ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 рокуСправа № 912/335/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши у відкритому судовому засідання за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранторг" (вул. Автолюбителів, 5, м. Кропивницький, 25028),

до: Приватного підприємства "Сервісінвест", (вул. Карпи Тараса, 66/44, м. Кропивницький, 25006)

про стягнення 42 000,00 грн

секретар судового засідання - Коваленко Т.А.

представники сторін участі не брали;

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранторг" до Приватного підприємство "Сервісінвест" про стягнення 42 000,00 грн безпідставно набутих коштів, з покладенням судових витрат на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ним на виконання умов договору на розробку проектної документації №29 від 29.06.2021 було перераховано на розрахунковий рахунок відповідача 42 000,00 грн авансового платежу, проте відповідач не приступив до виконання робіт за договором, що підтверджено господарським судом у справі №912/119/23. Станом на дату звернення позивача з позовом до суду будь-які роботи відповідачем не виконувались, сплачені позивачем кошти відповідач на вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранторг" не повернув, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність підстав для стягнення з відповідача суми сплачених коштів як безпідставно набутого майна.

Рішенням суду від 04.04.2025, яке залишене без змін постановою від 07.08.2024 Центрального апеляційного господарського суду, в позові відмовлено.

Постановою від 11.11.2024 Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду частково задоволено касаційну скаргу позивача, скасовано рішення від 04.04.2025 та постанову від 07.08.2024 Центрального апеляційного господарського суду, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Кіровоградської області.

Ухвалою від 30.12.2024 господарським судом прийнято справу до свого провадження та призначено підготовче засідання на 28.01.2025.

14.01.2025 до суду надійшли додаткові пояснення відповідача.

27.01.2025 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

28.01.2025 від позивача до суду надійшли додаткові пояснення.

28.01.2025 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 25.02.2025.

Ухвалою від 25.02.2025 продовжено строк підготовчого провадження на 20 днів за ініціативою суду; закрито підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду по суті на 13.03.2025.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді, судове засідання 13.03.2025 не відбулося.

Ухвалою від 27.03.2025 господарським судом призначено судове засідання у справі на 03.04.2025.

У судовому 03.04.2025 досліджено докази наявні в матеріалах справи та протокольною ухвалою оголошено перерву в судовому засіданні до 14.04.25.

14.04.25 представники позивача та відповідача не брали участі в судовому засіданні, були належним чином повідомлені про дату час та місце проведення судового засідання..

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив таке.

29.06.2021 між Приватним підприємством "Сервісінвест" (Виконавець) (далі - ПП "Сервісінвест") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гранторг" (Замовник) (далі -ТОВ "Гранторг" укладено договір №29 на розробку проектної документації (далі - Договір) (т. 1 а.с. 7- 8).

За умовами п. 1.1 даного Договору Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе виконання робіт з розробки робочого проекту: капітальний ремонт приміщень їдальні з заміною технологічного обладнання по вул. Автолюбителів, 5, м. Кропивницький, Кіровоградська область.

Результатом виконання робіт, визначених в п. 1.1 Договору є проектна документація, відповідно до завдання на проектування (Додаток 2).

Згідно з п. 1.3 Договору Замовник зобов`язується надати Виконавцю існуючі договір про надання послуг питного водопостачання та договір на постачання електричної енергії.

У відповідності до п.п. 1.4, 1.5 Договору Замовник зобов`язується прийняти проектну документацію та оплатити її у відповідності до розділу 2 даного Договору. Виконавець зобов`язується виконати згідно будівельних норм та у вказаний строк роботи, визначені в п. 1.1 Договору. Строк виконання проектних робіт - 3 місяці з дати надання Замовником вихідних даних, передбачених п. 1.3 Договору.

Загальна вартість робіт по договору визначається на підставі протоколу погодження договірної ціни (додаток №1) і складає 84000,00 грн.

Замовник протягом 5-ти банківських днів з дня підписання Договору зобов`язується здійснити авансовий платіж у розмірі 42000,00грн, що складає 50% від загальної вартості робіт (п. 2.1, 2.2 Договору).

