ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2025 Справа № 917/259/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Комунального підприємства "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, м. Кременчук

до Фізичної особи - підприємця Хіоніна Бориса Володимировича, м. Кременчук

про стягнення 92785,60 грн

без виклику представників сторін

встановив:

До Господарського суду Полтавської області звернулось Комунальне підприємство "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Хіоніна Бориса Володимировича про стягнення 92785,60 грн збитків внаслідок порушення обов`язку щодо реєстрації податкових накладних.

Ухвалою від 19.02.2025 суд встановив відповідачу строк у 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов.

Ухвала від 19.02.2025 вважається вручена відповідачу 07.03.2025 (а.с. 64-68). Отже, кінцевий строк для подачі відзиву 24.03.2025.

Відповідач відзив на позов не надав. Встановлені строки для його подання закінчилися.

Згідно із ст. 113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені,- встановлюються судом.

Згідно з ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно із ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У цій справі були вчинені такі процесуальні дії.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2025 цей позов переданий на розгляд судді Безрук Т. М. (а.с. 109).

Ухвалою від 11.02.2025 суд залишив позовну заяву без руху та встановив строк для усунення недоліків (а.с. 50-51). Позивач у встановлений судом строк виправив вказані недоліки (а.с. 54).

Ухвалою від 19.02.2025 (а.с. 59-60) суд відкрив провадження у справі № 917/259/25, постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Вказана ухвала суду надсилалась сторонам, зокрема:

позивачу та представнику позивача в їх електронні кабінети у підсистемі "Електронний суд" (довідка про доставку електронного листа від 19.02.2025, а.с. 61, 62);

відповідачу на офіційну електронну адресу зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 69), що підтверджено довідкою про доставку електронного листа від 22.11.2023, а.с. 70) та

відповідачу - засобами поштового зв`язку на юридичну адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 69) та у договорах, ця ухвала повернулась до суду із довідкою поштового відділення "за закінченням строку зберігання" (а.с. 64-68).

Іншої адреси відповідач суду не повідомив; матеріали справи даних щодо іншої адреси відповідача не містять.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів цих послуг визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270.

Пунктом 81 Правил визначено, що рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка"), повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (одержувача) або повнолітніх членів його сім`ї про надходження поштового відправлення, поштового переказу адресат (одержувач) інформується у спосіб, визначений оператором поштового зв`язку.

Згідно з п. 104 Правил у разі неможливості вручення адресату (одержувачу) поштового відправлення, поштового переказу таке відправлення, переказ повертаються відправнику, крім випадків, якщо відправник під час оформлення поштового відправлення, поштового переказу визначив інший порядок розпорядження поштовим відправленням, поштовим переказом. Невручені одержувачам або відправникам поштові відправлення, поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку протягом строку, визначеного цими Правилами. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені, поштові перекази - такими, що не виплачені. Невручені поштові відправлення, невиплачені поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку до закінчення строку, встановленого оператором поштового зв`язку, але не менше одного місяця. Протягом зазначеного строку відправник/адресат (одержувач) може звернутися до оператора поштового зв`язку щодо одержання такого поштового відправлення, коштів за таким поштовим переказом.

У постанові Верховного Суду від 30.03.2023 у справі №910/2654/22 викладено висновок, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, у постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20 тощо).

Отже, відповідно до п. 2, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України ухвала від 19.02.2025 доставлена сторонам в установленому порядку.

Шляхом опублікування оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України, вебсторінці Господарського суду Полтавської області в розділі "Новини" https://pl.arbitr.gov.ua/ (а.с. 63) 20.02.2025 суд повідомив сторони про відкриття провадження в цій справі в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України сторони суду не надали.

Згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Під час розгляду справи по суті суд дослідив усі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між Комунальним підприємством «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (надалі - Позивач, КП «Теплоенерго») та Фізичною особою - підприємцем Хіоніним Борисем Володимировичем (надалі - Відповідач, ФОП Хіонін Б.В.) були укладені договори № 2849 від 11.10.2022, № 2926 від 25.10.2022, № 2963 від 10.11.2022, № 2981 від 21.11.2022 зі схожими умовами.

Відповідно до п. 1.1. Договору № 2849 від 11.10.2022 предметом є постачання штукатурки (відповідно до ДК 021:2015: 44830000-7 - Мастики, шпаклівки, замазки та розчинники), визначені в асортименті, якості, кількості та за цінами, які зазначені у Специфікації, що є додатком до Договору.

