ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2025 р. Справа№ 910/21974/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Буравльова С.І.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Колісник А.І.

від відповідача: Буній Г.Я.

заявник (особа, яка не є учасником справи): Супрун Н.А.

представник заявника (особи, яка не є учасником справи) ОСОБА_2 : Моргун Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги ОСОБА_3

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2024, повний текст якого складено та підписано 19.09.2024

у справі № 910/21974/21 (суддя Котков О.В.)

за позовом ОСОБА_3

до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Дарниця-2"

про визнання недійсним та скасування рішення суб`єкта господарювання

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

28.12.2021 ОСОБА_3 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Дарниця-2" про визнання недійсним та скасування рішення суб`єкта господарювання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення загальних зборів членів ЖБК "Дарниця-2" від 05.11.2020, зокрема про зміну складу правління, про обрання голови правління, про зміну чисельності членів кооперативу позивач вважає такими, що сфальсифіковані, прийняті із грубим порушенням вимог законодавства, та такими, що прийняті неповноважним складом відповідного органу управління, позивачу не був відомий порядок денний зборів, проведені без наявності кворуму, у зв`язку з цим рішення підлягають визнанню недійсними та скасуванню.

Матеріально-правовою підставою позову позивач обрав ст.ст. 135,137, 147 ЖК України, ст. ст. 11, 13,15 Закону України «Про кооперацію», пп.1 пп.7.2.3 п. 7.2 Статуту ЖБК «Дарниця-2».

Короткий зміст доводів та заперечень відповідача

Відповідач з позовом не погодився, посилаючись на те, що 25.09.2017 позивач відчужив (продав) квартиру24 в будинку АДРЕСА_1 , отже припинив членство у ЖБК «Дарниця-2» та втратив відповідні права члена ЖБК «Дарниця-2», а оскаржувані рішення загальних зборів ЖБК «Дарниця-2» про прийняття нових членів кооперативу, обрання голови правління, зміну складу правління не зачіпають охоронюваних законом прав, свобод чи законних інтересів позивача.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.09.2024 у справі № 910/21974/21 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення, з посиланням на ст. 55,124 Конституції України, ст.ст. 15,16, 96-1 ЦК України, ст. 4 ГПК України, ст. 2, 6, 9,12 Закону України "Про кооперацію" мотивовано тим, що спірними рішеннями позачергових загальних зборів членів Кооперативу не могли бути порушенні корпоративні права Позивача, так як станом на дату їх прийняття, позивач не був членом Житлово-будівельного кооперативу "Дарниця-2".

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, позивач - ОСОБА_3 звернувся через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 08.10.2024, в якій просить скасувати зазначене рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга, з посиланням на ст.ст. 135,137, 147 ЖК України, ст. ст. 11, 13,15 Закону України «Про кооперацію», обґрунтована тим, що:

- суд не врахував, що пункт 3.4 Статуту ЖБК «Дарниця-2» в частині автоматичної втрати членства в кооперативі суперечить ст. 13 Закону «Про кооперацію», ст. 147 Житловому кодексу України, та примірному статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.85 № 186;

- вихід з членів кооперативу можливий лише добровільний, з подання заяви членом кооперативу про вихід, або примусовий - рішення загальних зборів кооперативу. Позивач був виключений з членів кооперативу на підстав протоколу від 24.12.2022, отже на час проведення спірних зборів був повноправним членом кооперативу;

- суд не дослідив порушення, що мали місце під час проведення зборів, а саме відсутність кворуму, ініціативна група не виконала умови статуту та Закону України «Про кооперацію» про те, що загальні збори модна зібрати на вимогу 1/3 членів кооперативу, відсутній реєстр членів кооперативу, що були учасниками зборів, позивач не повідомлявся про проведення зборів та порядок денний;

- суд безпідставно не задовольнив клопотання позивача про витребування додаткових доказів;

- суд не врахував практику Верховного Суду, викладену у справах №№ 924/700/21 та 904/4718/21, 910/1442/22 щодо припинення корпоративних правовідносин, та у справах 910/1748/22,904/10956/16, 923/876/16, 910/10275/20, 917/1523/21, 910/14910/18, 910/807/17, 916/58/18 щодо порядку проведення загальних зборів товариств.

