між ОСОБА_11 та «ДРАГОН Лімітед» (правонаступником якого є «УПАК Лімітед») і іншими інвесторами (зокрема, справа №2-274/10 Придніпровського районного суду).

Дії по відступленню боржником, у особі уповноваженого ОСОБА_1 представника ОСОБА_28 , частки цих юридичних осіб (ТОВ «Агропроект Княжа», ТОВ «Агротехнологія Плюс», ТОВ «Салькова зоря», СП ТОВ «Аврора», ТОВ «Агро-колос 05», СТОВ ім Устименка) призвели до втрати вирішального голосу боржника у їх статутному фонді і стали фактичною причиною прийняття рішення засновником про дострокове (до закінчення строку дії контракту) звільнення ОСОБА_1 з посади Генерального директора (пояснення «УПАК Лімітед» у апеляційній скарзі на рішення Черкаського районного суду від 14.10.2010 у справі №2-560/2010).

«УПАК Лімітед» 07.11.2010 вказує про те, що про прийняте ним 15.01.2010 рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади керівника боржника повідомило ОСОБА_1 у той же день.

Сам же ОСОБА_1 стверджує (зокрема у позовній заяві про поновлення його на роботі, а також у ході судового засідання у цій справі), що про своє звільнення дізнався випадково 09.03.2010 у день отримання витягу з ЄДР. Також ОСОБА_1 у цій справі пояснює, що після звільнення не був допущений до роботи, не отримував заробітну плату, а після поновлення на роботі не вийшов на роботу, тому не міг вчиняти юридично значимих дій від імені боржника.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що пояснення ОСОБА_1 не правдиві і не відповідають дійсності. Так, звільнивши ОСОБА_1 з посади засновник немає жодної причини приховувати цей факт як від ОСОБА_1 , так і від усього трудового колективу боржника навпаки засновник зацікавлений у негайній зміні керівника і послідуючі активні дії «УПАК Лімітед» є доказами цьому висновку.

Не допустити керівника до роботи міг лише новий керівник ( ОСОБА_18 , ОСОБА_22 ) чи найнятий ним працівник (охоронець), але не працівник (охоронець) найнятий на роботу ОСОБА_1 , який до того ж нічого не знає про звільнення ОСОБА_1 (пояснення боржника від 23.04.2020 у апеляційній скарзі згідно з ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14.07.2010).

Не допуск до роботи, це є факт (тобто конкретна дата та конкретна особа (особи), яка фізично не допустила ОСОБА_1 на вході у приміщення) однак, докази такого факту відсутні і він спростовується тим, що ОСОБА_1 «дізнався» (як він стверджує) про його звільнення 09.03.2010 у день отримання витягу з ЄДР. Тобто він «перебував» на роботі, для отримання витягу з ЄДР він безперешкодно вчинив необхідні дії з його отримання (як керівник прийшов на робоче місце, дав доручення зробити витяг) і вважати, що саме цей витяг з ЄДР фізично «не допустив» його до роботи і позбавив можливості фізично продовжувати виконувати свої обов`язки є нікчемним.

ОСОБА_1 станом на 16.02.2010 (отримання витягу з ЄДР у якому він є керівником) вже було відомо про прийняття засновником рішення про його звільнення, однак він продовжує виконувати повноваження керівника і надалі чітко відслідковує ситуацію в ЄДР. Та вже після отримання заочного рішення Дніпровського райсуду м.Києва від 18.02.2010 у справі №2-1255/10, він ще раз перевіряє відомості в ЄДР і отримавши витяг з ЄДР 09.03.2010 та пересвідчившись, що його таки замінили, звертається з позовом про поновлення його на роботі. При цьому він продовжує виконувати повноваження керівника, зокрема, 17.03.2010 видає нотаріально посвідчену довіреність ОСОБА_29 (а.с.158 т.11, а.с.195 т.11) на представництво інтересів боржника у справі за позовом ОСОБА_18 , ОСОБА_29 в апеляційній скарзі від 23.04.2010 (тобто більш як через три місяці після звільнення) стверджує, що ОСОБА_18 не приступив до виконання обов`язків керівника і взагалі не був представлений колективу, що ОСОБА_1 продовжує виконувати обов`язки керівника. Ці дії суперечать поясненням ОСОБА_1 про те, що з моменту його звільнення він не був допущений до роботи і до робочого місця та не мав доступу до документів і печатки боржника. Оскільки ОСОБА_18 взагалі не був на робочому місці, то доводи ОСОБА_1 про те, що він не мав доступу до робочого місця і не здійснював керівництво боржником після 15.01.2010 спростовуються вищевказаними доказами.

