ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.04.2025 Справа №905/1606/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Устимової А.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" (ідентифікаційний код 42086719)

до відповідача Комунального закладу «Гімназія зі структурним підрозділом початкової школи №1 Маріупольської міської ради Донецької області» (ідентифікаційний код 30364493)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Комунального закладу департаменту освіти міської ради «Централізована бухгалтерія департаменту освіти» (ідентифікаційний код 26319242)

про стягнення 18982,46 грн, а саме, суми основного боргу 13022,89 грн, 3% річних у розмірі 1054,45 грн, інфляційних втрат у розмірі 4905,12 грн,

В С Т А Н О В И В:

Стислий зміст і підстави позовних вимог

19.12.2024 шляхом застосування підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Комунального закладу «Гімназія зі структурним підрозділом початкової школи №1 Маріупольської міської ради Донецької області» (далі - Гімназія №1) про стягнення 18982,46грн, а саме, суми основного боргу 13022,89 грн, 3% річних у розмірі 1054,45 грн, інфляційних втрат у розмірі 4905,12 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем обов`язків за договором про постачання електричної енергії Споживачу в частині повної та своєчасної оплати, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість за січень 2022 в розмірі 13022,89 грн, на яку додатково нараховано 3% річних та інфляційні втрати. Відповідні суми позивач просить стягнути у судовому порядку та відшкодувати витрати з оплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн за рахунок відповідача.

Процедура провадження у справі у господарському суді

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2024 для розгляду даної справи визначена суддя Устимова А.М.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 24.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1606/24, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Комунальний заклад департаменту освіти міської ради «Централізована бухгалтерія департаменту освіти» (далі - Централізована бухгалтерія), справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до частини 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Позивач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі в електронному кабінеті 26.12.2024, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, що сформована у програмі «Діловодство спеціалізованого суду».

Третя особа повідомлена про факт відкриття провадження справі шляхом направлення ухвали до електронного кабінету 26.12.2024, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, що сформована у підсистемі «Діловодство спеціалізованого суду».

За довідкою з підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи Гімназія №1 не має зареєстрованого електронного кабінету.

Згідно даних, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адреса місцезнаходження відповідача: 87515, Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Грецька, буд. 44.

Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що затверджений наказом Міністерства розвитку

громад та територій України № 376 від 28.02.2025, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за № 380/43786, до території України, що тимчасово окупована Російською Федерацією, з 05.03.2022 відноситься вся територія Маріупольського району (за винятком с. Заїченко, с. Пікузи).

Факт тимчасової окупації м.Маріуполь визнається судом загальновідомим, тому згідно приписів ст. 75 ГПК України не потребує доведення.

За даними офіційного сайту АТ «Укрпошта» поштове відділення 87515, до сфери обслуговування якого віднесено місце реєстрації відповідача, тимчасово не функціонує.

За приписами ч.1 ст. 12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідач повідомлявся про відкриття провадження у справі шляхом розміщення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» відповідного оголошення в порядку, передбаченому ч. 4,5 ст. 122 ГПК України.

Відповідач також повідомлений про факт відкриття провадження у справі шляхом направлення копії ухвали суду від 24.12.2024 на електронну адресу: , що зазначена у заяві-приєднанні №3266 від 04.01.2021, як адреса електронної пошти відповідача.

Згідно з довідкою про доставку електронного листа, що сформована у програмі «Діловодство спеціалізованого суду» документ доставлено відповідачу 26.12.2024.

Суд також бере до уваги, що учасники справи мали можливість ознайомитись з процесуальними документами у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua), який є відкритим для доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

За змістом ч. 1 ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 2 ст. 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) від сторін до суду не надходило.

Щодо строку розгляду справи суд зазначає таке.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України»,«Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

У зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк воєнного стану неодноразово продовжувався. Востаннє Указом Президента України № 26/2025 від 14.01.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 4220-IX від 15.01.2025, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року строком на 90 діб.

Таким чином, на час винесення даного рішення в Україні продовжено строк дії воєнного стану.

