ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

21.04.2025м. ДніпроСправа № 904/1876/25

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми "Дніпротехсервіс", м. Дніпро

до особи-1, яка може отримати статус учасника справи: Акціонерного товариства "Дніпроважмаш", м. Дніпро,

особи-2, яка може отримати статус учасника справи: Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), м. Дніпро

Третя особа: Державне підприємство "СЕТАМ", м. Киїів.

про забезпечення позову до його подання

Суддя Назаренко Н.Г.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "Дніпротехсервіс" через систему "Електронний суд" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій просить суд:

1. Вжити заходів забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом зупинення реалізації арештованого Другим Правобережним відділом Державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) майна в рамках зведеного виконавчого провадження № 72484468, у Державному підприємстві «СЕТАМ» за лотом №572881.

2. Заборонити Другому Правобережному відділу Державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснювати реалізацію (продаж) майна - обладнання за лотом № 572881 в рамках зведеного виконавчого провадження № 72484468.

Свою заяву ТОВ НВФ "Дніпротехсервіс" обґрунтовує тим, що заявнику стало відомо про розміщення на веб-сайті системи електронних торгів ДП «СЕТАМ» інформації щодо реалізації обладнання Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" у кількості 157 одиниць у межах зведеного виконавчого провадження №72484468 за лотом №572881. Проведення аукціону призначено на 02 травня 2025 року.

Згідно інформації про лот №572881, яка розміщена на веб-сайті системи електронних торгів ДП «Сетам», здійснено наступне обтяження майна:

-арешт рухомого майна: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 65640526, виданий: 09.02.2022, видавник: Новокодацький відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (номер запису про обтяження 30962932);

-арешт рухомого майна: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 71538379, виданий: 11.04.2023, видавник: приватний виконавець Селезньов Максим Олександрович (номер запису про обтяження 30455830);

-арешт рухомого майна: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 71539306, виданий: 11.04.2023, видавник: приватний виконавець Селезньов Максим Олександрович (номер запису про обтяження 30455818);

-арешт рухомого майна: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 71461835, виданий: 05.04.2023, видавник: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Максим Олександрович (номер запису про обтяження 30444139);

-податкова застава: ст.88, ст.89 Податкового кодексу України, серія та номер: б/н, виданий: 29.06.2020, видавник: Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (номер запису про обтяження 30424040);

-арешт рухомого майна: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 71159683, виданий: 01.03.2023, видавник: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Максим Олександрович (номер запису про обтяження 30364030);

-арешт рухомого майна: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 71158899, виданий: 01.03.2023, видавник: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Максим Олександрович (номер запису про обтяження 30364024);

-арешт рухомого майна: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 71046572, виданий: 15.02.2023, видавник: приватний виконавець Селезньов Максим Олександрович (номер запису про обтяження 30328671);

-арешт рухомого майна: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 71047204, виданий: 15.02.2023, видавник: приватний виконавець Селезньов Максим Олександрович (номер запису про обтяження 30328534);

-арешт рухомого майна: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 70890227, виданий: 01.02.2023, видавник: приватний виконавець Селезньов Максим Олександрович (номер запису про обтяження 30300946);

-арешт рухомого майна: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 70890132, виданий: 01.02.2023, видавник: приватний виконавець Селезньов Максим Олександрович (номер запису про обтяження 30300933);

-арешт рухомого майна: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 70890337, виданий: 01.02.2023, видавник: приватний виконавець Селезньов Максим Олександрович (номер запису про обтяження 30300928);

-податкова застава: ст.88, ст.89 Податкового кодексу України, серія та номер: 2755, виданий: 02.12.2010, видавник: Верховна Рада України (номер запису про обтяження 30281477);

-арешт рухомого майна: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 70778314, виданий: 18.01.2023, видавник: приватний виконавець Селезньов Максим Олександрович (номер запису про обтяження 30275056);

-арешт рухомого майна: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 70772994, виданий: 18.01.2023, видавник: приватний виконавець Селезньов Максим Олександрович (номер запису про обтяження 30275021);