Доказами того, що ОСОБА_1 продовжував виконувати основні обов`язки (тобто можливо не усі, як за звичайних обставин) керівника як після його звільнення 15.01.20210, так і після подання позову про поновлення його на роботі є те, що з рахунку боржника постійно перераховуються кошти на потреби діяльності боржника. Ніхто крім ОСОБА_1 (будь-яка інша фізична особа) не міг розпорядитися коштами на рахунках боржника. Ці обставини підтверджуються банківською випискою від 23.10.2019 (а.с.238 т.14, а.с.59-84 т.9) з якої вбачається, що фінансова діяльність боржника не припинялася жодного місця, кошти регулярно надходили та сплачувались з рахунку (в тому числі до липня 2010 року й на заробітну плату та нараховані на неї податки і страхові внески), аж до останнього списання коштів 28.04.2011 на суму 100 000 грн. на користь ТОВ «Артбудкомфорт». Єдиною особою, за розпорядженням якої з рахунку боржника в АТ КБ «Приватбанк» (як повідомив останній) могли бути списані кошти, залишався ОСОБА_1 .

Доводи ОСОБА_1 про те, що його «ключ» мали інші особи, по-перше, не підтверджені доказами, по-друге, не існувало ніякого «ключа» ні фізично ні юридично, оскільки існував електронний цифровий підпис (ЕЦП), по-третє, свідома умисна передача ЕЦП іншій особі не звільняє ОСОБА_1 від відповідальності, по-четверте, він міг будь-якої миті (після звільнення) з власної волі без сторонньої участі змінити логін і пароль доступу для використання ЕЦП, однак свідомо не зробив цього, по-п`яте, ідентифікаційні дані ЕЦП оновлювалися щороку і з 2010 року на 2011 рік не могли бути оновлені без його особистої участі.

Те, що ОСОБА_1 «передав свій ЕЦП іншим особам» як він стверджує не звільняє його від відповідальності за дії цих осіб, як за власні. Те, що ОСОБА_1 вдає, наче не розуміє різниці між ЕЦП і «ключем для підписання фінансових документів» не звільняє його від відповідальності, оскільки законодавство таких «ключів» не передбачало, в той час як у період виконання повноважень керівника боржника діяв Закону України «Про електронний цифровий підпис» від 22.05.2003 та втратив чинність відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги» від 05.10.2017, який на даний час має назву «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

З установлених обставин вбачається, що ні ОСОБА_18 , ні ОСОБА_30 ні разу навіть не з`явилися в офісі боржника, ухвалами суду їм відразу після призначення було заборонено здійснювати діяльність керівника боржника, тобто і фактично і юридично вони вчиняти будь-які дії від імені боржника не могли.

«УПАК Лімітед» як засновник боржника вчиняв спроби взяти контроль над боржником шляхом призначення нових керівників, заступника керівника, переведення реєстраційної справи в м. Київ, однак вони не призвели до визначеної мети. Суд першої інстанції зазначив, що засновник, призначаючи нових керівників у такий спосіб намагався обійти ухвали Придніпровського суду, якими цим керівникам фактично заборонялося виконувати свої повноваження вони не могли вчинити будь-яких юридичних дій, в тому числі й змінити картку зі зразками підписів у банку, тому у банку платіжні операції здійснювались за ЕЦП ОСОБА_1.

Проте, як зазначено вище, господарська діяльність боржника після 15.01.2010 ні на місяць не припинялась і продовжувалась аж до 28.04.2011, коли були виведені з підприємства останні кошти. На цю дату (28.04.2011) засновники (ТОВ «Гілея-Цукор» і ТОВ «ТД «Статус Трейд») вже прийняли рішення від 01.04.2011 про припинення діяльності боржника і призначення ліквідатором Вінника С.В. , однак кошти були перераховані за ЕЦП ОСОБА_1.