Приймаючи до уваги введення в Україні воєнного стану, наслідком чого стала дистанційна робота суду у віддаленому режимі, суд розглядає спір в межах розумних строків в контексті положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поза межами строків, що визначені процесуальним законом.

Згідно з ч.1,8 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Позиція учасників процесу

В обґрунтування правової позиції позивач посилається на те, що ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» здійснено постачання електричної енергії Гімназії №1 у січні 2022 на суму 13022,89 грн. Обсяг поставленої електричної енергії підтверджується інформацією про обсяги споживання у листі №67/15086-вих від 28.10.2024, що надавалась Оператором системи розподілу - АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» у відповідності до вимог п.4.3, 4.12, пп. 31 п. 5.1.2 ПРРЕЕ, та глави 9.14 Розділу IX, глави п.12.4 Розділу XII Кодексі комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №311. Виходячи з фактичних обсягів поставленої електричної енергії сформовано відповідний акт приймання - передавання товарної продукції (електроенергії) за січень 2022 від 31.01.2022 та рахунок №3266 за січень 2022 від 05.02.2022 на суму 13022,89грн. Позивачем акт та рахунок надіслано на електронну адресу відповідача . Останній не виконав свої зобов`язання зі сплати вартості спожитої електричної енергії у строки та спосіб, встановлений договором та Комерційною пропозицією, оскільки оплати від Споживача на рахунок позивача не надійшло, що стало підставою для звернення до суду з позовом щодо її стягнення.

Підставність заявлених вимог позивач нормативно обґрунтовує посиланням на ст. 2, 4, 5, 20, 123, 129, 162 - 164 ГПК України, ст. 193, 230, 232 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст. 526, 625, 629, 655 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 24.12.2024 відповідачу встановлений строк на подання відзиву на позовну заяву - п`ятнадцять днів з дня вручення вказаної ухвали. Останній попереджений судом, що у разі відсутності відзиву на позов у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішить справу за наявними матеріалами. Третій особі також було послуги» встановлено строк для подання пояснень на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали від 24.12.2024.

Згідно ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач під час розгляду справи відзиву суду не надав, ніяким іншим способом своєї правової позиції за заявленим позовом не висловив, доказів на підтвердження поважності причин не можливості вчинення даних дій не надав. Третя особа також не надала письмових пояснень на позовну заяву.

Враховуючи вжиття судом всіх можливих заходів для належного повідомлення відповідача та третьої особи про розгляд справи та достатність часу, наданого учасникам справи для висловлення своєї правової позиції по суті спору та подання доказів на підтвердження власних аргументів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 ГПК України, суд вважає, що є підстави для розгляду справи по суті за наявними матеріалами.

Виклад обставин справи, встановлених судом

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.06.2018 № 429 ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

04.01.2021 між ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» (Постачальник), Гімназією №1 (Споживач) та Централізованою бухгалтерією (Платник) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №3266.

За цим договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (пункт 1.1 договору).

Найменування товару: Електрична енергія (код згідно Національного класифікатора ДК 021:2015: 09310000-5) (далі - товар або електрична енергія). Постачання товару за цим Договором передбачає поставку електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок Споживача за допомогою технічних засобів розподілу електричної енергії (п. 1.2 договору).

Очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період до 31.12.2021 становить 44164кВт*год (за рахунок місцевого -8164кВт*год; за рахунок відшкодування орендарів - 36000 кВт*год) та відповідає очікуваному обсягу закупівлі послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у оператора системи. Обсяги закупівлі електричної енергії можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.(п. 1.3 договору).

У відповідності до п.4.2, п.4.3 договору ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії (актах прийняття-передавання товарної продукції) за цим Договором. Розрахунковим періодом за цим договором є 1 календарний місяць.

Зобов`язання Постачальника нараховувати і виставляти рахунки (акти прийняття-передавання товарної продукції чи акт прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг) Споживачу за поставлену електричну енергію відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРЕЕ та цим договором визначене п.6.2 останнього.