Правова позиція щодо апеляційної скарги відповідача

Відповідач у своєму відзиві з апеляційною скаргою не погодився посилаючись на те, що суд першої інстанції повно та правильно дослідив усі обставини справи та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

ОСОБА_3 звернувся через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 08.10.2024, в якій просив суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2024 по справі №910/21974/21 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Також в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення процесуального сроку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2024 (колегією суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Барсук М.А., Руденко М.А.) апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2024 у справі №910/21974/21 залишено без руху на підставі ст.ст. 258, 260 ГПК України, оскільки скаржником не додано доказів судового збору. ОСОБА_3 надано строк протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання ухвали для усунунення вказаних недоліків апеляційної скарги.

06.11.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява ОСОБА_3 щодо виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2024, в якій викладено клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, який є учасником Революції Гідності.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2024 (колегією суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Барсук М.А., Руденко М.А.) у справі №910/21974/21 у задоволенні клопотання апелянта про звільнення його від сплати судового збору відмовлено.

26.11.2024 представник позивача подав до Верховного Суду через систему "Електронний суд" касаційну скаргу, в якій просив ухвалу суду апеляційної інстанції від 13.11.2024 щодо відмови у відкритті апеляційного провадження за скаргою позивача на рішення суду першої інстанції скасувати та направити справу до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду із стадії відкриття апеляційного провадження. У касаційній скарзі скаржник зазначав, що відмовляючи у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору суд апеляційної інстанції повинен був постановити ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження, проте, станом на 26.11.2024 ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження не винесена, що змушує апелянта вважати ухвалу від 13.11.2024 судовим рішенням про відмову у відкритті апеляційного провадження у зв`язку із несплатою судового збору, що може бути оскаржена в касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 12.12.2024 у справі № 910/21974/21 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі № 910/21974/21 за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2024 (колегією суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Барсук М.А., Руденко М.А.) у справі №910/21974/21 апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2024 у справі №910/21974/21 з доданими до неї матеріалами повернуто апелянту.

Не погоджуючись із цією ухвалою, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив ухвалу суду апеляційної інстанції від 02.12.2024 скасувати та направити справу до апеляційного господарського суду для продовження розгляду із стадії відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 25.12.2024 у справі № 910/21974/21 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі № 910/21974/21 за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2024.

08.01.2025 позивач повторно звернувся з апеляційною скаргою (засобами поштового зв`язку), в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2024 у справі №910/21974/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Також, викладено клопотання про витребування доказів, які заявлені в тексті апеляційної скарги у Державного архіву м. Києва та у відповідача - Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Дарниця-2".

Разом з тим, в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2025 поновлено ОСОБА_3 строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2024 у справі № 910/21974/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2024 у справі № 910/21974/21. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 24.03.2025. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі не пізніше ніж 17.03.2025. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі не пізніше ніж 17.03.2025. Участь у судовому засіданні для учасників справи не визнавалась обов`язковою.

Явка представників учасників справи

Представник позивача в судовому засіданні 24.03.2025 підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні 24.03.2025 заперечив проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві та просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розгляд клопотань та заяв учасників справи

12.03.2025 позивач подав клопотання про залучення третьої особи - ОСОБА_2 .

Протокольною ухвалою від 24.03.2025 суд відмовив у задоволенні цього клопотання, оскільки відсутні підстави для її залучення у відповідності до ст. 50 ГПК України.

Клопотання скаржника про витребування доказів відхилено судом апеляційної інстанції з мотивів, викладених у мотивувальній частині цієї постанови.

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Суд першої інстанції, на підстав сукупності належних та допустимих доказів встановив такі обставини правовідносин сторін.

09.08.2004 року Дарницькою районною в місті Києві державною адміністрацією проведено державну реєстрацію Житлово-будівельного кооперативу «Дарниця-2», номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи - 0000216.

Відповідно до п. 3.3. Статуту в члени кооперативу приймаються громадяни, які набули права власності на житлове приміщення в будинках кооперативу, шляхом подання заяви в правління кооперативу та прийняття рішення загальних зборів членів кооперативу про прийом до кооперативу.

Позивач посилається на те, що він є членом Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Дарниця-2" з 1994 року та затверджений членом ЖБК «Дарниця-2» розпорядженням виконавчого комітету Київської міської ради від 16.01.1995 року № 21.

05.11.2020 року відбулись позачергові Загальні збори членів цього Кооперативу, результати яких оформлені протоколом від 05.11.2020 року.

