ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2025 р. Cправа № 902/1217/24

Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни, за участю секретаря судового засідання Багулової Є.О.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Вінницької міської ради, 21050, Вінницька обл., місто Вінниця, вулиця Соборна, будинок 59, ідентифікаційний код юридичної особи 25512617

до Приватного підприємства "ВКП "Бруст", 21000, Вінницька обл., місто Вінниця, вулиця Космонавтів, будинок 51, квартира 27, ідентифікаційний код юридичної особи 34542461

про стягнення 637 362,91 гривень безпідставно збережених коштів

за участю представників:

від позивача Сінкевич Л.О., у порядку самопредставництва

від відповідача не з`явився

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду Вінницької області 19.11.2024 надійшла позовна заява №01/00/011/174884 від 15.11.2024 (вх. № 1269/24/24 від 19.11.2024) Вінницької міської ради до Приватного підприємства "ВКП "Бруст" про стягнення 637 362,91 гривень безпідставно збережених коштів за користування комунальними земельними ділянками загальною площею 0,8498 га, а саме: площею 0,6859 га з кадастровим номером :01:022:0009 (цільове призначення - для комерційних потреб) та площею 0,1549 з кадастровим номером :01:022:0010 (цільове призначення - для громадського призначення), розташованих по вул. Липовецька, б/н (вул. Академіка Янгеля, 4) у м. Вінниці.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2024 справу розподілено судді Шамшуріній М.В.

Ухвалою від 25.11.2024 судом постановлено позовну заяву №01/00/011/174884 від 15.11.2024 (вх. № 1269/24/24 від 19.11.2024) Вінницької міської ради залишити без руху із встановленням позивачу строку та способу усунення недоліків позовної заяви.

До суду від позивача 03.12.2024 надійшла заява про усунення недоліків з додатками.

Ухвалою від 04.12.2024 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 902/1217/24 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 07 січня 2025 року о 10:00 год.

16.12.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № б/н від 16.12.2024 (вх. № 01-34/12429/24) у якому останні заперечив щодо заявлених позовних вимог з підстав зазначених у відзиві, у задоволенні позову просив відмовити.

07.01.2025 до суду від відповідача надійшло клопотання № б/н від 07.01.2025 (вх. № 01-34/140/25 від 07.01.2025) про призначення у справі № 902/1217/24 судової оціночно-земельної експертизи.

У судовому засіданні 07.01.2025 суд постановив ухвалу про відкладення вирішення питання щодо розгляду клопотання про призначення експертизи, запропонував представнику позивача висловити свою позицію щодо клопотання про призначення експертизи, відповідачу - роз`яснив наслідки не реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), а також про оголошення перерви у підготовчому судовому засіданні у справі № 902/1217/24 до 21.01.2025 о 12:00, які занесено до протоколу судового засідання.

20.01.2025 до суду від представника позивача надійшли заперечення на клопотання (заяву) № б/н від 20.01.2025 (вх. № 01-34/544/25 від 20.01.2025).

21.01.2025 до суду від представника відповідача на електронну адресу суду надійшло клопотання № б/н від 21.01.2025 (вх. № 01-34/588/25 від 21.01.2025) про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 21.01.2025 суд на місці ухвалив залишити без розгляду клопотання про відкладення судового засідання надіслане представником відповідача 21.01.2025 у зв`язку з порушенням порядку його подання визначеним статтями 6, 170 ГПК України.

За наслідком судового засідання 21.01.2025 суд, враховуючи першу неявку відповідача у судове засідання, постановив ухвалу про відкладення судового засідання на 30.01.2025 на 10:30 год. та про відкладення розгляду клопотання про призначення судової експертизи до наступного судового засідання, яку занесено до протоколу судового засідання.

30.01.2025 до суду від представника відповідача на електронну адресу суду надійшло клопотання № б/н від 30.01.2025 (вх. № 01-34//960/25 від 30.01.2025) про розгляд справи у разі несвоєчасної явки представника відповідача за його відсутності та про задоволення клопотання про призначення у справі судової експертизи.

У судовому засіданні 30.01.2025 за наслідком розгляду клопотання відповідача № б/н від 07.01.2025 (вх. № 01-34/140/25 від 07.01.2025) про призначення у справі № 902/1217/24 судової оціночно-земельної експертизи суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про відмову у задоволенні вказаного клопотання, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою від 30.01.2025 судом закрито підготовче провадження у справі №902/1217/24, призначено справу № 902/1217/24 до судового розгляду по суті у судовому засіданні 27.02.2025 року об 11:00 год.

27.02.2025 до суду від позивача надійшло клопотання № б/н від 27.02.2025 (вх. № 01-34/2006/25 від 27.02.2025) про відкладення розгляду справи № 902/1217/24.