Як встановлено в п.6.1 договору, Постачальник має право повідомляти Споживача щодо змін до Договору та іншу інформацію, яка стосується взаємовідносин Сторін або може бути корисною для Споживача, шляхом направлення відповідної інформації: - через Особистий кабінет на своєму офіційному веб-сайті у мережі Інтернет, - засобами електронного зв`язку на електронну адресу вказану у заяві-приєднання до умов договору, - СМС-повідомленням на номер, зазначений у заяві-приєднання до умов договору, - в центрах обслуговування споживачів, - засобами поштового зв`язку, - в рахунках на оплату електричної енергії, - через Колл - центр, - іншими способами.

Одночасно Споживач має право, як то визначено в п.5.1 договору, вимагати від Постачальника пояснень щодо отриманих рахунків і у випадку незгоди з порядком розрахунків або розрахованою сумою, вимагати організації та проведення звіряння (за необхідності із залученням постачальника послуг комерційного обліку та/або оператора системи) розрахункових даних та/або оскаржувати їх в установленому цим Договором та чинним законодавством порядку.

Також у відповідності до п. 6.1 договору Постачальник має право проводити разом зі Споживачем звіряння фактично використаних обсягів електричної енергії з підписанням відповідного акта.

У разі виникнення спірних питань між споживачем та постачальником послуг комерційного обліку (оператором системи розподілу) щодо повноти/достовірності показів розрахункових засобів обліку, як узгоджено сторонами у п. 4.9 договору, Постачальник може надавати Споживачу консультації та іншу допомогу щодо врегулювання спірних питань. В будь-якому випадку інформація постачальника послуг комерційного обліку (оператора системи розподілу) є пріоритетною для здійснення комерційних розрахунків за цим Договором. Наявність заперечень з боку Споживача або спорів щодо показів засобів обліку не є підставою для затримки та/або не повної оплати коштів, згідно виставлених Постачальником рахунків.

Умови оплати визначені п.4.4 договору, зокрема, розрахунки Споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника. При цьому, Споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему та в інший, не заборонений чинним законодавством, спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору. Поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Згідно п. 4.5 договору оплата рахунка Постачальника за цим договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання Споживачем рахунку та акту приймання-передачі електричної енергії, або в строк, визначений у комерційній пропозиції, прийнятій Споживачем.

Як визначено розділом 12 договору цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набуває чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією, а в частині виконання зобов`язань споживача щодо оплати діє до повного виконання Споживачем таких зобов`язань. Відповідно до частини 6 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» дія договору може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі/ спрощеної закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної у цьому договорі, якщо видатки на досягнення цієї цілі затверджено в установленому порядку(п.12.2 договору).

Додатковою угодою №13 від 30.12.2021 сторонами продовжено дію договору №3266 від 04.01.2021, на строк до 15 березня 2022 достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, раніше укладеного договору, а саме, на суму 29607,14 у тому числі ПДВ 4 934,52 грн. за рахунок місцевого бюджету - 10772, 90, у т.ч. ПДВ 1795,48грн., за рахунок відшкодування орендарів - 18834,24грн, у т.ч. ПДВ 3139, 04грн.

У зв`язку із зміною з 01.01.2022 р. регульованих цін за 1 кВт*год тариф на послуги оператора системи передачі становить - 0,34564 грн/кВт*год (без ПДВ); тариф на послуги оператора системи розподілу становить - 1,28628 грн/кВт*год (без ПДВ) (п.2 додаткової угоди).

Додаткова угода набирає чинності з дати її підписання, а її дія розповсюджується на розрахункові періоди з 01 січня 2022 року(п. 3 додаткової угоди).

Згідно п. 13.1 договору невід`ємною частиною цього Договору є всі Додатки (Додаток 1 - Заява-приєднання, додаток 2 - Комерційна пропозиція).