До порядку денного зборів було включено такі питання:

1) підтвердження даних про діючих членів ЖБК «Дарниця-2»;

2) прийняття нових членів до ЖБК «Дарниця-2»;

3) зміна кількості дійсних членів ЖБК «Дарниця-2» (з урахуванням новоприйнятих);

4) заслуховування голови правління ЖБК «Дарниця-2» ОСОБА_7 або іншого представника правління;

5) заслуховування ревізійної комісії ЖБК «Дарниця-2»;

6) виступи членів ЖБК «Дарниця-2»;

7) або їх представників. Регламент - 3 хв. на виступ, 3 хв. на відповіді на запитання;

8) обговорення питання довіри до діючого правління ЖБК «Дарниця-2» (якщо є бажаючі виступити, регламент - 2 хв. на виступ);

9) визначення загальної кількості членів правління ЖБК «Дарниця-2», затвердження шляхом голосування. Обрання нового складу правління;

10) обговорення питання довіри до ревізійної комісії ЖБК «Дарниця-2» (якщо є бажаючі виступити, регламент - 2 хв. на виступ);

11) визначення загальної кількості членів ревізійної комісії ЖБК «Дарниця-2». Обрання нового складу ревізійної комісії;

12) прийняття рішення про термінове проведення поглибленої ревізії фінансово-господарської діяльності ЖБК «Дарниця-2», звірки з постачальними організаціями (Київенерго, Київводоканал тощо) із зазначенням конкретних термінів такої ревізії;

13) прийняття рішення про скликання наступних черговий загальних зборів членів ЖБК «Дарниця-2» після проведеної ревізії, на яких оголосити її результати, прийняти кошторис кооперативу на наступний рік тощо;

14) обрання голови правління ЖБК «Дарниця-2»;

15) інші нагальні питання щодо організації діяльності ЖБК «Дарниця-2»;

16) оголошення рішення загальних зборів членів ЖБК «Дарниця-2». Затвердження шляхом голосування.

Позивач вважає, що рішення позачергових Загальних зборів членів Житлово-будівельного кооперативу "Дарниця-2", оформлені протоколом від 05.11.2020 року, зокрема, про зміну складу правління, про обрання голови правління, про зміну чисельності членів кооперативу, прийняті із грубим порушенням вимог законодавства, неповноважним складом відповідного органу управління, тому такі рішення підлягають визнанню недійсними та скасуванню.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції

За результатами апеляційного перегляду справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись з позовом за захистом порушеного права, позивач має обрати спосіб захисту, який відповідає змісту права, що порушене й буде здатний таке право поновити; обраний спосіб захисту має бути передбачений положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України, або ж визначений іншим законом чи укладеним між сторонами договором. Законодавчі обмеження матеріально правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Враховуючи зміст судового спору, що розглядається, для визнання недійсним рішення загальних зборів кооперативу необхідно встановити факт порушення ним прав та законних інтересів учасника (члена) кооперативу.

Обґрунтовуючи свій позов ОСОБА_4 послався на те, що він є членом Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Дарниця-2" з 1994 року та затверджений членом ЖБК «Дарниця-2» розпорядженням виконавчого комітету Київської міської ради від 16.01.1995 року № 21.

Водночас посилаючись на членство у Кооперативі у своєму позові Позивач не зазначив про наявність у нього на праві власності об`єктів нерухомості у Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Дарниця-2".

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.02.2022 року № 299192640 вбачається, що 05.09.2017 року внесено запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_2 на квартиру, підстава для державної реєстрації: договір купівлі-продажу від 05.09.2017.

Також з цього державного реєстру вбачається, що 25.09.2017 року до нього внесено запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_6 на квартиру зазначену квартиру на підставі договір купівлі-продажу квартири від 25.09.2017.

Позивач не заперечував у судовому засідання зазначених обставин та не надав доказів про наявність у нього на праві власності будь-яких об`єктів нерухомості в Обслуговуючому кооперативі "Житлово-будівельний кооператив "Дарниця-2".

Судовий спір що розглядається належить до категорії корпоративних.

Корпоративними відносинами є відносини між учасниками (засновниками, акціонерами, пайовиками) юридичних осіб, у тому числі які виникають між ними до державної реєстрації юридичної особи, а також відносини між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, пайовиками) щодо виникнення, здійснення, зміни і припинення корпоративних прав.

Відповідно до права учасників юридичних осіб (корпоративні права) - це сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та статуту товариства.

Корпоративні права набуваються особою з моменту набуття права власності на частку (акцію, пай або інший об`єкт цивільних прав, що засвідчує участь особи в юридичній особі) у статутному капіталі юридичної особи.

