ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" квітня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1230/24

За заявою: ОСОБА_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

Суддя Гнисюк С.Д.

Представники в засідання суду 17.04.2025 не з`явились.

04.12.2024 на адресу Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ (система "Електронний суд"), надійшла заява від ОСОБА_1 від 04.12.2024 про неплатоспроможність, з додатками.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 24.12.2024 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 від 04.12.2024 про неплатоспроможність; прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 від 29.11.2024 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, введення процедури реструктуризації боргів та затвердження кандидатури арбітражного керуючого; прийнято та призначено до розгляду у судовому засіданні заяву арбітражного керуючого Белінської Наталії Олександівни (вх. №01-20/296/24 від 04.12.2024).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 27.03.2025 відкладено розгляд заяви ОСОБА_1 від 04.12.2024 про неплатоспроможність; відкладено розгляд заяви ОСОБА_1 від 29.11.2024 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, введення процедури реструктуризації боргів та затвердження кандидатури арбітражного керуючого; відкладено розгляд заяви арбітражного керуючого Белінської Наталії Олександівни (вх. №01-20/296/24 від 04.12.2024); наступне підготовче засідання суду призначено на 17.04.2025; постановлено ОСОБА_1 прийняти участь у судовому засіданні 17.04.2025 для з`ясування особи та наміру, щодо бажання застосування передбачених законодавством обмежень у процедурі неплатоспроможності та можливості брати участь у процедурі; постановлено ОСОБА_1 надати докази по справі.

У підготовчому засіданні 17.04.2025 розглядалась заява ОСОБА_1 від 04.12.2024 про неплатоспроможність.

ОСОБА_1 в засіданні суду не з`явився.

Судом встановлено, що ухвалами суду від 16.01.2025, 18.02.2025, 27.03.2025 було відкладено розгляд заяви та визнано явку ОСОБА_1 в засідання суду обов`язковою для з`ясування особи та наміру, щодо бажання застосування передбачених законодавством обмежень у процедурі неплатоспроможності та можливості брати участь у процедурі.

Представник заявника в засідання суду 17.04.2025 не з`явився.

Судом встановлено, що представник заявника ОСОБА_2 був присутній лише у судовому засіданні від 18.02.2025.

Вимоги ухвали Господарського суду Житомирської області від 27.03.2025 не виконано. Не надано суду необхідні докази для підтвердження підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Розглянувши заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, подані боржником документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Кодекс України з процедур банкрутства встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

За приписами частини 1 статті 8 Кодексу України з процедур банкрутства, справи про банкрутство (неплатоспроможність) розглядаються господарськими судами за місцезнаходженням боржника - юридичної особи, місцем проживання фізичної особи або фізичної особи - підприємця. Зміна боржником зареєстрованого місцезнаходження або місця проживання після подання кредитором або боржником заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не впливає на зміну територіальної підсудності господарського суду.

Відповідно до абзацу 13 частини 1 статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, неплатоспроможність - неспроможність боржника (іншого, ніж страховик або кредитна спілка) виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом, або встановлена Національним банком України неплатоспроможність страховика відповідно до Закону України "Про страхування" чи неплатоспроможність кредитної спілки відповідно до Закону України "Про кредитні спілки".

Положеннями Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства визначено особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця.

Стаття 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачає, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи наведені в частині другій статті 115 цього Кодексу, згідно з якою боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:

Боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:

2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

3) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

4) наявні ознаки загрози неплатоспроможності.

Право боржника звернутися із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не стоїть у залежності від наявності у сукупності всіх підстав, передбачених частиною другою статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Тобто, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи достатньо навіть однієї або більше однієї підстави у будь-яких комбінаціях, наведених у частині другій статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки законодавцем імперативно не визначено обов`язковим існування сукупності всіх підстав, як умови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи (постанова Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 909/1028/20).

Системний аналіз статті 113, частин першої, другої статті 116, частини першої статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства дає можливість дійти висновку, що наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у кожному конкретному випадку повинна визначатись судом з урахуванням поданої боржником заяви та доданих до неї доказів на підтвердження настання обставин, що підтверджують неплатоспроможність фізичної особи (на момент звернення до суду з відповідною заявою) або загрозу її неплатоспроможності (у визначений зобов`язанням строк або в майбутньому).

Разом з тим, способи та засоби доведення підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначені законодавцем шляхом наведення у частині третій статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства переліку документів, що мають додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та підтверджувати її зміст.