Сторонами договору підписано Комерційну пропозицію «Тендерна-РКМ» Постачальника ТОВ «Донецькі енергетичні послуги», відповідно до п.5.1 якої Споживач самостійного формує розрахункові документи (рахунок, акт-приймання передавання) в сервісі «Особовий кабінет» не пізніше 24 годин після закінчення розрахункового періоду. В інших випадках, виставлення рахунків за спожиту електроенергію здійснюється не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим, за умови отримання даних про обсяги споживання від Споживача/оператора системи/адміністратора комерційного обліку. Виставлення рахунку здійснюється шляхом його формування в програмному комплексі Постачальника з можливістю перегляду в сервісі «Особистий кабінет». Розрахункові документи можуть бути роздруковані Постачальником та отримані Споживачем у відповідному енергоофісі Постачальника. У разі не отримання Споживачем рахунку. Споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, у встановлені цією комерційною пропозицією строки, за платіжним документом, самостійно оформленим Споживачем.

Пунктом 4.2 Комерційної пропозиції визначено порядок здійснення платежів, згідно з яким оплата за спожиту електричну енергію має бути здійснена Споживачем у строк не більше 10 робочих днів після закінчення розрахункового періоду.

За вимогами п.5.2 Комерційної пропозиції у випадку не отримання Споживачем акта прийняття-передавання або не повернення Постачальнику отриманого та підписаного з боку Споживача акта прийняття-передавання протягом десяти днів з дня його формування, він вважається підписаним та узгодженим сторонами, якщо в цей же строк Споживачем не буде надано обґрунтованих заперечень.

Пунктом 7.1 Комерційної пропозиції передбачено, що за внесення платежів, передбачених умовами договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, нарахованої протягом всього періоду прострочення зобов`язання, та 3% річних від суми боргу. Сума боргу сплачується споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення.

У пункті 13.6 Комерційної пропозиції порядок інформування Споживача передбачає направлення інформації шляхом: через особистий кабінет на своєму офіційному сайті у мережі Інтернет, засобами електронного зв`язку на офіційну електронну адресу споживача, смс-повідомленнями на номер, наданий Споживачем, за допомогою чат-програм, в місцях обслуговування клієнтів, тощо.

В якості додатку до договору про постачання електричної енергії споживачу № 3266 підписано заяву-приєднання, згідно якої вказано, що найменування Оператора системи розподілу, з яким Споживач уклав договір про надання послуг з розподілу електричної енергії - АТ «ДТЕК Донецькі електромережі». Початок постачання електричної енергії з 01 січня 2021, але не раніше наступного дня, за днем подачі цієї заяви, якщо інше не визначено комерційною пропозицією обраною споживачем.

Крім того, в тексті документу відповідач визначає в якості його електронної адреси адресу: .

Договір, додаткову угоду, комерційну пропозицію та заяву-приєднання підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено відтисками печаток без зауважень.

Листом АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» №67/15086-вих від 28.10.2024, з урахуванням додатку до нього, підтверджено, що по точках комерційного обліку Споживача фактичний обсяг споживання електричної енергії у січні 2022 року встановлено у розмірі 2391 кВт/год.

Відповідно до акту прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за січень 2022 року від 31.01.2022 позивачем відображено передачу електричної енергії відповідачу на виконання умов договору постачання електричної енергії №3266 від 04.01.2021 у січні 2022 року у обсязі 2391кВт/год на суму 13022,89грн, у тому числі ПДВ 2170,48грн.

Позивачем сформовано рахунок за спожиту електроенергію №3266 за січень 2022 року від 05.02.2022 на суму 13022, 89грн з ПДВ. В тексті рахунку не наведено строку його оплати.

Акт та рахунок за січень 2022 року підписані та скріплені печаткою з боку ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» одноособово.

У підтвердження направлення цих документів 31.10.2024 відповідачу позивачем надано скріншот з скриньки електронної пошти, про направлення акту та рахунку за січень 2022 року на електронну поштову скриньку відповідача .

ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» звернулось до відповідача вимогою про сплату заборгованості, що також направлена на адресу електронної пошти вказану вище, та з претензією, які залишені останнім без реагування.

Доказів оплати заборгованості матеріали справи не містять.