Відповідно п. 3.3. Договору № 2849 від 11.10.2022 сума Договору становить 4 107,60 грн., у тому числі ПДВ - 684,60 грн.

Відповідно до п. 1.1. Договору № 2926 від 25.10.2022 предметом є постачання лічильників газу (відповідно до ДК 021:2015: 38420000-5 - Прилади для вимірювання витрати, рівня та тиску рідин і газів, модуль зв`язку, кабель з пристроєм гальванічної розв`язки та пристрій переносу інформації відповідно до ДК 021-2015:32580000-2 - Інформаційне обладнання), визначені в асортименті, якості, кількості та за цінами, які зазначені у Специфікації, що є додатком до Договору.

Відповідно п. 3.3. Договору № 2926 від 25.10.2022 сума Договору становить 690 118,80 грн., у тому числі ПДВ - 115 019,80 грн. Додатковою угодою № 1 від 22.11.2022 сторони дійшли взаємної згоди внести зміни до п. 3.3, а саме: сума Договору становить 589 251,60 грн., в тому числі ПДВ - 98 208,60 грн.

Відповідно до п. 1.1. Договору № 2963 від 10.11.2022 предметом є постачання фільтрів газу (відповідно до ДК 021:2015: 42510000-4 - Теплообмінники, кондиціонери повітря, холодильне обладнання та фільтрувальні пристрої), визначені в асортименті, якості, кількості та за цінами, які зазначені у п. 1.2 Договору.

Відповідно п. 3.3. Договору № 2963 від 10.11.2022 сума Договору становить 112320,00 грн., у тому числі ПДВ - 18 720,00 грн.

Відповідно до п. 1.1. Договору № 2981 від 21.11.2022 предметом є постачання коректори об`єму газу (відповідно до ДК 021:2015: 38420000-5 - Прилади для вимірювання витрати, рівня та тиску рідин і газів), визначені в асортименті, якості, кількості та за цінами, які зазначені у п. 1.2 Договору.

Відповідно п. 3.3. Договору № 2981 від 21.11.2022 сума Договору становить 125147,28 грн., у тому числі ПДВ - 20 857,88 грн.

Пунктом 4.2. Договорів № 2849 від 11.10.2022, № 2926 від 25.10.2022, № 2963 від 10.11.2022, № 2981 від 21.11.2022 визначено, що розрахунок за товар здійснюється після підписання видаткової накладної протягом 10 (десяти) календарних днів з дня поставки товару належної якості на склад Покупця на підставі виставленого Постачальником рахунку-фактури.

Згідно з п.5.6 та п. 5.7 Договорів № 2849 від 11.10.2022, № 2926 від 25.10.2022, № 2963 від 10.11.2022, № 2981 від 21.11.2022 право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання уповноваженими особами обох сторін видаткової накладної та передання товару покупцю у місці поставки.

Позивач у позові вказує, що відповідач поставив товар за договорами. Проте позивач до позову відповідних доказів - підписаних видаткових накладних не надав.

У п. 12.10, 12.11, 12.12 Договорів № 2849 від 11.10.2022, № 2926 від 25.10.2022, № 2963 від 10.11.2022, № 2981 від 21.11.2022 вказано, що постачальник та продавець є платниками податку на додану вартість.

ФОП Хіонін Б.В. перебував в статусі платника податку на додану вартість, що підтверджено витягом № 087 з Реєстру платників податку на додану вартість ФОП Хіоніна Б. В. (а.с.58).

На оплату товару по Договору № 2849 від 11.10.2022 ФОП Хіонін Б. В. виписав позивачу рахунок-фактуру № 25 від 11.10.2022 на суму 4107,60 грн (у тому числі ПДВ 684,60 грн), (а.с.36).

КП «Теплоенерго» перерахувало ФОП Хіоніну Б. В. за товар грошові кошти в сумі 4107,60 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 3188 від 13.10.2022 (а.с.28).

Відповідно до Квитанції про реєстрацію податкової накладної від 27.10.2022 (а.с.27), реєстрація податкової накладної № 1 від 13.10.2022 на загальну суму з ПДВ 4107,60 грн в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України.