Згідно з частинами 1-3 статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства, у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви. Підготовче засідання проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом. За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

З урахуванням викладеного та положень частини 3 статті 13, статей 74, 76, 77 ГПК України, розглядаючи заяву боржника у підготовчому засіданні, місцевий суд повинен перевірити відповідність поданої заяви вимогам до її форми та змісту відповідно до статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства та з`ясувати на підставі поданих боржником доказів наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, визначених частиною другою статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Обґрунтовуючи наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, ОСОБА_1 зазначає про те, що його кредитна історія почалась у важкий період після початку антитерористичної операції в Україні. Вказує, що був учасником бойових дій, і після повернення з АТО зіткнувся з серйозними фінансовими проблемами. Щоб впоратися з труднощами брав позики для покриття поточних витрат. Окрім того, у старшого сина виявили проблеми з мовленням, і лікарі призначили йому лікування у логопеда та інших спеціалістів. Потім трапилася ще одна важка ситуація: син отримав опіки і кілька тижнів перебував у лікарні, що додало нових фінансових труднощів. Незабаром після цього у дружини почалися серйозні проблеми зі здоров`ям, і вона звернулася до психіатра, який призначив їй лікування, яке вона проходить досі. Для того, щоб закрити частину боргів, продав земельну ділянку, яку отримав як учасник АТО, але навіть цього було недостатньо, щоб вирішити всі фінансові проблеми. Згідно з даними УБКІ та особистими підрахунками, розмір заборгованості складає приблизно 439 686,11 грн. перед 7 банками і 15 мікрофінансовими організаціями. Вказує про те, що не надано належних доказів в частині (всіх копій договорів, квитанцій, банківських виписок тощо), що підтверджують суми грошових вимог кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором, через їх відсутність або втрату. Однак зазначає про те, що ним проводилась досудова робота в частині складання запитів до кредиторів, з вимогою про надання інформації про стан справ по кредитам і позикам, відповіді, що надійшли додаються. В додатку до заяви, КСК - конкретизованого списку кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів, є вказання саме, тих вимог, що боржнику відомі, а також щодо кожного кредитора - його найменування, його місцезнаходження, ідентифікаційного коду юридичної особи, вказано все що має на руках, суми грошових вимог (загальної суми заборгованості), для уточнення всіх складових боргу - було надіслано запити.

На підставі зазначеного просить суд відкрити провадження у справі про неплатоспроможність.

Завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи є перевірка підтвердження належними та допустимими доказами обставин, що вказані боржником як ознаки його неплатоспроможності чи її загрози відповідно до вищезазначених положень частини другої статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, що також передбачено пунктами 3, 14 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Водночас при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

У відповідності до положень статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства обов`язок подання документів, на підставі яких виникла заборгованість заявника, покладений на заявника.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

В свою чергу, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 встановлює, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Відтак, доказами, які підтверджують факт надання кредитних коштів, наявність заборгованості, її розмір та строк прострочки по платежам, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 30.01.2018 року у справі №161/16891/15-ц та від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц).

Боржник зобов`язаний надати суду докази припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, зокрема:

- докази на підтвердження факту отримання та строків платежу по кожному кредитору (договори; виписки по рахунку, тощо);

- докази припинення погашення кредитів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців (довідка фінансової установи про заборгованість; розрахунок фінансової установи про заборгованість (з усіма складовими)).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Житомирської області з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи у відповідності до п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 115 Кодексу про банкрутство.

Заявником у список кредиторів включено наступні фінансові установи:

1) ТОВ "СМАРТШЕЙ ЮКРЕЙН";

2) ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ";

3) ТОВ "ФК "ПРОЦЕНТ";

4) ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ";

5) ТОВ "ФК "ТОПІ";

6) ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС";

7) ТОВ "ФК "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ";

8) ТОВ "ІННОВА ФІНАНС";

9) АТ "ЮНЕКС БАНК";

10) ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР";

11) ТОВ "БІЗПОЗИКА";

12) АТ "А-БАНК";

13) АТ "ІДЕЯ БАНК";

14) АТ "ПУМБ";

15) АТ "ТАСКОМБАНК";

16) АТ"КБ "ПРИВАТБАНК";

17) ТОВ "ФК "Є ГРОШІ КОМ";

18) ТОВ "КРЕДИТПРОМІНВЕСТ";

19) ТОВ "МІЛОАН";

20) ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП";

21) ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ";

22) АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК".

На загальну суму - 439 686,11грн.