Оскільки заборгованість є не сплаченою, це стало підставою для звернення до суду за захистом порушеного права шляхом стягнення суми основної заборгованості, нарахованих 3% річних та втрат від інфляції.

Правова оцінка аргументів учасників справи та мотиви рішення суду

Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві, дослідивши надані в порядку статті 74 ГПК України письмові докази в їх сукупності та взаємозв?язку, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову, зважаючи на таке.

За змістом частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов?язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 173 ГК України, яка кореспондується з положеннями статті 509 ЦК України, господарським визнається зобов?язання, що виникає між суб?єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб?єкт (зобов?язана сторона, у тому числі боржник) зобов?язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб?єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб?єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов?язаної сторони виконання її обов?язку.

Основними видами господарських зобов?язань є майново-господарські зобов?язання та організаційно-господарські зобов?язання. Господарські зобов?язання можуть виникати: зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (частина 1 статті 174 ГК України).

У відповідності до частини першої статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Положеннями частини першої статті 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (частина друга статті 714 Цивільного кодексу України).

Відповідно до преамбули Закону України «Про ринок електричної енергії» № 2019-VIII від 13.04.2017 (далі - Закон) цей Закон визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Приписами статті 4 цього Закону встановлено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про постачання електричної енергії споживачу.

За змістом частин першої, другої статті 56 Закону постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Відповідно до п. 1.2.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (далі - Правила РРЕЕ) постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому споживачу, малому непобутовому споживачу або іншому споживачу, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору за умови наявності у споживача чинного договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Згідно з п. 3.1.7 Правил РРЕЕ договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються у паперовій формі та підписуються обома сторонами.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд визнає, що укладений між сторонами договір №3266 від 04.01.2021 за своїм змістом та правовою природою є договором постачання електричної енергії Споживачу.

Зазначений договір укладений у письмовій формі, його зміст не суперечить актам цивільного законодавства, він сторонами не оспорений, не розірваний та у судовому порядку недійсним не визнаний. У редакції додаткової угоди №13 від 30.12.2021 у спірний період вказаний договір діяв.

За приписами частин першої, другої статті 193 ГК України суб?єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов?язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов?язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов?язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов?язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У пункті 8 частини першої статті 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» унормовано, що Оператор системи розподілу забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Оператор системи розподілу зобов`язаний надавати учасникам ринку інформацію, необхідну для виконання ними функцій на ринку в обсягах та порядку, визначених правилами ринку, кодексом системи передачі, кодексом системи розподілу, кодексом комерційного обліку та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії (пункт 9 частини третьої статті 46 цього Закону).

Згідно п. 4.3 Правил роздрібного ринку електричної енергії дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії (пункт 4.12 ПРРЕЕ).

За змістом пункту 4.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

У пункті 4.14 цих Правил визначено, що платіжний документ (рахунок) формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу. Платіжні документи (рахунки) надаються електропостачальниками споживачам безкоштовно. Платіжні документи (рахунки) на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах електропостачальника, через персональну сторінку споживача на вебсайті електропостачальника або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу. Платіжний документ (рахунок) має надаватися споживачу в терміни та спосіб, визначені відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції або умов договору.

Згідно пункту 5.1 Комерційної пропозиції Споживач самостійно формує розрахункові документи (рахунок, акт приймання-передавання) в сервісі «Особовий кабінет» не пізніше 24 годин після закінчення розрахункового періоду.

Відповідно Споживач має отримати рахунок та акт самостійно у визначний пунктом 5.1 Комерційної пропозиції спосіб, зокрема, в сервісі «Особовий кабінет», на Постачальника ж покладається зобов`язання сформувати вказані документи та розмістити їх у відповідний програмі.

Одночасно цей же пункт комерційної пропозиції передбачає, що в інших випадках, виставлення рахунків за спожиту електроенергію здійснюється не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим, за умови отримання даних про обсяги споживання від Споживача/оператора системи/адміністратора комерційного обліку.