-арешт рухомого майна: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 70772385, виданий: 18.01.2023, видавник: приватний виконавець Селезньов Максим Олександрович (номер запису про обтяження 30275013);

-арешт рухомого майна: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 70604935, виданий: 22.12.2022, видавник: приватний виконавець Селезньов Максим Олександрович (номер запису про обтяження 30228768);

-арешт рухомого майна: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 70478998, виданий: 07.12.2022, видавник: приватний виконавець Селезньов Максим Олександрович (номер запису про обтяження 30198030);

-арешт рухомого майна: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 70409278, виданий: 24.11.2022, видавник: приватний виконавець Селезньов Максим Олександрович (номер запису про обтяження 30171349);

-арешт рухомого майна: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 70395129, виданий: 24.11.2022, видавник: приватний виконавець Селезньов Максим Олександрович (номер запису про обтяження 30171337);

-арешт рухомого майна: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 70395358, виданий: 24.11.2022, видавник: приватний виконавець Селезньов Максим Олександрович (номер запису про обтяження 30171327);

-арешт рухомого майна: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 70281414, виданий: 09.11.2022, видавник: приватний виконавець Селезньов Максим Олександрович (номер запису про обтяження 30137113);

-арешт рухомого майна: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 69592457, виданий: 18.08.2022, видавник: приватний виконавець Селезньов Максим Олександрович (номер запису про обтяження 29991292);

-податкова застава: ст.88,89 Податкового кодексу України, б/н, 30.09.2017, ГУ ДФС у Дніпропетровській області; ст.88,89 Податкового кодексу України, 2755-VІ, 02.12.2010, Верховна Рада України (номер запису про обтяження 16724194);

-податкова застава: ст.88,89 Податкового кодексу України, б/н, 30.09.2017, ГУ ДФС у Дніпропетровській області; ст.88,89 Податкового кодексу України, 2555-VІ, 02.12.2010, Верховна Рада України (номер запису про обтяження 16720018);

-податкова застава: ст.88,89 Податкового кодексу України, б/н, 30.09.2017, Офіс великих платників податків ДФС, ст.88, 89 Податкового кодексу України, б/н, 26.01.2018, Офіс великих платників податків ДФС, ст.88, ст.89 Податкового кодексу України, 2755-VІ, 02.12.2010 Верховна Рада України (номер запису про обтяження 16633103);

-податкова застава: ст.88,89 Податкового кодексу України, б/н, 30.09.2017, Офіс великих платників податків ДФС, ст.88, 89 Податкового кодексу України, б/н, 26.01.2018, Офіс великих платників податків ДФС, ст.88, ст.89 Податкового кодексу України, 2755-VІ, 02.12.2010 Верховна Рада України (номер запису про обтяження 16633074);

-податкова застава: ст.88,89 Податкового кодексу України, б/н, 30.09.2017, Офіс великих платників податків ДФС, ст.88, 89 Податкового кодексу України, б/н, 26.01.2018, Офіс великих платників податків ДФС, ст.88, ст.89 Податкового кодексу України, 2755-VІ, 02.12.2010 Верховна Рада України (номер запису про обтяження 16633021).

Заявник зазначає, що, згідно характеристики вказаного лоту в рамках зведеного виконавчого провадження щодо АТ «ДНІПРОВАЖМАШ» №72484468 до виставленого на продаж обладнання шляхом проведення прилюдних торгів входить, зокрема, карусельний верстат, модель КУ-281, інвентарний № 421278 та горизонтальний фрезерно-розточувальний верстат з ЧПУ марки SKODA, модель HCW2-200+TDV7 2008 р. в., інв. № 422409 (розібраний).

Заявник вказує, що виставлений на торги карусельний верстат, модель КУ-281, інвентарний № 421278 належить ТОВ НВФ Дніпротехсервіс, а горизонтальний фрезерно-розточувальний верстат з ЧПУ марки SKODA, модель HCW2-200+TDV7 2008 р.в., інвентарний № 422409 на виконання договору комісії №0102К від 01 лютого 2023 р. ТОВ НВФ Дніпротехсервіс продано ZURICHMASCHINEN MAKINE SERVIS HIZMETLERI SAN. VE TIC. LTD. STI. за контрактом №2012 від 20 грудня 2024 року.