В підтвердження наявності заборгованості та припинення виконання зобов`язань заявником подано звіт (кредитну історію) сформовану Українським бюро кредитних історій.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 27.03.2025 зобов`язано ОСОБА_1 , до дати судового засідання:

- надати суду довідки по кожному кредитору окремо щодо заборгованості із зазначенням суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань (договори), а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

- надати суду докази, які підтверджують припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за к о ж н и м з к р е д и т н и х та інших з о б о в ` я з а н ь упродовж д в о х м і с я ц і в, з доданням належного розрахунку такої заборгованості та строків припинення погашення (з посиланням на конкретні докази, які підтверджують дату припинення погашення), як цього вимагає п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства;

- надати суду належні та допустимі докази (засвідчені; підписані ЕЦП), які стали підставою для виникнення грошових зобов`язань та підтверджують розмір заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штраф, пеня) по кожному кредитору (у тому числі виписки за картковими рахунками; правочини; первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань;

- привести заяву у відповідність до чинної редакції статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства (п.4 ч.2);

- надати суду докази, які підтверджують, неможливість протягом наступних 12 місяців виконати свої грошові зобов`язання перед кредиторами у строк, передбачений для їх виконання, чи здійснювати платежі за звичайними господарськими операціями, а саме: докази існування заборгованості перед кредиторами та припинення її погашення протягом тривалого строку (судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання).

Заявником вимоги ухвали не виконано.

З доказів, доданих до матеріалів заяви (в т.ч. конкретизованого списку кредиторів) та з витягу УБКІ, щодо кредиторів заявника, вбачається, що перед ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП", ТОВ "КРЕДИТПРОМІНВЕСТ", ТОВ "МІЛОАН", АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", ТОВ "ФК "Є ГРОШІ КОМ" та ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" заборгованість відсутня.

Судом досліджено, що в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження припинення погашення заявником кредитів по к о ж н о м у к р е д и т о р у у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів та зобов`язань упродовж двох місяців, а саме, не надано суду докази на підтвердження припинення погашення заявником кредитів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів та зобов`язань упродовж двох місяців по наступним кредиторам: АТ "ЮНЕКС БАНК" (сума прострочення 7 днів); АТ "А-Банк" (немає прострочення; є платежі); АТ "ІДЕЯ БАНК" (є платежі); АТ "ТАСКОМБАНК" (відсутня інформація щодо суми обов`язкового платежу); АТ"КБ "ПРИВАТБАНК" (немає прострочення).

По зазначеним кредиторам відсутня інформація щодо терміну та суми прострочення (враховуючи здійснення платежів, що вбачається з витягу УБКІ), що унеможливлює встановлення судом факту припинення погашення заявником кредитів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів та зобов`язань упродовж двох місяців по даним кредиторам.

Суду не надано належний (розгорнутий) розрахунок заборгованості, з нормативно-правовим обґрунтуванням та посиланням на умови договору із зазначенням усіх складових (суми кредиту, дати його отримання, тощо; дат сплати відсотків по кредиту; дати виникнення прострочки та її суми по кожному фінансовому зобов`язанню (кредит, відсотки, тощо); період та розмір прострочки, в т.ч. у відсотковому співвідношенні до суми, яка підлягала погашенню; тощо).

Суд зазначає про те, що звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність, фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог ст.ст.76-77 Господарського процесуального кодексу України, що також передбачено п.п.3, 14 ч.3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно наданих заявником суду доказів по кредиторам, перед якими ОСОБА_1 наявна заборгованість, кредити були отримані у 2011 та решта у 2022-2023 роках.

Як вбачається з матеріалів заяви, ОСОБА_1 працевлаштований та з 08.02.2021 перебуває на одній посаді (т.1 а.с. 64).

Згідно відомостей Пенсійного фонду України сума фактичного заробітку ОСОБА_1 складає (т. 1 а.с. 42), зокрема за:

- 2021 рік - 218 920,82грн.;

- 2022 рік - 257 787,59грн.;

- 2023 рік - 339 115,65грн.;

- 2024 рік - 284 353,37грн.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору відповідь на запит в електронному вигляді від 21.11.2024 (т.1 а.с. 47-50):

- 2021 рік ОСОБА_1 виплачено - 242 913,66грн.;

- 2022 рік ОСОБА_1 виплачено - 269 203,66грн.;

- 2023 рік ОСОБА_1 виплачено - 353 396,53грн.;

- 2024 рік ОСОБА_1 виплачено - 286 424,49грн.

Отже, ОСОБА_1 отримував дохід протягом зазначених років.

Також зі змісту заяви вбачається, що у боржника є рахунки в банках та залишки коштів на них, а саме:

1. АТ КБ "ПРИВАТ БАНК" - 10,77 грн.

2. АТ КБ "ПРИВАТ БАНК" - 14 грн.

3. АТ "ТАСКОМБАНК" - 17 997,09 грн.

4. АТ "ПУМБ" - 0,00 грн.

5. АТ "ІДЕЯ БАНК" - 47,54грн.

6. АТ "ОЩАДБАНК" - 3,75 грн.

7. АТ "А-БАНК" - 40 317,45 грн.

У той же, час як зазначено боржником, у нього накопичилася заборгованість по кредитах на суму 439 686,11 грн.

