ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" квітня 2025 р. Черкаси справа №925/390/25

Суддя Господарського суду Черкаської області Кучеренко О.І., розглянувши заяву Комунального підприємства «Уманьводоканал» Уманьскої міської ради (вулиця М.Залізняка, 16, місто Умань, Черкаська область, 20300, ідентифікаційний код 03357174) про видачу судового наказу за грошовими вимогами до Приватного акціонерного товариства «Уманьферммаш» (вулиця Космічна (Соборний район), 9А, кабінет 102, місто Дніпро, Дніпропетровська область, 49100, ідентифікаційний код 05765888) про стягнення заборгованості за договором централізованого водопостачання та водовідведення №894 від 17.06.2021 у сумі 229 383,45 грн,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Уманьводоканал» Уманьскої міської ради звернулося у Господарський суд Черкаської області із заявою про видачу судового наказу за вимогами до Приватного акціонерного товариства «Уманьферммаш» про стягнення заборгованості за договором централізованого водопостачання та водовідведення №894 від 17.06.2021 у сумі 229 383,45 грн. У своїй заяві заявник також просить суд покласти на боржницю судові витрати зі сплати судового збору у сумі 302,80 грн. Заявник, посилаючись на статтю 30 Господарського процесуального кодексу України, вказав, що заява про видачу судового наказу подана до Господарського суду Черкаської області у зв`язку із тим, що нерухоме майно, на території якого заявник зобов`язався надавати послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, та оплату яких просить стягнути з боржника, знаходиться у АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Розглянувши заяву Комунального підприємства «Уманьводоканал» Уманьскої міської ради про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд зазначає, що порядок та форма звернення до суду з заявою про видачу судового наказу до господарського суду визначені Господарським процесуальним кодексом України, зокрема, розділом II «Наказне провадження».

Відповідно до частин 1-3 статті 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

У відповідності до статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 4 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Суд звертає увагу заявника на положення частини 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про наявність його заявнику невідомо.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні. Разом із тим лише той факт, що договірні зобов`язання не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Отже, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. Звертаючись із заявою про видачу судового наказу, повинен в тому числі подати документи, що свідчать про безспірність його вимог.

В обґрунтування заяви про видачу судового наказу, Комунальне підприємство «Уманьводоканал» Уманьскої міської ради посилається на несплату боржником заборгованості у сумі 229 383,45 грн з оплати вартості наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2025 по 01.03.2025 на підставі укладеного між сторонами договору централізованого водопостачання та водовідведення №894 від 17.06.2021

На підтвердження наявності заборгованості у боржника, заявником надано суду договір з централізованого водопостачання та водовідведення №894 від 17.06.2021, довідку заборгованості на абонента Приватного акціонерного товариства «Уманьферммаш», акти пломбування, звіт по водоспоживанню та водовідведенню за січень 2025 року, звіт по водоспоживанню та водовідведенню за лютий 2025 року, які підписані генеральним директором Приватного акціонерного товариства «Уманьферммаш» та копії претензій, які направлялись заявником на адресу боржника.

Згідно з пунктом 4.2.2 договору з централізованого водопостачання та водовідведення №894 від 17.06.2021 слідує, що остаточний розрахунок споживача за послуги з водопостачання та водовідведення здійснюється протягом п`яти банківських днів з моменту отримання споживачем виставленого виконавцем рахунку за спожиті послуги.

У своїй заяві про видачу судового наказу, заявник зазначив, що ним було надано боржнику рахунки №302 від 31.01.2025 про оплату спожитих послуг за січень 2025 року та №1515 від 28.02.2025 про оплату спожитих послуг за лютий 2025 року. Проте додані до заяви про видачу судового наказу документи не містять цих рахунків, та не містять доказів отримання Приватним акціонерним товариством «Уманьферммаш» як споживачем цих рахунків.

Між тим, господарський суд зазначає, що норми Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку дають підстави для висновку про те, що за своєю правовою природою первинні документи посвідчують виконання зобов`язань, (констатують (фіксують) певні факти господарської діяльності у правовідносинах між сторонами) та мають юридичне значення для встановлення обставин такого виконання.

Верховний Суд у постанові від 19.09.2022 у справі №910/12780/21 дійшов висновку про те, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню у бухгалтерському обліку. Отже, документами, які підтверджують виконання позивачем зобов`язання з надання послуг відповідачу, а також виникнення у відповідача зобов`язання з їх оплати, є акти надання послуг, які є первинними бухгалтерськими документами в розумінні вказаних положень законодавства та засвідчують факт здійснення сторонами господарських операцій і містять інформацію про вартість послуг.

Суд наголошує, що при зверненні із заявою про видачу судового наказу заявник повинен надати документи, які підтверджують як наявність заборгованості (період виникнення, розмір, настання строку виконання зобов`язання), так і безспірність його вимог до боржника.

При цьому суд враховує, що безспірність передбачає не лише те, що боржник не оспорює вимог заявника, оскільки боржник має право подати заяву про скасування судового наказу, а й те, що у суду не повинно виникати будь-якого сумніву у відсутності спору про право та належності заявнику права вимоги до боржника. Вимоги заявника повинні бути документально підтвердженими та безспірними, тобто не може викликати сумнівів ані момент настання права вимоги, ані сума грошових коштів, ані те, що вимоги пред`явлені відповідно до умов договору.

Отже, для задоволення заяви про видачу судового наказу суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, без розгляду справи по суті на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів, які підтверджують обґрунтованість та безспірність таких вимог. З цією метою, на підтвердження факту наявності заборгованості судом суд має перевірити наявність обставин щодо факту виникнення, розміру заборгованості та настання строку виконання боржником зобов`язання, що вбачається за можливе встановити за результатом дослідження відповідних актів надання послуг, рахунків, виставлених на оплату заявником тощо.

Звіти по водоспоживанню та водовідведенню за січень 2025 року та за лютий 2025 не підтверджують факт постачання на відповідний об`єкт послуг з централізованого водопостачання/водовідведення у визначений заявником період, а отже, не педтверджують факт наявності у Приватного акціонерного товариства «Уманьферммаш» заборгованості у визначеному заявником розмірі, правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Отже, на переконання суду, надані заявником звіти по водоспоживанню та водовідведенню за січень 2025 року та за лютий 2025 року не можуть бути беззаперечним доказом надання заявником відповідних послуг у вказаному заявником об`ємі та на вказану суму у спірний період.

Отже, із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів не випливає виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Суд зауважує, що в силу пункту 7 частини 1 статті 155 Господарського процесуального кодексу України, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Згідно з частини 2 статті 154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи зазначене вище, заявником не додано доказів, які доводять виникнення у нього права грошової вимоги до боржниці у заявленому розмірі за заявлений період, та на підставі наданих доказів, які не є безспірними, що є підставою для відмови у видачі судового наказу, згідно пункту 8 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (частина 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому суд зазначає, що, в силу приписів частини 1 статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 152, 153, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству «Уманьводоканал» Уманьскої міської ради у видачі судового наказу про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Уманьферммаш» заборгованості за договором централізованого водопостачання та водовідведення №894 від 17.06.2021 у сумі 229 383,45 грн

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і протягом десяти днів може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя О.І.Кучеренко