Позивач сформувавши акт та рахунок за січень 2022 додатково направив вказані документи на відому адресу електронної пошти відповідача, що відповідає порядку направлення документів, який визначений п. 13.6 Комерційної пропозиції.

Обсяг фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) Споживача за січень 2022 зазначений у відповідній інформації Оператора системи розподілу - АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», що міститься у листі №67/15086-вих від 28.10.2024.

Дані щодо обсягу поставленої електричної енергії, що визначені у відповідному акті прийняття-передавання товарної продукції відповідають даним, що надані у листі Оператором системи розподілу.

Доказів підписання акту зі сторони відповідача або письмових заперечень щодо його змісту матеріали справи не містять. Заперечень відповідача стосовно факту поставки електричної енергії у спірний період та обсягу електричної енергії відповідачем не висловлено. Тоді як у відповідності до п.5.2 Комерційної пропозиції у випадку не отримання Споживачем акта прийняття-передавання або не повернення Постачальнику отриманого та підписаного з боку Споживача акта прийняття-передавання протягом десяти днів з дня його формування, він вважається підписаним та узгодженим сторонами, якщо в цей же строк Споживачем не буде надано обґрунтованих заперечень. Таким чином, акт за січень 2022 вважається підписаним та узгодженим сторонами.

З огляду на наведене, суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт поставки відповідачу у січні 2022 електричної енергії у обсязі 2391кВт/год на суму 13022,89грн, у тому числі ПДВ 2170,48грн.

Якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання)

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами пункту 3 частини першої статті 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів. Поряд з тим, за пунктом 1 частини третьої статті 58 цього Закону споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Пунктом 4.5 договору оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання Споживачем рахунку та акту приймання-передачі електричної енергії, або в строк, визначений у Комерційній пропозиції, прийнятій Споживачем.

В рахунку №3266 за січень 2022 року від 05.02.2022 не зазначено строку його оплати, відповідно має застосовуватись другий спосіб - оплата в строк, визначений у Комерційній пропозиції, прийнятій Споживачем.

Виходячи з умов п. 4.2 Комерційної пропозиції, згідно з яким оплата за спожиту електричну енергію має бути здійснена Споживачем у строк не більше 10 робочих днів після закінчення розрахункового періоду, суд дійшов висновку, що строк оплати за електричну енергію, отриману у січні 2022, встановлено до 14.02.2022 включно.

Доказів оплати заборгованості за розрахунковий період - січень 2022 в сумі 13022,89грн матеріали справи не містять.

Суд враховує, що у договорі Платником визначено Централізовану бухгалтерію департаменту освіти як його підписанта, однак договором не визначено які саме обов`язки покладені на Платника.

Судом встановлено, що згідно з умовами договору оплата за спожиту електричну енергію має бути здійснена саме Споживачем.

Відтак суд вважає, що сукупністю наявних в матеріалах справи доказів документально підтверджено факт неналежного виконання зобов`язань щодо своєчасної оплати поставленої електричної енергії відповідно до умов зазначеного договору з боку відповідача, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 13022,89грн підлягають задоволенню.

Предметом спору в даній справі також є матеріально-правова вимога позивача про стягнення нарахованих ним 3% річних та інфляційних втрат у зв?язку із неналежним виконанням відповідачем грошових зобов?язань зі сплати поставленої електричної енергії.

За приписами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

При цьому, сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.02.2018 у справі №922/4544/16, від 26.04.2018 у справі №910/11857/17, від 16.10.2018 у справі №910/19094/17, від 06.11.2018 у справі №910/9947/15, від 29.01.2019 у справі №910/11249/17, від 19.02.2019 у справі №910/7086/17, від 10.09.2019 у справі №920/792/18.

Нарахування, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання. Подібний за змістом правовий висновок викладений в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18, Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі №910/4590/19, Верховного Суду від 23.03.2023 у справі №920/505/22.