Заявник вважає здійснення арешту та проведення торгів на вищезазначене обладнання протиправним та має намір оскаржити його у судовому порядку.

На думку заявника, невжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову може унеможливити чи ускладнити ефективний захист прав позивача, за захистом якого заявник має намір звернутися до суду у зв`язку з таким.

Як вбачається з заяви та доданих до неї документів, 09 квітня 2025 року старшим слідчим в ОВС 1 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України полковником юстиції Ященко Ігоря Анатолійовича в рамках кримінального провадження № 001055 від 11.11.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 квітня 2025 року за адресою м. Дніпро, вул. Сухий Острів, 3 було здійснено обшук та згідно протоколу обшуку виявлено та вилучено:

- в цеху № 1 формовочну установку ХТС, інвентарний № 441736;

- в цеху № 6 (новомеханічний) карусельний верстат КУ-282, інвентарний № 421272;

-в цеху № 6 (новомеханічний) карусельний верстат КУ-281, інвентарний № 421278.

Заявник вказує, що як це було встановлено при проведенні обшуку та підтверджується довідкою ТОВ НВФ Дніпротехсервіс, вказане майно належить йому, право власності на вказаний карусельний верстат набуто заявником на підставі договору купівлі-продажу № 61/46пр від 08 листопада 2022 року та видаткової накладної № 65-00000021 від 26 липня 2024 року .

ТОВ НВФ Дніпротехсервіс зазначає, що, як вбачається з відомостей https://setam.net.ua/auction/568842, карусельний верстат, модель КУ-281, інв. № 421278, виставлений на продаж шляхом проведення прилюдних торгів, лот № 572881 в рамках виконавчого провадження щодо АТ «Дніпроважмаш», що є протиправним та порушує право власності заявника.

Щодо горизонтального фрезерно-розточного станка з ЧПУ марки «SKODA», моделі «HCW2-200+TDV7», інвентарний номер 422409, заявник вказує, що його згідно договору комісії №0102К від 01 лютого 2023 р. комітентом АТ «Дніпроважмаш» було доручено комісіонеру ТОВ НВФ Дніпротехсервіс за винагороду, від свого імені за рахунок комітента продати, в тому числі на експорт.

Відповідно до п.2.4. Договору комісії, на ТОВ НВФ Дніпротехсервіс покладається обов`язок берегти обладнання, передане на комісію, і охороняти його від втрати, недостачі або ушкодження.

Згідно Акту №61/4 прийому-передачі обладнання на комісію від 20.12.2024 р. по договору комісії №0102К від 01.02.2023 р. АТ«Дніпроважмаш» передало, а ТОВ НВФ Дніпротехсервіс прийняло на комісію Горизонтальний фрезерно-розточний станок з ЧПУ марки «SKODA», моделі «HCW2-200+TDV7» інвентарний номер 422409. Вартість обладнання, що передано на комісію становить 4 480 000,00 гривень (чотири мільйона вісімсот сорок тисяч гривень 00 копійок).

Заявник зазначає, що за контрактом №2012 від 20 грудня 2024 року (надалі Контракт) ТОВ НВФ Дніпротехсервіс було продано Горизонтальний фрезерно-розточний станок з ЧПУ марки «SKODA», моделі «HCW2-200+TDV7» покупцю ZURICHMASCHINEN MAKINE SERVIS HIZMETLERI SAN. VE TIC. LTD. STI за ціною 110 500,00 (сто десять тисяч п`ятсот) ЄВРО.

Довідкою від 04 березня 2025 р. №7 ТОВ НВФ Дніпротехсервіс зазначено, що згідно Рахунку-фактури для передоплати No. DTS-53 від 20 грудня 2024 року та Договору №2012 від 20 грудня 2024 року отримав від ZURICHMASCHINEN MAKINE SERVIS HIZMETLERI SAN. VE TIC. LTD. STI 110 500,00 EUR. Ця валюта була продана: 25.12.2024 року 100 000,00 EUR за 4 345 650,00 грн., 27.12.2024 року 10 500,00 EUR за 458 070,17 грн. Всього на суму: 4 803 720, 17 грн.