Пунктом 4.8 договору визначено, що у випадку припинення робіт за вказівкою Замовника сторони повинні в 15-денний строк скласти двосторонній акт про фактичне виконання частини роботи станом на дату прийняття рішення про недоцільність продовження робіт. Акт про фактичне виконання частини роботи, підписаний представниками обох Сторін, є безумовною підставою для сплати Замовником фактично виконаних Виконавцем робіт протягом 5 (п`яти) банківських днів із дні підписання зазначеного акта.

Позивачем перераховано на рахунок відповідача 42 000,00 грн авансу, що підтверджується платіжним дорученням №226 від 08.07.2021. Відповідач не заперечує отримання даних коштів (т. 1 а. с. 9).

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 13.04.2023 у справі №912/119/23, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.11.2023, відмовлено у задоволенні позову ТОВ "Гранторг" до ТОВ "Сервісінвест" про розірвання договору №29 від 29.06.2021 та стягнення 42 000,00 грн збитків (т. 1 а. с. 14-22).

Листом вих. №292/01-24 від 23.01.2024 позивач повідомив відповідача про односторонню відмову ТОВ "Гранторг" від договору №29 на розробку проектної документації від 29.06.2021 та розірвання даного договору в односторонньому порядку та повідомив про вимогу повернення сплачених у формі авансу коштів в сумі 42 000,00 грн (т. 1 а. с. 10).

Вказаний лист відповідачем залишено без відповіді.

Листом №02 від 23.01.2024 відповідач звернувся до позивача з пропозицією надати всі необхідні документи, визначені договором №29 від 29.06.2021 для завершення робіт по ньому або прийняти виконане за актом приймання-передачі в строк не пізніше 7 днів від дати отримання цього листа (т. 1 а. с. 43).

Вказаний лист позивачем залишено без відповіді.

Вищезазначене стало підставою для стягнення з відповідача зазначених коштів в судовому порядку.

У відзиві на позов відповідачем позовні вимоги заперечено з посиланням на відсутність у позивача права односторонньої відмови від договору, а також зазначено про розробку частини проекту, а саме: архітектурно-будівельної частини та технологічних рішень. Зазначив про пропозицію листами від 08.06.2022, 03.08.2022, 23.01.2024 відповідачу прийняти виконане за договором та оплатити частину виконаної роботи, проте позивачем проігноровано вимоги відповідача.

Позивачем у поданій до суду відповіді на відзив наголошено на безумовному праві позивача на односторонню відмову від договору підряду на підставі ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), про що було повідомлено відповідача листом від 23.04.2024. Крім того, позивач зазначає про відсутність підстав у відповідача розпочинати розробку проектної документації за відсутності завдання на проектування, наданого позивачем.

У запереченні на відповідь на відзив відповідач звертає увагу на п. 8.2 договору №29 від 29.06.2021, у відповідності до якого одностороння відмова від договору не допускається, та зазначає про готовність виконати умови договору у разі отримання від позивача завдання на проектування та вихідних даних, необхідних для дотримання ДБН А.2.2-3-2014 при виготовленні проектної документації.

Відповідач у наданих суду додаткових поясненнях зазначив, що ТОВ "Гранторг" перерахувало авансовий платіж по Договору на користь ПП "СЕРВІСІНВЕСТ", на виконання покладеного на ТОВ "Гранторг" зобов`язання визначеного п. 2.2. Договору, в період дії цього самого договору, а тому отримані ПП "СЕРВІСІНВЕСТ" кошти не можуть вважатись безпідставно отриманими на підставі ст. 1212 ЦК України.

Позивач у додаткових поясненнях поданих до суду зазначив, що оскільки на підставі Договору №29 на розробку проектної документації від 29.06.2021 відповідачеві завдання на проектування та вихідні дані не передавалися, то і будь-які роботи за завданням позивача не виконувалися відповідачем. Роботи/частина робіт, у відповідності до умов Договору №29, за завданням замовника на підставі завдання на проектування та у відповідності до нього та інших вихідних даних, підрядником виконана не була, не існує правових підстав для неповернення підрядником замовнику авансу.