Документи ліквідатору Віннику С.В. передані не були (про що він будучи живим повідомив чинного розпорядника майна боржника, арбітражного керуючого Пилипенко Т.В., при передачі їй печатки підприємства та створених ним у період з 01.04.2011 до 01.07.2011 документів (т.2 а.с.31). Вінник С.В. картку зі зразками підписів у АТ КБ «Приватбанк» не подавав і право розпорядження коштами на рахунках боржника не переоформляв. Отже розпорядження коштами на рахунку здійснював ОСОБА_1 (чи й інша особа, як він заявляє і яку він не називає, що власне ним не доведено і тим більше не звільняє від відповідальності за такі дії).

У платіжних дорученнях №443, №444 і №445 на перерахування боржником останніх наявних у нього коштів ТОВ «Артбудкомфорт» вказується, що перерахування коштів здійснювалося як поворотна фінансова допомога на підставі договорів від 31.03.2011, від 01.04.2011 та від 27.04.2011. Відсутність цих договорів (зокрема, й клопотання позивача-ліквідатора банкрута виключити з числа доказів договір позики від 31.03.2011, підписання якого заперечив ОСОБА_1 ) не має принципового значення для оцінки судом цих дій (фактів) з перерахування коштів як таких, що вчинені ОСОБА_1 , вчинені вони безпідставно і вчинені з метою виведення останніх активів боржника з метою унеможливити погашення вимог.

Суд першої інстанції окремо звернув увагу на те, що перераховані 31.03.2011 боржником на користь ТОВ «Артбудкомфорт» кошти у сумі 4 707 781,28 грн. боржник отримав того ж дня від ТОВ «Агротрейд», яке входило до складу підприємств, які контролював ОСОБА_11 (т.12 а.с.70, 77). У свою чергу ТОВ «Агротрейд» у такий спосіб також виводило кошти у зв`язку із поданою ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» заявою про банкрутство ТОВ «Агротрейд» (порушено 15.04.2011 справа №01/5026/1155/2011). Отже очевидно, що дії з виведення коштів на ТОВ «Арбудкомфорт» та послідуюче припинення боржника, звільнення ОСОБА_1 за «згодою сторін» 01.04.2011 на підставі фактично існуючого протоколу загальних зборів засновників боржника про припинення боржника (але записаного в трудову книжку неіснуючого про звільнення ОСОБА_1 ) є діями послідовно спланованими і вчиненими за участю ОСОБА_1 та його засновників. Тому доводи ОСОБА_1 про начебто «передачу йому трудової книжки вже з написом і печаткою», яку йому «залишалось лише підписати» суд відхиляє як такі, що не відповідають дійсності і спростовуються фактами спланованих дій з виведення коштів, прийняття рішення про припинення боржника, руху коштів по рахунку боржника за електронним цифровим підписом ОСОБА_1 , непередання документів і майна боржника ОСОБА_1 та його засновниками як ліквідатору Віннику С.В , так і ліквідатору банкрута, арбітражному керуючому Пилипенко Т.В.

Вчинені 31.03.2011 і 01.04.2011 дії з безпідставного перерахування ОСОБА_1 боржником коштів на користь ТОВ «Артбудкомфорт» у сумі 6 699 200 грн. та з одночасного прийняття засновниками ТОВ «ТД «Статус Трейд» і ТОВ «Гілея Цукор» рішення про припинення юридичної особи боржника є очевидними доказами виведення залишку активів боржника з метою припинення зобов`язань з юридичними особами, яким були передані переважна частина з отриманих 9.5 млн. дол. США, та не погашення вимог перед ТОВ «Агротрейд» на суму 4 707 781,28 грн.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що об`єктом зазначеного правопорушення та захисту при покладенні субсидіарної відповідальності є права кредиторів на задоволення вимог до боржника, що залишилися незадоволеними у справі про банкрутство.

Так, згідно з реєстром вимог кредиторів боржника (ухвала суду від 27.01.2015) сума їх вимог становить 4 717 212, грн.; ліквідаційна маса боржника становить 4 800 грн. (кошти, які надійшли на ліквідаційний рахунок боржника від реалізації на аукціоні дебіторської заборгованості ВАТ «Артбудкомфорт»); отже розмір не задоволених вимог кредиторів як субсидіарної відповідальності складає 4 712 412 грн. (4). Тому суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку, а саме що вимоги підлягають задоволенню частково.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції виходив з того, що вартість майна, яке було виведено з активів боржника не впливає на розмір субсидіарної відповідальності, а визначенню розміру останньої передує формування ліквідаційної маси.