Судове засідання 27.02.2025 не відбулось у зв`язку з надходженням до суду повідомлення про замінування приміщення суду.

Ухвалою суду від 27.02.2025 року повідомлено учасників справи про призначення судового засідання з розгляду справи №902/1217/24 по суті на 18.03.2025 о 10:00.

18.03.2025 року від представника відповідача надійшло клопотання № б/н від 18.03.2025 (вх. № 01-34/2791/25 від 18.03.2025) про відкладення судового засідання на іншу дату.

У судовому засіданні 18.03.2025 року суд постановив ухвалу про задоволення клопотання представника відповідача та про відкладення судового засідання з розгляду справи по суті на 04.04.2025 року о 10:00, яку занесено до протоколу судового засідання.

03.04.2025 року від позивача надійшла зава № б/н від 03.04.2025 (вх. № 01-34/3489/25 від 03.04.2025) про долучення доказів до матеріалів справи.

04.04.2025 року від позивача надійшло клопотання № б/н від 04.04.2025 (вх. № 01-34/3503/25 від 04.04.2025) про долучення доказів до матеріалів справи.

07.04.2025 року від позивача надійшли додаткові пояснення у справі № б/н від 07.04.2025 (вх. № 01-34/3983/25 від 07.04.2025).

У судовому засіданні з розгляду справи по суті, яке відбулось 04.04.2025 року суд оголосив перерву до 09:30 10.04.2025 року, яку занесено до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні 10.04.2025 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

За наслідками розгляду справи по суті, суд оголосив про перехід до стадії ухвалення рішення у справі та у межах цього судового засідання повідомив час проголошення вступної та резолютивної частин рішення.

На оголошення вступної та резолютивної частин рішення сторони не з`явилися, у зв`язку з чим вступна та резолютивна частина рішення долучена до матеріалів справи без її проголошення.

Суть спору:

Вінницька міська рада (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства "ВКП "Бруст" (далі відповідач) про стягнення 637 362,91 гривень безпідставно збережених коштів за користування комунальними земельними ділянками загальною площею 0,8498 га, а саме земельною ділянкою площею 0,6859 га з кадастровим номером :01:022:0009 (цільове призначення - для комерційних потреб) та земельною ділянкою площею 0,1549 з кадастровим номером :01:022:0010 (цільове призначення - для громадського призначення), розташованих по вул. Липовецька, б/н (вул. Академіка Янгеля, 4) у м. Вінниці.

На обґрунтування фактичних підстав позову позивач зазначив, що Департаментом земельних ресурсів Вінницької міської ради було проведено обстеження земель територіальної громади, розташованих за адресою: м. Вінниця, вул. Липовецька, б/н (вул. Академіка Янгеля, 4), за результатами якого складено акт № 41 від 31.05.2024 р.

Під час обстеження встановлено, що відповідач використовує земельні ділянки комунальної власності по вул. Липовецька, б/н (вул. Академіка Янгеля,4) площею 0,6859 га з кадастровим номером :01:022:0009 (цільове призначення - для комерційних потреб) та площею 0,1549 з кадастровим номером :01:022:0010 (цільове призначення - для громадського призначення). На земельних ділянках розташовані об`єкти нерухомого майна - частина інженерної споруди шламонакопичувача загальною площею 109 160,00 м. кв., що на праві приватної власності належить ПП «ВКП «Бруст».

Позивач стверджує, що вказані земельні ділянки використовуються відповідачем без достатньої правової підстави, оскільки відповідач не звертався до міської ради з метою оформлення будь-якого права користування на вказані земельні ділянки.

Згідно актів про визначення розміру збитків від 31.07.2024 р., затверджених рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 1913 від 08.08.2024 р., розмір збитків, завданих позивачеві за період з 22.09.2021 р. по 31.07.2024 р. становить 637 362,91 грн., з них: за використання земельної ділянки з кадастровим номером :01:022:0009 - 603226,80 грн., за використання земельної ділянки з кадастровим номером :01:022:0010 - 341 36,11 грн, які відповідачем у добровільному порядку не сплачено.

Обгрунтовуючи правову підставу позову, позивач зазначив, що відносини з фактичного користування земельними ділянками без укладеного договору оренди та недоотримання їх власником доходів у вигляді орендної плати є кондикційними, відповідач як фактичний користувач земельних ділянок, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, зобов`язаний сплатити ці кошти позивачу як власнику земельних ділянок на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

Несплата відповідачем у добровільному порядку безпідставно збережених коштів у розмірі 637 362,91 гривень за фактичне користування земельними ділянками стала підставою для звернення позивача до суду позовом про їх стягнення у примусовому порядку.