Оцінивши встановлені судом обставини справи, доводи сторін, господарський суд дійшов таких висновків.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Договір №29 від 29.06.2021 є договором підряду на проектні та пошукові роботи, отже спірні правовідносини регламентуються положеннями § 1, 4 глави 61 ЦК України.

Відносини, що виникли із договору підряду на проектні та пошукові роботи, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно з положеннями ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей передбачених ГК України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (ст. 887 ЦК України).

Відповідно до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд зазначає про те, що чинне цивільне законодавство передбачає наявність таких понять, як "строк договору", "строк виконання зобов`язання" та "термін виконання зобов`язання", які згідно з положеннями ЦК України мають різний зміст, тобто ці поняття не є тотожними.

Згідно зі ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ч. 7 ст. 180 ЦК України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Поняття "строк виконання зобов`язання", "термін виконання зобов`язання" визначені у ст. 530 ЦК України, відповідно до якої якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Суд зазначає про те, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком дії договору, а може бути відмінним від нього.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки за загальним правилом, закріпленим у ст. 599 ЦК України, такою підставою є виконання, проведене належним чином. Закон не передбачає такої підстави, як закінчення строку дії договору, для припинення зобов`язання, яке залишилося невиконаним.

Такі висновки Верховного Суду викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.06.2023 у справі № 925/1238/22.

Отже, договір, який є обов`язковим для його сторін, містить в собі погоджені ними умови, на яких сторони домовилися реалізувати свої права та обов`язки, тобто виконати свою частину зобов`язання. Кожна зі сторін у зобов`язанні після узгодження своєї волі, вираженої у формі договору, має розумні сподівання добросовісного дотримання і виконання домовленостей з боку іншої сторони.

Положеннями ст. 615 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, за змістом наведених норм розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Право сторони на одностороннє розірвання договору може бути передбачено законом або безпосередньо у договорі, а може залежати від вчинення/невчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору).

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. У випадках, коли права на односторонню відмову у сторони немає, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а в разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін.

За змістом ч. 2-4 ст. 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 19.01.2022 у справі № 909/240/19, у ст. 849 ЦК України передбачено три окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду. Так, частинами другою - третьою вказаної статті передбачено право замовника на відмову від договору підряду лише за наявності конкретно визначених законодавством умов. При цьому наслідком такої відмови є виникнення саме у замовника права вимагати відшкодування збитків з підрядника. Натомість ч. 4 зазначеної статті встановлює безумовне право замовника відмовитися від договору (без будь-яких причин та умов), але з обов`язком саме замовника виплатити підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувати підряднику збитки, завдані розірванням договору.

У цьому спорі відмова позивача від договору здійснена на підставі частини ч. 4 ст. 849 ЦК України, яка встановлює безумовне право замовника відмовитися від договору (без жодних причин чи умов), але з обов`язком виплатити підряднику плату за виконану частину роботи та відшкодувати збитки, завдані розірванням договору. Тобто, зазначена правова норма презюмує правомірність дій підрядника під час виконання договору, і тому в разі відмови від договору замовник зобов`язаний виплатити підряднику плату за виконану частину роботи та відшкодувати його збитки.

Суд зазначає, що відмова позивача від договору є безумовним правом замовника, яке надає відповідачу потенційне право на отримання плати за виконану частину роботи та відшкодування збитків, за умови доведення відповідних обставин. Такі висновки викладено у постанові Верховного Суду від 16.10.2024 у справі 910/10198/23 (вказана постанова ухвалена після відкриття касаційного провадження у цій справі, від висновків, які наведені у вказаній постанові, колегія суддів не вбачає підстав відступати).

Суд зауважує, що Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 16.09.2022 у справі № 913/703/20, аналізуючи застосування ст. 849 ЦК України в контексті можливості розірвання договору, строк дії якого закінчився, визначила, що безумовне право відмовитися від договору, передбачене ч. 4 цієї статті, виникає лише стосовно тих договорів, які на момент такої відмови були чинними.