Законом можуть бути встановлені для певних осіб обмеження щодо володіння корпоративними правами. Законом можуть бути встановлені умови та/або обмеження щодо реалізації окремих корпоративних прав певними особами.

Корпоративні права набуваються особою з моменту набуття права власності на частку (акцію, пай або інший об`єкт цивільних прав, що засвідчує участь особи в юридичній особі) у статутному капіталі юридичної особи.

Законом можуть бути встановлені для певних осіб обмеження щодо володіння корпоративними правами. Законом можуть бути встановлені умови та/або обмеження щодо реалізації окремих корпоративних прав певними особами. (ст. 96-1 Цивільного кодексу України)

За змістом положень ст. 2, 6, 9 Закону України "Про кооперацію" кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Відновлення порушеного права у судовому порядку можливе лише за умови доведення позивачем відповідно до вимог процесуального законодавства обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) зазначеного права саме відповідачем, з урахуванням належності обраного способу судового захисту.

Особа, яка звертається до суду з позовом, реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 Господарського процесуального кодексу України право на судовий захист, самостійно визначає у позові, яке її право (охоронюваний законом інтерес) порушені особою, до якої пред`явлений позов, тобто, вказує у позові власне суб`єктивне уявлення про її порушене право (охоронюваний інтерес) та спосіб його захисту та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права/інтересу, а суд має перевірити ці доводи позивача, на яких ґрунтуються заявлені вимоги.

З викладеного слідує, що для визнання недійсним рішення загальних зборів кооперативу необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (члена) кооперативу, а тому першочергового підлягає дослідженню факт порушення прав Позивача рішенням загальних зборів Обслуговуючому кооперативі "Житлово-будівельний кооператив "Дарниця-2".

В контексті дослідження питання про наявність порушеного права підлягає обов`язковому встановленню наявність у позивача на праві власності жилого та/або нежитлового приміщення, адже у пункті 2.1.2 статуту цього кооперативу передбачено, що метою його діяльності є реалізація саме власниками/співвласниками квартир та/або нежитлових приміщень будинку своїх прав на володіння, користування та розпорядження об`єктами будинку, що перебувають у спільній власності членів Кооперативу. Водночас, враховуючи відсутності у позивача об`єктів нерухомого майна у цьому обслуговуючому Кооперативі, та/або об`єктів, які будуються чи планується побудувати, позивачем не доведено, яке саме його право порушено, з точки зору мети діяльності Кооперативу, та яким чином це порушене право відновиться у разі визнання недійсними рішень загальних зборів члені цього Кооперативу.

Позивач не врахував, що відповідно до пунктів 7.1та 1.8 статуту Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Дарниця-2", відповідно до якого, цей обслуговуючий кооператив здійснює обслуговування багатоквартирних будинків АДРЕСА_3 , діє виключно в цілях управління зазначеними багатоквартирними будинками, а саме:

- забезпечує належне управління спільного майна;

- купує електричну енергію для забезпечення функціонування спільного майна;

- здійснює поточний ремонт багатоквартирних будинків.

Пунктом 1.9 передбачено, що Кооператив діє виключного за кошти, що надходять від власників/співвласників кварти та/або приміщень у будинку як сплата за відповідні послуги Кооперативу і за рахунок доходів та фінансової допомоги від добровільних внесків або дотацій Держави, отриманих Кооперативом відповідно до мети його діяльності.

Перелічені положення статуту узгоджуються з вимогами глави 5 ЖК України статей 1,6 ,8 Закону України «Про кооперацію» та відповідають Примірному статуту житлово-будівельного, який затверджено Постановою КМ УРСР N 163 ( 163-91-п ) від 22.08.91 «Про затвердження Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу».

Колегія суддів звертає увагу на те, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушеного права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Отже суд першої інстанції належним чином врахував зазначені обставини та правильно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Щодо доводів позивача про те, що після відчуження квартири у кооперативі у 2017 році та на час ухвалення оскарженого рішення загальних зборів у 2020 році він залишався членом кооперативу до прийняття рішення про його виключенні у 2022 році колегія зазначає таке.

Ці доводи не виключають обов`язок позивача довести наявність порушеного права, а також обставини можливості їх відновлення.

В цьому контексті колегія констатує, що після відчуження квартири 05.09.2017 його право власності на цю квартиру припинилось, отже припинилися і всі похідні права, пов`язані з управління цим майном у порядку, визначеному статутом обслуговуючого житлово-будівельного кооперативу. Отже, на дату прийняття оскаржуваних позивачем рішень, оформлених протоколом позачергових загальних зборів членів Житлово-будівельного кооперативу "Дарниця-2" від 05.11.2020 року позивач не довів наявність у нього порушеного права, а також підстави та можливість його відновлення.