На оплату товару по Договору № 2926 від 25.10.2022 ФОП Хіонін Б. В. виписав позивачу рахунки-фактури № 31 від 25.10.2022 на суму 249 832,80 грн (у тому числі ПДВ 41638,80 грн), № 33 від 27.10.2022 на суму 190 453,20 грн (у тому числі ПДВ 31742,20 грн), та № 30 від 25.10.2022 на суму 249 832,80 грн (у тому числі ПДВ 41638,80 грн), (а.с.34-35).

КП «Теплоенерго» перерахувало ФОП Хіоніну Б. В. за товар грошові кошти за платіжними дорученнями № 3518 від 02.11.2022 на суму 249 832,80 грн, № 3519 від 02.11.2022 на суму 190 453,20 грн та № 3517 від 02.11.2022 на суму 249 832,80 грн (а.с.30, 31, 29).

Позивач у позові вказує, що 02.11.2022 по даті першої події ФОП Хіонін Б. В. склав та подав на реєстрацію податкові накладні: № 1 на суму 249 832,80 грн, № 2 на суму 249 832,80 грн, № 3 на суму 190 453,20 грн.

Податкова накладна № 1 від 02.11.2022 на суму 249 832,80 грн була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.23).

Відповідно до Квитанцій про реєстрацію податкової накладної від 30.11.2022 та від 01.12.2022 (а.с.25) реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних № 2 на суму 249 832,80 грн. та № 3 на суму 190 453,20 грн. була зупинена згідно з п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України.

На оплату товару по Договору № 2963 від 10.11.2022 ФОП Хіонін Б. В. виписав позивачу рахунок-фактуру № 35 від 10.11.2022 на суму 112 320,00 грн (у тому числі ПДВ 18720,00 грн).

КП «Теплоенерго» перерахувало ФОП Хіоніну Б. В. за товар грошові кошти в сумі 112320,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3705 від 16.11.2022 (а.с.32).

Відповідно до Квитанції про реєстрацію податкової накладної від 12.12.2022 (а.с.26), реєстрація податкової накладної № 4 від 16.11.2022 на загальну суму з ПДВ 112 320,00 грн в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України.

На оплату товару по Договору № 2981 від 21.11.2022 ФОП Хіонін Б. В. виписав позивачу рахунок-фактуру № 36 від 22.11.2022 на суму 125 147,28 грн (у тому числі 20857,88 грн ПДВ).

КП «Теплоенерго» перерахувало ФОП Хіоніну Б. В. за товар грошові кошти в сумі 24 280,08 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 3777 від 25.11.2022 (а.с.33).

Позивач у позові вказує, що залишок передплати в сумі 100 867,20 грн (в т.ч. ПДВ 20 % 16 811,20 грн.) по договору № 2926 від 25.10.2022 був зарахований в оплату договору № 2981 від 22.11.2022. проте позивач до позову не надав належних доказів проведення такого зарахування між сторонами в установленому законодавством порядку, зокрема ст. 601 ЦК України.

25.11.2022 по даті першої події ФОП Хіонін Б. В. склав та подав на реєстрацію податкову накладну № 6 від 25.11.2022 на суму 24 280,08 грн, в т.ч. ПДВ 20 % 4 046,68 грн, яка була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.24).

Отже, загальна сума ПДВ по незареєстрованих податкових накладних становить 92785,60 грн. Позивач у позові вказує, що оскільки реєстрація податкових накладних ФОП Хіоніна Б. В. була зупинена і він не вчинив дій щодо надання пояснень, копій документів та не усунув недоліки, КП «Теплоенерго» було позбавлене права включити суми ПДВ у розмірі 92 785,60 грн до складу податкового кредиту, внаслідок чого у позивача виникли збитки, що стало підставою для звернення до суду із позовом в цій справі.

При вирішенні спору в цій частині суд зазначає наступне.

У ст. 611 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) вказано, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

У ст. 224 Господарського кодексу України вказано, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ч.2 ст.224 ГК України).

Згідно із ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;

неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною;

матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Згідно із ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначає, що податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу (п.п. 14.1.178.); податкове зобов`язання для цілей розділу V цього Кодексу - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді (п. п. 14.1.179); податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (п.п.14.1.181).