Судом встановлено, що у боржника в 2023 році виникло 3 кредитні зобов`язання, в 2024 році 17 кредитних договорів за три місяці. Тобто, боржник здійснював накопичення боргів.

Отже, боржник маючи місце роботи, взявши на себе грошові зобов`язання, не здійснював погашення заборгованості перед кредиторами.

Надані суду консультації дитячого невролога станом на 2024 та посилання на незадовільний стан здоров`я дружини, не є тими доказами та обставинами, які підтверджують неможливість протягом наступних 12 місяців (2025 року) виконати заявником свої грошові зобов`язання, враховуючи те, що він працевлаштований та отримує доходи щомісяця, при цьому не здійснював платежі по погашенню кредиторської заборгованості.

Боржником не надано доказів на підтвердження, що він не може здійснювати погашення заборгованості.

Суду не надано доказів звернення заявника до кредиторів з метою реструктуризації заборгованості.

Також, матеріали справи не містять інформації щодо проведення заявником дій щодо пошуку шляхів для погашення заборгованості (пошук іншої роботи, тощо).

Доказів, щодо наявності нових обставин (ознак неплатоспроможності) суду не надано.

Отже, належних доказів, які підтверджують неможливість протягом наступних 12 місяців виконати свої грошові зобов`язання перед кредиторами у строк, передбачений для їх виконання, чи здійснювати платежі за звичайними господарськими операціями суду не надано.

Суд зазначає, що передбачена чинним Кодексом України з процедур банкрутства процедура неплатоспроможності фізичної особи не може використовуватися з метою ухилення від виконання взятих на себе фізичною особою зобов`язань та на шкоду іншим особам.

Здійснивши перевірку та аналіз зазначених боржником у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність обставин, судом встановлено, що вказані ним обставини не є тими, які змінили/вплинули чи змінять/вливатимуть на його майновий стан у майбутньому, оскільки: зобов`язання боржника щодо повернення грошових коштів, перед кредиторами, не перешкоджало боржнику здійснювати часткове погашення заборгованості враховуючи стабільний заробіток, адже розмір отриманих боржником доходів за попередні роки мав перспективу та можливість для часткових сплат (реструктуризація) заборгованості.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність ознак неплатоспроможності.

Згідно п.1 ч.4 ст. 119 Кодексу про банкрутство, господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо, відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Враховуючи те, що заявник не довів наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, суд дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність. Заяву ОСОБА_1 від 29.11.2024 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, введення процедури реструктуризації боргів та затвердження кандидатури арбітражного керуючого залишити без розгляду.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі №910/6639/20 вказано, що з огляду на мету та цілі Кодексу України з процедур банкрутства, інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

У судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, тому до боржника - фізичної особи за приписами Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства установлено спеціальні вимоги до його добросовісності, інше б суперечило засадам цивільного законодавства, зокрема таким, як добросовісність у здійсненні відповідного права та недопустимість зловживання правом (пункт 6 частини 1 статті 3, частина 3 статті 13 Цивільного кодексу України).

До боржника - фізичної особи Кодекс України з процедур банкрутства установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів Кодекс України з процедур банкрутства покладає на боржника обов`язки:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4-11 частини третьої Кодексу України з процедур банкрутства), а в разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;

- подати проект плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства );

- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 Кодексу України з процедур банкрутства );

- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статті 128 Кодексу України з процедур банкрутства ).

Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 вказано, що за змістом приписів статей 116, 119, 123, 125, 126, 128 Кодексу України з процедур банкрутства щодо вимог до боржника та процесуальних наслідків їх невиконання, законодавець означив принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності (подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 31.01.2024 у cправі №911/2140/22, від 15.02.2024 у справі №904/7413/21, від 25.01.2024 у справі №916/1575/21, від 18.04.2024 у справі №920/1398/21).

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Збирання доказів по справі не є обов`язком суду, крім випадків, які прямо встановлено нормами Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на те, що судом відмовлено у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність боржника, господарський суд залишає без розгляду заяву арбітражного керуючого арбітражного керуючого Белінської Наталії Олександівни (вх. №01-20/296/24 від 04.12.2024) про участь у справі.

З урахуванням частини 7 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства, відмова у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність за наявності підстав, встановлених цим Кодексом.

Керуючись статтями 1, 2, 113, 115, 119 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Житомирської області, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви від 04.12.2024 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

2. Заяву ОСОБА_1 від 29.11.2024 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, введення процедури реструктуризації боргів та затвердження кандидатури арбітражного керуючого залишити без розгляду.

3. Заяву арбітражного керуючого Белінської Наталії Олександівни (вх. №01-20/296/24 від 04.12.2024) залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає оскарженню.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання повного тексту ухвали: 22.04.2025.

Суддя Гнисюк С.Д.