При цьому ТОВ НВФ Дніпротехсервіс оплатив АТ «АБ «РАДАБАНК», м.Дніпро борг за АТ «Дніпроважмаш» в наступних сумах:

- погашення боргу відповідно за Кредитним договором №11521/ЮКР/0 від 28.05.2021 р., ухвала та мирова угода по справі №904/771/24 без ПДВ в сумі 1 500 000,00 (платіжна інструкція №150 від 25.12.2024);

- погашення боргу відповідно за Кредитним договором №11521/ЮКР/0 від 28.05.2021 р., ухвала та мирова угода по справі №904/771/24 без ПДВ в сумі 4 300 000,00 (платіжна інструкція №850 від 25.12.2024).

Заявник вказує, що, відповідно до умов договору комісії №0102К від 01 лютого 2023 р. ТОВ НВФ Дніпротехсервіс відповідає за збереження обладнання, переданого йому на комісію, яке відповідно було продано за контрактом №2012 від 20 грудня 2024 року, тому горизонтальний фрезерно-розточний станок з ЧПУ марки «SKODA», моделі «HCW2-200+TDV7» з інвентарним номером 422409 не може бути реалізовано на торгах в рамках зведеного виконавчого провадження щодо АТ «Дніпроважмаш».

Таким чином, заявник вважає, що Другим Правобережним відділом державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) було помилково включено до складу майна АТ «Дніпроважмаш» обладнання ТОВ НВФ Дніпротехсервіс, а саме карусельний верстат, модель КУ-281, інвентарний № 421278, та обладнання, яке було передано ТОВ НВФ Дніпротехсервіс на виконання договору комісії та продано ним згідно контракту №2012, у зв`язку з чим є необхідність вжиття судом заходів забезпечення позову до його пред`явлення.

Заявник стверджує, що, за відсутності вжитих судом заходів забезпечення позову шляхом зупиненням продажу арештованого майна, майно позивача та майно, яке фактично перебуває у власності інших осіб, буде реалізоване шляхом проведення аукціону, що унеможливить ефективний захист прав позивача при поданні у подальшому позовної заяви до суду про виключення майна з опису і про зняття з нього арешту.

ТОВ НВФ Дніпротехсервіс вказує, що, враховуючи, що виставлений на торги карусельний верстат, модель КУ-281, інвентарний № 421278 належить йому, а горизонтальний фрезерно-розточувальний верстат з ЧПУ марки SKODA, модель HCW2-200+TDV7 2008 р.в., інвентарний № 422409 на виконання договору комісії №0102К від 01 лютого 2023 р. ТОВ НВФ Дніпротехсервіс продано ZURICHMASCHINEN MAKINE SERVIS HIZMETLERI SAN. VE TIC. LTD. STI. за контрактом №2012 від 20 грудня 2024 року, а зупинення продажу декількох одиниць майна в рамках одного лоту є неможливим, тому він вважає належним та ефективним способом забезпечення позову про виключення майна з опису і про зняття з нього арешту, який буде подано заявником пізніше, саме зупинення реалізації майна в рамках зведеного виконавчого провадження № 72484468, у ДП «СЕТАМ» за лотом №572881.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані матеріали, суд дійшов висновку про її задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Так, відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Заявник зазначає, що предметом майбутнього позову буде визнання недійсним рішення Наглядової ради Акціонерного товариства "Днпроважмаш", оформленого Протоколом засідання №444 від 13.03.2025, справжність підписів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на якому засвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ромащенко Наталею Миколаївною та зареєстровано в реєстрі за №№ 188, 189.

Вжиття заходів забезпечення позову відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України є правом суду, а за наявності відповідних виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав для забезпечення позову.