Формальні посилання позивача щодо його членства в кооперативі викладені ним у позовній заяві не свідчать про те, яке право позивача підлягає відновленню з урахуванням мети діяльності кооперативу, що визначена його статутом, положеннями ст. 1, 3, 6, 8, 13 Закону України "Про кооперацію" та ст. 137 Житлового Кодексу України. В цьому контексті слід враховувати, що у справі що розглядається позивач не вимагає відновлення свого членства в Кооперативі, та/або в органах його управління.

Статтею 137 ЖК України регламентовано, що порядок організації та діяльності житлово-будівельних кооперативів установлюється цим Кодексом, Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу та іншими актами законодавства України.

Примірний статут житлово-будівельного кооперативу затверджується Кабінетом Міністрів України.

Житлово-будівельний кооператив діє на основі статуту, прийнятого відповідно до Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу загальними зборами громадян, які вступають до організовуваного кооперативу, і зареєстрованого в установленому порядку.

В пункті 3.4. Статуту членство в кооперативі припиняється з моменту відчуження членом кооперативу жилого приміщення, з моменту прийняття рішення загальними зборами кооперативу рішення про виключення з членів кооперативу, або у разі смерті фізичної особи та ліквідації юридичної особи, члену кооперативу.

Цей пункт статуту не визнавався недійсним у судовому порядку. Статтею 13 Закону України «Про кооперацію», серед іншого, передбачено, що членство в кооперативі припиняється у разі добровільного виходу з нього.

Отже, дослідивши усі обставини справи колегією встановлено, що Позивач не довів, що він володіє правом (охоронюваним законом інтересом), яке могло б бути порушене спірними рішеннями позачергових загальних зборів Кооперативу.

Щодо інших доводів апелянта

Справи № 924/700/21 та 904/4718/21, 910/1442/22 що розглядалися Верховним Судом та на які посилався Позивач в апеляційній скарзі не є релевантними, оскільки у справі № 910/21974 не розглядається питання виключення позивача з обслуговуючого Кооперативу як міра відповідальності, спрямована на одностороннє припинення корпоративних правовідносин.

Щодо посилання Позивача на практику Верховного Суду, яка викладена ним у справах 910/1748/22,904/10956/16, 923/876/16, 910/10275/20, 917/1523/21, 910/14910/18, 910/807/17, 916/58/18 колегія зазначає, що висновки касаційної інстанції у перелічених справах стосуються застосування чинного законодавства щодо порядку скликання та проведення загальних зборів у товариств. Водночас у справі 910/21974/21 що розглядається, підставою для відмови у позові є те, що позивач не довів порушення його прав з урахуванням того, що він, до ухвалення спірних рішень загальних зборів обслуговуючого житлово-будівельного кооперативу продав свою квартиру, отже припинив свої відносини з кооперативом щодо обслуговування цього майна. Також Позивач не довів яким чином будуть відновлені його у разі визнання недійсними спірних рішень загальних зборів членів Кооперативу, з огляду на те, що його членство у цьому кооперативі припинено.

Доводи апелянта про необхідність витребування додаткових доказів колегія вважає необґрунтованими та відхиляє, оскільки що жодна зі сторін не оскаржує той факт, що Позивач отримав у 1995 році квартиру як член ЖБК, яку пізніше приватизував та продав у 2017 році. Отже, відсутні будь-які підстави витребовувати документи у Державному архіві м. Києва та Відповідача. При цьому колегія враховує, що судом першої інстанції витребовувались у Державної районної в м. Києві державної адміністрації копії реєстраційної справи ЖБК «Дарниця-2» (Відповідача) зі всіма документами, на підставі яких відбулись реєстраційні дії (містяться в матеріалах справи). Тільки документи, що містяться в реєстраційній справі, мають юридичну силу і всі вони наявні в матеріалах справи.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами апеляційного перегляду справи колегія суддів встановила, що оскаржене рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства, при повному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, підстави для його зміни чи скасування в розумінні приписів статті 277 ГПК України відсутні. Натомість викладені в апеляційні скарзі усі доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Судові витрати

Згідно вимог статті 129 ГПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2024 у справі №910/21974/21 залишити без змін.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано, - 17.04.2025.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді С.І. Буравльов

О.О. Євсіков