У відповідності до ст. 888 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов`язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов`язковим для сторін з моменту його затвердження замовником.

Підрядник зобов`язаний додержувати вимог, що містяться у завданні та інших вихідних даних для проектування та виконання пошукових робіт, і має право відступити від них лише з а згодою замовника.

Пунктом 3.1.3 Договору визначено обов`язок замовника передати виконавцю необхідні вихідні дані для виконання проектної документації.

Господарським судом Кіровоградської області розглядалася справа №912/119/23 за позовом ТОВ "Гранторг" до ПП "Сервісінвест" про розірвання Договору №29 на розробку проектної документації від 29.062021. Провадження у даній справі було відкрите 30.01.2023.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 13.04.2023 у справі №912/119/23, яке залишене без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.11.2023, в задоволенні позову ТОВ "ГРАНТОРГ" про розірвання договору та стягнення збитків відмовлено.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані наступним: з огляду на те, що замовником (позивачем) завдання на проєктування не передано підряднику (відповідачу), у підрядника не виникло обов`язку приступати до виконання робіт. Позивачем не виконано п. 1.3 договору №29 від 21.06.2021 щодо передання відповідачеві необхідних даних для виконання проєктних робіт. У зв`язку із чим, суди дійшли до висновку, що обставини несвоєчасного виконання підрядником обов`язків за договором не підтверджуються наявними матеріалами справи, а тому, у замовника не виникло право відмови від договору підряду та відшкодування збитків, передбачене ч. 2 ст. 849 ЦК України. Суд апеляційної інстанції зазначив, що з урахуванням не доведення позивачем факту істотного порушення договору з боку відповідача, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що позовна вимога про розірвання договору №29 від 29.06.2021 не підлягає задоволенню.

Пунктом 11.1. Договору №29 на розробку проектної документації від 29.062021 передбачено, що Договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.122021, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Отже, пунктом 11.1. Договору №29 сторони погодили термін дії договору, визначивши його закінчення датою 31.12.2021 або подією повним виконанням сторонами своїх зобов`язань.

У справі, яка розглядається, судами встановлено, що оскільки замовником завдання на проектування не передано підряднику, у підрядника не виникло обов`язку приступати до виконання робіт.

Отже, строк дії договору закінчився 31.12.2021 та на час подання позовної заяви припинив свою дію.

Разом з тим, на виконання п. 2.1, 2.2 Договору, замовником сплачено підряднику 42 000 грн авансу. Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено відповідачу саме аванс.

На підтвердження факту використання авансу відповідачем доказів матеріали справи не містять. Докази повернення позивачу ПП "Сервісінвест" суми невикористаного авансу в матеріалах справи відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що листом вих. №292/01-24 від 23.01.2024 позивач повідомив відповідача про односторонню відмову ТОВ "Гранторг" від договору №29 на розробку проектної документації від 29.06.2021 та розірвання даного договору в односторонньому порядку, а також повідомив про вимогу повернення сплачених у формі авансу коштів в сумі 42 000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом. Однак, з припиненням дії договору підряду така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відтак, зазначена норма застосовується за наявності сукупності таких умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав; або коли така підстава згодом відпала.

Про можливість виникнення позадоговірного грошового зобов`язання на підставі ст. 1212 ЦК України зазначила також Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17 та дана правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.02.2019 у справі № 910/21154/17.

З огляду на зазначене, враховуючи закінчення строку дії договору, відсутність зобов`язань за договором, оскільки позивачем фактично не було передано завдання відповідачу, відсутність факту використання авансу відповідачем та повернення позивачу зазначених коштів суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Сервісінвест", (вул. Карпи Тараса, 66/44, м. Кропивницький, 25006, ідентифікаційний код 33254360) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранторг" (25028, м. Кропивницький, вул. Автолюбителів, 5, ) стягнення 42 000,00 грн заборгованості та 3028,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити сторонам через систему "Електронний суд".

Повне рішення складено 24.04.2025.

Суддя М.С. Глушков