Відповідно до вимог частини першої статі 137 Господарського процесуального кодексу позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 12 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як вбачається з постанови ОП КГС від 22.06.2023 у справі № 910/5361/22 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СКН "Сучасна комерційна нерухомість" про забезпечення позову до подання позовної заяви, перед Верховним Судом у цій справі постали такі питання:

1) чи дозволяє процесуальний закон застосування такого заходу забезпечення позову, як зупинення продажу (реалізації) майна, в разі подання заявником будь-яких інших позовів (наприклад, про визнання недійсними результатів електронного аукціону (торгів) з реалізації арештованого майна), ніж ті позови, що чітко визначено пунктом 6 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), а саме позови про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту.

2) чи розповсюджується передбачена частиною 12 статті 137 ГПК України заборона на зупинення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру, на вжиття такого заходу забезпечення позову, як зупинення продажу (реалізації) арештованого майна за результатами електронних торгів, що були проведені в межах примусового виконання судового рішення за участю призначеного державним органом суб`єкта - Державного підприємства "Сетам" (далі - ДП "Сетам", Підприємство, відповідач-2), якому згідно з наказом Міністерства юстиції України від 29.03.2019 № 1008/5 доручено здійснювати функції з організації електронних торгів.

Здійснивши розгляд касаційних скарг у порядку письмового провадження, дослідивши наведені в них доводи, подані заперечення, перевіривши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, об`єднана палата прийшла до наступних висновків.

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасників справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні ді (цей пункт виключено з 08.02.2020 на підставі Закону України від 15.01.2020 № 460-IX); 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору (цей пункт виключено з 08.02.2020 на підставі Закону України від 15.01.2020 № 460-IX); 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, зі змісту частини 1 статті 137 ГПК України вбачається, що цією диспозитивною нормою не визначено вичерпного переліку видів заходів забезпечення позову, однак такий перелік може доповнюватися виключно за рахунок заходів забезпечення позову, прямо передбачених законами або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Об`єднана палата зауважила, що норма пункту 6 частини 1 статті 137 ГПК України передбачає можливість вжиття такого запропонованого Товариством заходу забезпечення позову, як зупинення продажу майна, проте із застереженням - якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту.

Зокрема, згідно з частиною 1 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Також, як зауважила у вищезазначеній постанові Об`єднана палата КГС, при обранні позивачем способу захисту своїх прав, передбаченого частиною 1 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження", і як наслідок, при вжитті відповідних заходів забезпечення позову, суди мають враховувати саме положення пункту 6 частини 1 статті 137 ГПК України, якими чітко встановлено, що позов забезпечується зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту, тобто з обов`язковим дотриманням критерію обмеженості предмета відповідного позову, з перевіркою всіх обставин справи та дослідженням відповідних доказів.

Водночас відповідно до частини 12 статті 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Об`єднана палата враховує викладений в пунктах 45, 48, 50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 24.11.2021 у справі № 910/11552/20 висновок про те, що вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа безпосередньо не полягає та не має наслідком зупинення конкурсу, аукціону, торгів, що проводяться від імені держави або за участю призначеного державним органом суб`єкта. Такий запроваджений законодавцем механізм зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа суттєво відрізняється від обмежень у виді припинення, відкладення, зупинення чи іншого втручання у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави або територіальної громади, передбачених частиною 12 статті 137 ГПК України. Поширення обмежень, передбачених цією нормою, на заходи забезпечення судом позову, встановлені пунктом 5 частини 1 статті 137 ГПК України, призвело би до повного припинення застосування судом такого способу забезпечення позову, як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, та унеможливило б ефективний захист або поновлення порушених прав позивачів у разі незаконної видачі виконавчого напису нотаріуса та продажу належного їм майна на його примусове виконання.

