22.04.2025Справа №910/5828/24
За розглядом заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Глорія-В", м. Вінниця
про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу
у справі
За первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Глорія-В", м. Вінниця
до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м. Київ
про стягнення 9 513, 69 грн,
за зустрічним позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глорія-В", м. Вінниця
про стягнення 14 420,16 грн
Суддя Морозов С.М.
За участю представників сторін:
від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): Путілін Є.В. (адвокат за ордером серії АВ№1129537 від 06.05.2024) (в режимі відео конференції);
від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Процун О.І. (в порядку самопредставництва) (в режимі відео конференції).
Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.03.2025 року первісний позов задоволено частково та стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Глорія-В" суму 3% річних в розмірі 4 571,90 грн, суму інфляційних втрат в розмірі 4 746,72 грн та суму судового збору в розмірі 9 039,88 грн, зустрічний позов задоволено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Глорія-В" на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" суму пені в розмірі 14 240,16 грн та суму судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

26.03.2025 року від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №910/5828/24, у поданій заяві заявник просять суд стягнути із ДП "НАЕК "Енергоатом" 9 400,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2025 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Глорія-В" про ухвалення додаткового рішення призначено на на 15.04.2025.

10.04.2025 до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Глорія-В" надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Також 10.04.2025 до суду від Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу та заява про про участь представників у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2025 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Глорія-В" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Також Господарського суду міста Києва від 14.04.2025 задоволено заяву Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

В судовому засіданні 15.04.2025 судом було оголошено перерву до 22.04.2025.

15.04.2025 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Глорія-В" надійшла заява про проведення засідання в режимі відео конференції та уточнена заява.

16.04.2025 до суду від Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2025 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Глорія-В" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Також ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2025 задоволено заяву Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Дослідивши в судовому засіданні 22.04.2025 матеріали справи, подану заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Глорія-В" та врахувавши заперечення відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом), суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з частинами 1, 2 ст.124 ГПК разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Разом із тим, згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Як вбачається з поданої заяви, 17.06.2020 між адвокатом Путіліним Євгенієм Вікторовичем (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Глорія-В" (клієнт) було укладено договір про надання правничої допомоги №110 (договір), відповідно до умов якого: Виконавець приймає на себе зобов`язання щодонадання наступної правової допомоги Замовнику - захисту прав і охоронюваних законом інтересів Замовника в органах державної виконавчої влади, місцевого самоврядування на підприємствах, установах організаціях, незалежно від форм власності та в судах усіх рівнів стороною в яких являються «Замовник», по справі про стягнення грошових коштів за договором поставки що включає в себе: а) складання та подання процесуальних документів; б) надання запитів для одержання інформації; в) представництво і захист інтересів Замовника з правами сторони та повноваженнями передбаченими ГПК України, без обмежень (п. 1 договору).

26.03.2025 виконавцем було складено детальний опис робіт №ПЄ-00001 здачі-прийняття робіт відповідно до якого адвокатом Путіліним Є.В. було надано наступні роботи (послуги): підготовка позовної заяви надилання його стороні та подання в суд ( 2 години 30 хвилин); підготовка відповіді на відзив направлення стороні та в суд (1 година); підготовка відзиву на зустрічну позовну заяву надсилання стороні та подання до суду (1 година); підготовка заяви про відмову від позову в частині направлення стороні та в суд (20 хвилин); підготовка відзиву на апеляційну скаргу направлення його стороні та в суд (1 година); участь в судових засіданнях (40 хвилин); підготовка заяв про проведення засідань в режимі відеоконференцій направлення стороні та в суд (40 хвилин); підготовка заяви та документів щодо стягнення судових витрат, направлення стороні та подання до суду (25 хвилин); підготовка заяви про надання копії рішення (10 хвилин). Загальна вартість робіт (послуг) всього 9 400, 00 грн без ПДВ (витрачено 7 годин 45 хвилин).

Також до заяви по ухвалення додаткового рішення, на підтвердження наданих послуг долучено квитанцію до прибуткового касового ордера №260306 від 26.03.2025 на суму 9 400, 00 грн.

Відповідно до приписів ч.6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

У клопотанні про зменшення витрат на правничу допомогу, відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним) зазначив, зокрема про те, що дана справа є нескладною, не потребує додаткового аналізу судової практики, складності при формуванні правової позиції, час витрачений адвокатом на підготовку позовної заяви є незначним, кількість письмових доказів мінімальна та не потребувала підготовки окремих складних документів. Також звернув увагу на те, що заявником до детального опису робіт №ПЄ-0001 від 26.03.2025 здачі-прийнятті робіт (наданих послуг) включено певні види послуг, вартість яких не повинна бути відшкодована за рахунок відповідача.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Крім того, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18, від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 викладено правову позицію, згідно з якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та [або] значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім [орієнтовним] розрахунком; зловживання процесуальними правами).

При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 126 ГПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 129 ГПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).

Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 ГПК України. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, відповідно до частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України можливе виключно на підставі клопотання заінтересованої сторони з підстав недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19).

Водночас суд з урахуванням позиції викладеній у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 липня 2022 року у справі 910/7765/20 вважає, що заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю «Глорія-В» розмір витрат на професійну правову допомогу не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі з урахуванням предмету спору, складності відповідної роботи.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Вказану правову позицію викладено у постанові від 17.09.2019 Верховного Суду по справі №910/4515/18.

Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали справи, щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, врахувавши часткове задоволення первісного позову, вважає, що заявлена позивачем за первісним позовом сума є необґрунтованою.

Так, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні заяви від Товариства з обмеженою відповідальністю "Глорія-В" про відмову від позову в частині та про надання копії рішення.

Крім того, суд приймає до уваги, що не є обґрунтованим включення послуг із складання заяв/клопотань з розрахунком понесених судових витрат, адже вони фактично є дією спрямованою на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені такою стороною, а тому витрати на їх підготовку не підлягають відшкодуванню. Вказаний висновок щодо застосування статей 123, 126 Господарського процесуального кодексу України викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", пункти 79 і 112 відповідно).

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зважаючи на вищенаведене, з урахуванням предмету та підстав позовних вимог, а також складності справи, оцінюючи фактичні витрати позивача за первісним позовом з урахуванням всіх аспектів цієї справи, беручи до уваги, зокрема, викладені відповідачем за первісним позовом заперечення проти розміру витрат на оплату послуг адвоката, керуючись принципом розумності судових витрат, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співрозмірним є стягнення з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 842, 80 грн.

Керуючись приписами ст. ст. 129, 221, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Глорія-В" про компенсацію судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (ідентифікаційний код 24584661, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Глорія-В" (ідентифікаційний код 41716575, місцезнаходження: 21036, м. Вінниця, вул. Писарева, буд. 3/83) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 842, 80 ггрн (сім тисяч вісімсот сорок дві гривні 80 копійок).

3. Додаткове рішення набирає законної сили негайно після оголошення та може бути оскаржене в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

повний текст додаткового рішення підписано 23.04.2025

Суддя Сергій МОРОЗОВ