Суд першої інстнації вірно встановив, що суб`єктами правопорушення (субсидіарної відповідальності), що може бути покладена у справі про банкрутство за заявою ліквідатора, є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника, тобто вчиненні суб`єктом (суб`єктами) субсидіарної відповідальності винних дій, що призвели до банкрутства боржника.

Юридично у період з 03.11.2008 до 15.01.2010 та з 14.10.2010 до 01.04.2011 керівником боржника був ОСОБА_1 , тобто був посадовою особою та відповідальним за організацію і ведення бухгалтерського обліку, складання звітності, а також за нарахування і виплату податків, зборів при здійсненні фінансово-господарської діяльності підприємства. Однак фактично він виконував повноваження керівника з 03.11.2008 до 28.04.2011.

З 29.10.2010 (згідно з рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси) засновниками боржника є ТОВ «ТД «Статус Трейд» 41%, і ТОВ «Гілея-Цукор» 59%.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_1 , ТОВ «ТД «Статус Трейд» і ТОВ «Гілея-Цукор» є суб`єктами правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення.

У п.42-44 постанови Верховного Суду 02.08.2022 у справі №908/314/18 зазначено, що «для вирішення питання щодо кола необхідних і достатніх обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором) та, відповідно, підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, виходячи з диспозиції частини першої статті 215 ГК України та частини п`ятої статті 41 Закону про банкрутство, та з урахуванням підстав для порушення справи про банкрутство (стаття 1, частина третя статті 10, стаття 11 Закону про банкрутство), необхідна конкретизація об`єктивної сторони правопорушення з доведення до банкрутства/банкрутства з вини відповідальних суб`єктів, за які покладається субсидіарна відповідальність, виходячи, зокрема із сукупності таких обставин щодо Боржника та дій (бездіяльності) відповідальних суб`єктів: 1) вчинення суб`єктами відповідальності, за відсутності у боржника будь-яких активів, будь-яких дій/бездіяльності, направлених на набуття/збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення (вказівка на вчинення/ вчинення правочину без наміру його реального виконання боржником через відсутність матеріальних, фінансових, інформаційних, технічних, кадрових ресурсів; невиконання податкових зобов`язань, бездіяльність щодо стягнення дебіторської заборгованості тощо); при цьому не забезпечені реальними активами внески до статутного фонду боржника, активами не вважаються; 2) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівка на вчинення/вчинення майнових дій з виведення активів боржника за наявності у боржника заборгованості та за відсутності будь-яких інших ресурсів (та перспектив їх отримання боржником) для погашення заборгованості боржника (що вказує на мету - ухилення від погашення боржником заборгованості та її збільшення); 3) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівка на вчинення дій/бездіяльності з набуття/збільшення кредиторської заборгованості боржника в один і той же період часу (податковий період тощо) або з незначним проміжком часу з прийняттям рішення, вказівкою на вчинення/вчиненням майнових дій з виведення активів боржника за відсутності будь-яких інших ресурсів (та перспектив їх отримання боржником) для погашення заборгованості боржником.

Така правова позиція Верховного Суду, викладена у постановах від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15 та від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, та не втратила своєї актуальності із введенням в дію Кодексу України з процедур банкрутства.

У період з 31.03.2011 до 28.04.2011 ОСОБА_1 , не маючи на це ні законних підстав (договори про надання позики не укладались), ні повноважень (станом на 28.04.2011 він був звільнений), перерахував на користь ТОВ «Артбудкомфорт» 6 799 200 грн.

Засновники у будь-який спосіб не відреагували на вказане порушення ОСОБА_1 . Крім того, засновниками прийнято рішення про ліквідацію боржника відразу після надходження коштів від ТОВ «Агротрейд» і одночасного їх виведення на ТОВ «Артбудкомфорт».

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини та обставини наступного не передання документів про майно і активи боржника призначеному ними ліквідатору Віннику С.В. суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає спланованими діями на доведення боржника до банкрутства.