Тобто Велика Палата Верховного Суду в зазначеній постанові чітко розмежувала норми пункту 5 частини 1 та частини 12 статті 137 ГПК України як такі, що регулюють різні відносини та призначені для різних випадків проведення конкурсів, аукціонів, торгів, тендерів чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави чи територіальної громади, в тому числі їх зупинення, та, як наслідок, дійшла висновку, що дія норми частини 12 статті 137 цього Кодексу не розповсюджується на відносини забезпечення судом позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, що передбачено нормою пункту 5 частини 1 статті 137 ГПК України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") неправильна юридична кваліфікація позивачем і відповідачами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм. Суд незалежно від наявності посилання сторін вирішує, які норми права повинні застосовуватися для вирішення спору, при цьому сторони не зобов`язані доказувати в суді наявність та необхідність застосування певної норми до спірних правовідносин (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц).

У зв`язку з цим господарський суд, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (такий висновок викладено в пункті 7.43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15).

Саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту (такий висновок викладено в пункті 86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17).

Крім того, ОП КГС своїй постанові також прийшла до висновку про необхідність відступу від висновку Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду щодо питання застосування норми частини 12 статті 137 ГПК України в подібних процесуальних правовідносинах, викладеного в постанові від 01.02.2023 у справі № 910/1539/21 (910/8758/21), з огляду на таке.

«Задля гарантування юридичної визначеності Велика Палата Верховного Суду має відступати від попередніх висновків Верховного Суду лише за наявності для цього належної підстави. Так, вона може повністю відмовитися від певного висновку на користь іншого, або конкретизувати попередній висновок, застосувавши відповідні способи тлумачення юридичних норм. З метою забезпечення єдності та сталості судової практики причинами для відступу від висловленого раніше висновку можуть бути вади попереднього рішення чи групи рішень (їх неефективність, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, незбалансованість, помилковість); зміни суспільного контексту, через які застосований у цих рішеннях підхід повинен очевидно застаріти внаслідок розвитку суспільних відносин в певній сфері або їх правового регулювання (такий висновок сформульовано в постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16 (пункти 43- 45), від 05.12.2018 у справах № 757/1660/17-ц (пункти 43- 44) і № 818/1688/16 (пункти 44- 45), від 15.05.2019 у справі № 227/1506/18 (пункт 54), від 29.05.2019 у справі № 310/11024/15-ц (пункти 44- 45), від 21.08.2019 у справі № 2-836/11 (пункт 24), від 26.05.2020 у справі № 638/13683/15-ц (пункт 23), від 23.06.2020 у справі № 179/1043/16-ц (пункт 48), від 30.06.2020 у справах № 264/5957/17 (пункт 41) і № 727/2878/19 (пункт 39), від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17 (пункт 35), від 09.09.2020 у справі № 260/91/19 (пункти 58- 59), від 29.09.2020 у справі № 712/5476/19 (пункт 40), від 25.05.2021 у справі № 149/1499/18 (пункт 29); від 15.06.2021 у справі № 922/2416/17 (пункт 7.19), від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 (пункт 34), від 02.11.2021 у справі № 917/1338/18 (пункт 90), від 09.11.2021 у справі № 214/5505/16 (пункт 31), від 14.12.2021 у справі № 147/66/17 (пункт 49), від 08.06.2022 у справі № 362/643/21(пункт 45)).

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту.

Відповідно до частини 12 статті 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Таким чином, передумовою для застосування передбаченої цією нормою заборони вжиття заходів забезпечення позову є проведення торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі конкурсної, аукціонної, тендерної комісії (комітету), який проводить відповідну публічну конкурсну процедуру.

Отже, імперативна норма частини 12 статті 137 ГПК України чітко визначає суб`єктний склад учасників публічних конкурсних процедур, у відносинах з проведення яких не допускається вжиття заходів забезпечення позову, спрямованих на припинення, відкладення, зупинення чи інше втручання в такі процедури. Зокрема, до кола відповідних учасників включено саме призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру, але аж ніяк не певну призначену державним органом особу чи посадову особу.

За таких обставин, у розрізі спірних правовідносин об`єднана палата зазначає, що відповідним державним органом або суб`єктом у розумінні частини 12 статті 137 ГПК України не є ДП "Сетам", яке хоча і має статус організатора електронних торгів згідно з наказом Міністерства юстиції України від 29.03.2019 № 1008/5, однак за організаційно-правовою формою взагалі є самостійним суб`єктом господарювання.