Згідно з п. 201.8. ст. 201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру ФОП Хіонін Борис Володимирович є платником податку та взятий на облік в Головному управлінні Державної податкової служби у Полтавській області Кременчуцької державної податкової інспекції з 08.08.2022 року. Тобто на момент заключення договорів з КП «Теплоенерго» та поставки товарів ФОП Хіонін Б.В. перебував в статусі платника податку на додану вартість, що підтверджено витягом № 087 з Реєстру платників податку на додану вартість ФОП Хіоніна Б. В. (а.с.58).

Згідно із п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Пунктом 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з п.198.2. ст. 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПКУ право на податковий кредит має платник ПДВ у межах господарської діяльності протягом звітного податкового періоду за всіма покупками, незалежно від напрямку їх використання.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Відповідно до положень п.п. 201.1, 201.7 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін; податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 201.7. ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс).

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Суд враховує, що відповідно до абзацу четвертого пункту 198.6 статті 198 ПК України у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг строків, зазначених у цьому пункті, переривається на період зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в ЄРПН (абзац сьомий пункту 198.6 статті 198 ПК України).

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року. Надалі Указами Президента України було продовжено дію воєнного стану в Україні і на сьогоднішній день воєнний стан в Україні не скасований.

Законом України № 2260-ІХ від 12.05.2022, підпункт 32-2 Підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України викладений у такій редакції:

«Тимчасово, за податкові періоди лютий, березень, квітень, травень 2022 року за операціями з придбання товарів/послуг, за якими в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальниками не зареєстровано податкові накладні та/або розрахунки коригування до них, платники податку включають до складу податкового кредиту звітного (податкового) періоду суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) у складі вартості придбаних товарів/послуг, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання товарів/послуг відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Спірні податкові накладні відповідач подав за операціями 13.10.2022, 02.11.2022, 16.11.2022. Отже вказаний підпункт на ці правовідносини не розпосюджується.

17.03.2022 набрав чинності Закон України від 15.03.2022 № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо дії норм на період дії воєнного стану».

Відповідно до п. 102.9 ст. 102 ПК України на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Це положення зупиняло у тому числі перебіг строків і для формування податкового кредиту.

Пункт 102.9 ст.102 ПК України, що встановлював окремі особливості зупинення перебігу строків, діяв до 01.08.2023 (Закон України від 30.06.2023 № 3219-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану»).

Отже, з 01.08.2023 відновлено перебіг строків для формування податкового кредиту, визначених п. 198.6 ст. 198 ПК України (365 календарних днів з дати складання податкової накладної).

Строк на включення до податкового кредиту сум ПДВ за зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними, встановлений п. 198.6 ст. 198 ПК України, починаючи з 01.08.2023 продовжився на ту кількість днів, протягом яких платник мав право на включення сум ПДВ до податкового кредиту, які припадають на період починаючи з дати введення воєнного стану на території України (24.02.2022) і до 01.08.2023.

Отже, для розблокування податкової накладної платник має право подати документи з поясненням протягом 365 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, але в період з 24.02.2022 по 01.01.2023 перебіг цього терміну було призупинено.

З 01.08.2023 перебіг відновлено, тому перебіг 365 днів починається з 01.08.2023, тобто 01.08.2023+365 днів = 30 липня 2024 року, тобто з дати складання податкових накладних пройшло вже більше року.

Граничний термін відображення податкового кредиту для КП «Теплоенерго» по заблокованим накладним ФОП Хіонін Б. В. в сумі 92 785,60 грн була декларація за липень 2024.

Доведення факту наявності збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19.04.2023 у справі №906/824/21, на яку посилається скаржник.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Чинне законодавство не передбачає реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН покупцем послуг. Тому, з огляду на положення ст.201 ПК, саме на відповідача (як продавця за договором) покладено обов`язок скласти та зареєструвати в ЄРПН податкові накладні та/або розрахунки коригування до таких податкових накладних.

Вказаним зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту. Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19.04.2023 у справі №906/824/21, від 10.01.2022 у справі №910/3338/21, від 03.12.2018 у справі №908/76/18.

Хоча обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 31.01.2023 у справі №904/72/22.

Тому належним способом захисту для покупця може бути звернення до продавця з позовом про відшкодування збитків, завданих порушенням його обов`язку щодо складення та реєстрації належним чином податкових накладних (постанова Верховного Суду від 19.04.2023 у справі №906/824/21).