Відповідно до вимог п.4 резолютивної частини постанови суду від 12.02.2015 посадових осіб банкрута було зобов`язано протягом п`ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора, передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору.

Разом з тим, ОСОБА_1 та засновники боржника ТОВ «ТД «Статус Трейд» і ТОВ «Гілея-Цукор» вимоги щодо передання ліквідатору документів та матеріальних цінностей боржника в установлені строки не виконали.

Вказані обставини стали підставою для звернення арбітражного керуючого до правоохоронних органів та відкриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_1 .

Відсутність документів унеможливила виявлення відображених у балансі боржника активів та їх реалізацію і погашення за їх рахунок вимог кредиторів.

«Очевидно, що ненадання ліквідатору керівниками банкрута первинних фінансових документів боржника для визначення підстав для стягнення дебіторської заборгованості за умови істотного розміру цієї заборгованості в структурі активів боржника є бездіяльністю, яка не відповідає інтересам цієї юридичної особи, є недобросовісною, вчинена на шкоду кредиторам банкрута, і не дає змогу ліквідатору вчинити дії з повернення цієї дебіторської заборгованості. Тобто бездіяльність керівників товариства, яка полягає у ненаданні документів, унеможливила реалізацію активів боржника у вигляді дебіторської заборгованості та наповнення ліквідаційної маси, що спростовує висновки суду апеляційної інстанції про недоведеність причинного зв`язку між діями щодо приховування документів та доведенням боржника до банкрутства. (постанова Верховного Суду від 09.12.2021 у справі № 916/313/20).

У даному випадку об`єктивна сторона порушення полягає у виведенні та прихованні активів боржника ОСОБА_1 та засновниками боржника ТОВ «ТД «Статус Трейд» і ТОВ «Гілея-Цукор» і непередання ліквідатору банкрута документів про вчинені операції з метою унеможливлення повернення цих активів. Вказані дії і бездіяльність перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з доведенням боржника до банкрутства і його неплатоспроможністю.

Суб`єктивна сторона полягає в наявності умисного доведення до банкрутства, яке викликане цілеспрямованими діями ОСОБА_1 та засновників боржника ТОВ «ТД «Статус Трейд» і ТОВ «Гілея-Цукор» і які завдали істотної матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства та інтересам кредиторів, що охороняються законом.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 22.04.2021 у справі №915/1624/16 правова презумпція субсидіарної відповідальності керівника закріплена у ст.61 Кодексу, тому керівник повинен довести відсутність своєї вини у доведенні до банкрутства.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані вище обставини відповідно до ч.2 ст.61 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки заяви про застосування строку позовної давності у справу не подано, є підставою для покладення на колишнього керівника підприємства ОСОБА_1 та засновників боржника ТОВ «ТД «Статус Трейд» і ТОВ «Гілея-Цукор» субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у розмірі 4 712 412 грн. у зв`язку з доведенням до боржника банкрутства.

Доводи ОСОБА_1 про те, що розмір активів підприємства був значно вищим, ніж сумарний розмір зобов`язань перед кредиторами, суд першої інстанції правомірно були відхилені, оскільки документи про такі активи ліквідатору банкрута не передані.

Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції зазначає, що вони повторюють доводи викладені ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву та у виступах під час розгляду позовної заяви, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку, таким чином, колегія суддів зауважує, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин, надав оцінку поданим сторонами доказам та вірно застосував норми матеріального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, належним чином з`ясував обставини, що мають значення для справи, а відтак належить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Черкаської області від 23.04.2024 у справі № 925/1743/14(925/85/23).

При цьому, твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції, а отже, у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

За таких обставин решту аргументів скаржника, окрім викладених у мотивувальній частині постанови, суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг.

Згідно з пунктом 1) частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 276 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним, обґрунтованим і підстав для його скасування або зміни не вбачається, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Судовий збір за подачу апеляційної скарги, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 267-271, 273, 275, 276, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 23.04.2024 у справі № 925/1743/14 (925/85/23) залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги розподіляється відповідно до ст. ст. 129 та 282 Господарського процесуального кодексу України.

4. Справу № 925/1743/14 (925/85/23) повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено та підписано 22.04.2025.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді О.М. Остапенко

С.В. Сотніков