У постанові від 13.09.2023 у справі № 910/8741/22 Верховний Суд зазначив про те, що правила щодо звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання у випадку настання непереборної сили (форс-мажору), визначені ст.617 ЦК та ст.218 ГК, не підлягають застосуванню до акцесорного зобов`язання, передбаченого ч.2 ст.625 ЦК, щодо сплати суми боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також процентів річних від простроченої суми.

Згідно розрахунку, доданого до позовної заяви, позивачем заявлено до стягнення 3% річних в розмірі 1054,45грн, які нараховані на заборгованість за січень 2022 за період з 19.02.2022 по 31.10.2024. Контррозрахунок відсутній.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за визначені позивачем періоди, судом встановлено, що останній здійснено методологічно правильно, але арифметично невірно.

Судом здійснено власний розрахунок за допомогою програми «Калькулятор підрахунку штрафів» Інформаційно-правові системи ЛІГА:ЗАКОН та встановлено, що сума 3% річних, що нараховані на суму 13022,89грн за період з 19.02.2022 по 31.10.2024 складає 1 054,50грн, що є більшою за ту, яка заявлена позивачем у позовній заяві (1054,45грн).

У відповідності до умов п.2 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення 3% річних підлягають задоволенню в сумі 1054,45грн.

Щодо стягнення інфляційних нарахувань суд зазначає наступне.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п.3.2 п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов?язань»).

Індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Об?єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ухвалена постанова від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19, згідно п.26 якої визначено методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов?язання виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних. Об?єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не вбачає необхідності відступу від такого способу розрахунку інфляційних збитків у порядку статті 625 ЦК України, оскільки він не суперечить зазначеній нормі права та законодавству, яке застосовується при розрахунку інфляційних збитків.

У постанові Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18 з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 04.06.2019 у справі № 916/190/18, зазначено, що нарахування "інфляційних втрат" за наступний період з урахуванням збільшення суми боргу на індекс інфляції попереднього місяця є обґрунтованим, оскільки інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання.

Згідно розрахунку, доданого до позовної заяви, позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати в розмірі 4905,12 грн, які нараховані на заборгованість 13022,89грн за період з березня 2022 по жовтень 2024. Контррозрахунок відсутній.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат за визначений період судом встановлено, що останній здійснено позивачем методологічно правильно, але арифметично невірно.

Згідно здійсненого судом розрахунку за допомогою програми «Калькулятор підрахунку штрафів» Інформаційно-правові системи ЛІГА:ЗАКОН розмір інфляційних втрат на вказану вище заборгованість складає 5 220,85 грн.

У відповідності до умов п.2 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню в сумі 4905,12 грн.

Проаналізувавши встановлені обставини, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, господарський суд, враховуючи наведені положення цивільного законодавства та визначені процесуальним законом стандарти доказування, дійшов висновку про задоволення позову, а саме, в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 13022,89грн, 3% річних в сумі 1054,45грн, інфляційних втрат в сумі 4905,12 грн.

Розподіл судових витрат

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи.

Судовий збір, відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З огляду на задоволення позовних вимог, приймаючи до уваги застосування позивачем при зверненні з позовом підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, на відповідача покладається судовий збір в сумі 2422,40грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" до відповідача Комунального закладу «Гімназія зі структурним підрозділом початкової школи №1 Маріупольської міської ради Донецької області», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Комунального закладу департаменту освіти міської ради «Централізована бухгалтерія департаменту освіти» про стягнення 18928,46грн, а саме, суми основного боргу 13022,89грн, 3% річних у розмірі 1054,45грн, інфляційних втрат у розмірі 4905,12грн - задовольнити.

Стягнути з Комунального закладу «Гімназія зі структурним підрозділом початкової школи №1 Маріупольської міської ради Донецької області» (адреса місцезнаходження: 87515, Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Грецька, буд. 44, ідентифікаційний код 30364493) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" (адреса місцезнаходження: 49001, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд.4Д, ідентифікаційний код 42086719) основний борг в сумі 13022,89грн, 3% річних у розмірі 1054,45грн, інфляційні втрати у розмірі 4905,12грн, судовий збір в сумі 2422,40грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 17.04.2025.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Устимова