Згідно з ч.2 ст.1166 ЦК особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У ч.1 ст.614 ЦК зазначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 23.01.2018 у справі №753/7281/15-ц, від 21.02.2021 у справі №904/982/19, від 21.07.2021 у справі №910/12930/18, від 21.09.2021 у справі №910/1895/20, від 18.10.2022 у справі №922/3174/21.

Отже, наявність вини презюмується, тобто не підлягає доведенню позивачем. Водночас відповідач для звільнення від відповідальності може доводити відсутність протиправності дій та вини, зокрема, шляхом оскарження рішення податкового органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в адміністративному порядку або в суді (відсутність вини буде підтверджуватися рішенням, ухваленим на користь платника податку, яке набрало законної сили, і фактом реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН на виконання такого рішення).

Оскільки реєстрація податкових накладних ФОП Хіоніна Б.В. була зупинена, а останній не вчинив жодних дій щодо надання пояснень, копій документів та не усунув недоліки, вважаємо, що це є достатнім доказом протиправної поведінки відповідача.

Об`єднаною Палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 07.06.2023 у справі № 916/334/22 Верховний Суд зазначив, що факт відсутності реєстрації податкових накладних у ЄРПН через нездійснення контрагентом за договором відповідних дій або через відмову податкового органу у їх реєстрації є достатнім доказом протиправної поведінки відповідача, порушення ним господарського зобов`язання - наданої ним гарантії того, що контрагент за договором матиме право на користування податковим кредитом у розмірі суми ПДВ, який визначено договором у складі ціни.

Постановою Верховного Суду від 01.12.2023 року у справі № 926/3347/22 обов`язок доведення наявності збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками покладається на Позивача. Чинне законодавство не містить вимог щодо певних засобів доказування, якими можуть підтверджуватися обставини (факти), що стосуються реєстрації податкових накладних. Право Позивача надавати докази щодо таких обставин (фактів) не може бути обмежене діями чи бездіяльністю контролюючого органу щодо проведення чи непроведення ним відповідної перевірки, оскільки права покупця у випадку порушення продавцем свого обов`язку щодо належної реєстрації податкових накладних зводяться лише до можливості подання скарги, проте ініціювати проведення податкової перевірки контролюючим органом покупець не може. Отже, обставини (факти), що стосуються реєстрації податкових накладних, можуть підтверджуватися не тільки матеріалами відповідної перевірки контролюючим органом, а й, зокрема, податковими накладними, розрахунками коригування тощо.

КП «Теплоенерго» сплатили за товар за платіжними дорученнями на загальну суму 830826,48 грн, в тому числі ПДВ 138471,08 грн. Відповідач встановленого Податковим кодексом України обов`язку щодо реєстрації податкової накладної не виконав, чим позбавив позивача права включити суму ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 92785,60 грн., що спричинило для позивача збитки на цю суму.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18 зазначила, що обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, хоча невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків. Тому позовна вимога покупця про зобов`язання продавця здійснити таку реєстрацію не є способом захисту у господарських правовідносинах, і не підлягає розгляду в суді жодної юрисдикції. Натомість належним способом захисту для позивача може бути звернення до контрагента з позовом про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення контрагентом за договором обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із статтею 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Бездіяльність ФОП Хіонін Б. В. призвела до неможливості включення суми ПДВ в розмірі 92 785,60 грн, що призвело до спричинення збитків позивачу з вини відповідача в розмірі 92 785,60 грн.

Жодних доказів в спростування вищевикладеного відповідач суду не надав.

Отже, наявність обставин, на яку позивач посилається як на підставу своїх вимог у позові, суд вважає доведеними, оскільки докази, надані на підтвердження цих обставин, є більш вірогідними, а доказів на її спростування відповідач суду не надав.

З огляду на викладене, позовні вимоги суд визнає обґрунтованими та задовольняє.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати на сплату судового збору у цій справі.

За подачу цього позову позивач сплатив 2422,40 грн судового збору за платіжною інструкцією № 548 від 04.02.2025р. (а.с.8). Надходження судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 05.02.2025 (а.с.47).

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судові витрати на сплату судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 252, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Хіоніна Бориса Володимировича (адреса АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (адреса вул. Софіївська, 68, м. Кременчук, Полтавська область, 39600; ідентифікаційний код 31700972) 92785 грн 60 коп. збитків, 2422 грн 40 коп. відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного судового рішення: 22.04.2025.

Суддя Т. М. Безрук