З цих же підстав не можна вважати державного або приватного виконавця відповідним державним органом або суб`єктом, оскільки виходячи зі змісту статей 7, 16 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", зазначені виконавці уповноважені державою одноособово, а не в складі комісії, здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку. При цьому законодавець у частині 2 статті 16 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" навіть уточнив, що приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності, що виключає його статус суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Отже, з метою формування єдиної правозастосовчої практики в питанні застосування норми частини 12 статті 137 ГПК України в такій категорії спорів (визнання недійсними результатів електронного аукціону (торгів) з реалізації арештованого майна) та недопущення можливостей довільного трактування цієї норми об`єднана палата вбачає підстави для відступу від висновку Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду щодо питання застосування положень частини 12 статті 137 ГПК України в подібних процесуальних правовідносинах, викладеного в постанові від 01.02.2023 у справі № 910/1539/21 (910/8758/21), оскільки у випадку, якщо такий захід забезпечення позову, як зупинення продажу (реалізації) майна, застосовується судом у межах розгляду позову про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту та супроводжується припиненням, відкладенням, зупиненням чи іншим втручанням у проведення електронного аукціону (торгів), що в рамках примусового виконання судового рішення проводяться органом державної виконавчої служби/приватним виконавцем та/або ДП "Сетам", яким доручено здійснення функцій з організації електронних торгів, то на правовідносини вжиття зазначеного заходу забезпечення позову на час підготовки та проведення електронних торгів не поширюється дія положень частини 12 статті 137 ГПК України, якими заборонено вжиття заходів забезпечення позову, спрямованих на будь-яке втручання в проведення публічних конкурсних процедур (їх припинення, відкладення, зупинення тощо), оскільки ані державний чи приватний виконавець, ані ДП "Сетам" не входять до чітко визначеного законодавцем суб`єктного складу учасників публічних конкурсних процедур (державний орган, орган місцевого самоврядування, призначений державним органом суб`єкт у складі комісії).

Згідно з частиною 2 статті 315 ГПК України у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати.

Зважаючи на законодавчо визначений обов`язок, враховуючи фактичні обставини справи та пункти 23, 24, 26, 27, 45- 48 цієї постанови, з метою формування єдиної правозастосовчої практики в питанні застосування норми частини 12 статті 137 ГПК України в такій категорії спорів (визнання недійсними результатів електронного аукціону (торгів) з реалізації арештованого майна), зокрема, щодо можливості вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що в межах виконання судового рішення проводяться органом державної виконавчої служби/приватним виконавцем та/або ДП "Сетам", яким доручено здійснення функцій з організації електронних торгів, і задля недопущення можливостей довільного трактування зазначеної процесуальної норми, об`єднана палата вважає за необхідне сформулювати такі висновки щодо комплексного застосування положень пункту 6 частини 1 та частини 12 статті 137 ГПК України: "Чинний Господарський процесуальний кодекс України дозволяє застосування такого заходу забезпечення позову, як зупинення продажу (реалізації) майна, лише у випадку подання заявником позову про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту, чітко визначеного пунктом 6 частини 1 статті 137 цього Кодексу, а не в разі подання будь-яких інших позовів, зокрема, позову про визнання недійсними результатів електронного аукціону (торгів) з реалізації арештованого майна. Якщо такий захід забезпечення позову, як зупинення продажу (реалізації) майна, застосовується судом у межах розгляду позову про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту та супроводжується припиненням, відкладенням, зупиненням чи іншим втручанням у проведення електронного аукціону (торгів), що в рамках примусового виконання судового рішення проводяться органом державної виконавчої служби/приватним виконавцем та/або ДП "Сетам", яким доручено здійснення функцій з організації електронних торгів, то на правовідносини вжиття зазначеного заходу забезпечення позову на час підготовки та проведення електронних торгів не поширюється дія положень частини 12 статті 137 ГПК України, якими заборонено вжиття заходів забезпечення позову, спрямованих на будь-яке втручання в проведення публічних конкурсних процедур (їх припинення, відкладення, зупинення тощо), оскільки ані державний чи приватний виконавець, ані ДП "Сетам" не входять до чітко визначеного законодавцем суб`єктного складу учасників публічних конкурсних процедур (державний орган, орган місцевого самоврядування, призначений державним органом суб`єкт у складі комісії)".

Вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи (ч.1 ст. 316 ГПК України ).

Як вбачається з матеріалів справи, 17.04.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми "Дніпротехсервіс" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом зупинення реалізації арештованого Другим Правобережним відділом Державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) майна в рамках зведеного виконавчого провадження № 72484468, у Державному підприємстві «СЕТАМ» за лотом №572881; заборону Другому Правобережному відділу Державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснювати реалізацію (продаж) майна - обладнання за лотом № 572881 в рамках зведеного виконавчого провадження № 72484468.

Тобто, в даному випадку, вимоги поданої заяви про забезпечення позову містять намір подання ТОВ НВФ "Дніпротехсервіс" позову про виключення майна з опису і про зняття з нього арешту, яке (майно) є предметом зазначених торгів, що узгоджується з положеннями пункту 6 частини 1 статті 137 ГПК України, яким чітко визначено можливість застосування такого заходу забезпечення позову, як зупинення продажу майна, виключно в разі подання позову про визнання права власності на майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту.

Крім того, слід зазначити, що у випадку реалізації арештованого майна ТОВ НВФ "Дніпротехсервіс" буде позбавлене можливості здійснити захист або поновлення своїх прав у межах одного судового провадження, відкритого за його позовом про про виключення майна з опису і про зняття з нього арешту, реалізація якого здійснюється шляхом призначення аукціону 02.05.2025 р. за лотом №572881, зупинення реалізації майна АТ «Дніпроважмаш» в рамках зведеного виконавчого провадження № 72484468, оскільки невжиття запропонованих Товариством заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Також слід зауважити, що застосування судом унормованого чинним процесуальним законом інституту забезпечення позову є тимчасовим заходом, який спрямований на те, щоб упродовж судового розгляду спору по суті в суду залишалася можливість розглянути позов заявника за звичайною процедурою та не призведе до понесення заявником додаткових затрат коштів та часу на відновлення свого права.

Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги позицію ОП КГС, викладену у постанові від 22.06.2023 у справі № 910/5361/22 та яка є обов`язковою для суду в силу приписів ст. 316 ГПК України суд дійшов висновку, що заява ТОВ НВФ "Дніпротехсервіс" про забезпечення позову відповідає вимогам статей 136, 137 ГПК України та підлягає задоволенню.

Суд звертає увагу на те, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову (ч. 3 ст. 138 ГПК України).

Відповідно до частини першої статті 145 Господарського процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Положеннями частини тринадцятої статті 145 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 138 цього Кодексу; повернення позовної заяви; відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись статтями 42, 136-141, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми "Дніпротехсервіс" про забезпечення позову до його пред`явлення - задовольнити.

Зупинити реалізацію арештованого Другим Правобережним відділом Державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Юрія Кондратюка, 108, м. Дніпро, 49128; ) майна в рамках зведеного виконавчого провадження № 72484468, у Державному підприємстві «СЕТАМ» (вул. Стрілецька, 4-6, м. Київ, 01001, ) за лотом №572881.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "Дніпротехсервіс" (вул. Сімферопольська, буд.21, оф.615, м. Дніпро, 49005; )

Боржник-1: Другий Правобережний відділ Державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Юрія Кондратюка, 108, м. Дніпро, 49128; )

Боржник-2: Акціонерне товариство «Дніпроважмаш» (вул.Сухий Острів, 3, м.Дніпро, 49068, )

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, набирає законної сили з дати її прийняття та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Дата набрання ухвалою законної сили - 21.04.2025.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки - до 22.04.2028.

Учасники судового процесу мають право звернутися до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову повністю чи частково.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Назаренко