Відповідач у відзиві на позов зазначив, що відповідно до договору купівлі-продажу від 22.09.2006 року, Приватне підприємство "ВКП "Бруст" є власником споруди шламонакопичувача по вулиці Липовецькій, б/н. Водночас позивачем до матеріалів справи, на підтвердження факту використання земельних ділянок надано акти обстеження земельних ділянок та інформацію з Державного земельного кадастру, з яких не вбачається, що земельні ділянки розташовані по вулиці Липовецькій.

За твердженням відповідача, будь-яких доказів того, що дані земельні ділянки розташовані по вулиці Липовецькій, матеріали позовної заяви не містять. Відповідно до витягів з Держаного земельного кадастру про земельні ділянки з кадастровими номерами :01:022:0009 та :01:022:0010 вони знаходяться у м. Вінниці по вулиці Фрунзе, 4. Тобто, дані земельні ділянки не розташовані в місті Вінниці по вулиці Липовецькій.

З урахуванням викладеного у відзиві, відповідач зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Судом установлено, що 31.05.2024 року Департаментом земельних ресурсів Вінницької міської ради проведено обстеження земельних ділянок Вінницької міської територіальної громади за адресою: м. Вінниця, вул. Липовецька, б/н (вул. Академіка Янгеля, 4).

Під час обстеження встановлено, що Приватне підприємство «ВКП «Бруст» (далі по тексту - ПП «ВКП «Бруст») за вказаною вище адресою використовує комунальні ділянки загальною площею 0,8408 га, які перебувають в занедбаному стані (фотоматеріали додаються), із них:

площею 0,6859 га (кадастровий номер: :01:022:0009). Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, цільове призначення ділянки: для комерційних потреб;

площею 0,1549 га (кадастровий номер: :01:022:0010). Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, цільове призначення: для громадського призначення (т.1 а.с.16-20).

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про зареєстроване речове право на такі ділянки.

Як убачається із змісту Акту обстеження, під час обстеження встановлено, що на комунальних земельних ділянках розташовано належне ПП «ВКП «Бруст» нерухоме майно (частина інженерної споруди шламонакопичувача загальною площею 109 160,00 кв.м, яка складається із бетонних дамб, спеціального покриття нижньої частини, яке не дозволяє проникненню відходів у ґрунт, водовідведення, очистки). Дата державної реєстрації права власності на нерухоме майно: 22.09.2006, підстава: нотаріально посвідчений договір купівлі- продажу від 22.09.2006 № 3055, витяг з реєстру правочинів № 2923384 від 22.09.2006, акт приймання-передачі майна від 27.09.2006, реєстраційне посвідчення на об`єкти нерухомого майна, видане КП «ВООБТІ» від 29.09.2006 за реєстровим № 843. Аналогічні відомості містяться і в судових рішеннях по справах № 8/164-08, 13/116-08.

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформація про право власності відсутня.

У акті обстеження зазначено, що ПП «ВКП «Бруст» не здійснює нарахування і сплату місцевого податку за фактичне використання комунальних ділянок, на яких розташовані належні йому на праві приватної власності об`єкти нерухомості.

Також в акті обстеження зазначено, що рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 30.09.2021 за № 2339 затверджено Акт про визначення розміру збитків (безпідставно збережених коштів) у сумі 629 947,48 грн, що становить 1% від нормативної грошової оцінки, за використання комунальних ділянок в період з 22.09.2018 до 22.09.2021.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 02.08.2022 по справі № 902/303/22, яке набрало законної сили 01.09.2022, задоволено позов Вінницької міської ради та вирішено стягнути із ПП «ВКП «Бруст» кошти у зазначеному вище розмірі.

На виконання мирової угоди, затвердженої ухвалою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 22.02.2023 по справі № 902/303/22 щодо сплати збитків в термін до 30 грудня 2024 року, підприємством сплачено кошти в розмірі 314 976,00 грн (триста чотирнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят шість грн, 00 коп.).

За змістом Акту обстеження ПП «ВКП «Бруст» продовжує використовувати комунальні ділянки, на яких розташоване належне підприємству нерухоме майно, без оформлених документів та без сплати плати за землю за їх фактичне використання.

Із матеріалів справи вбачається, що на адресу відповідача було направлено вимогу від 03.06.2024 року № 37-00/010/138402 у якій позивач вимагав від відповідача сплатити плату за землю виходячи із розміру нормативної грошової оцінки комунальних ділянок загальною площею 0,8408 га із врахуванням періоду, який не було охоплено рішенням Господарського суду Вінницької області від 02.08.2022 по справі № 902/303/22, вжити заходів спрямованих на оформлення права користування чи власності на комунальні ділянки під об`єктами нерухомості, у порядку, передбаченому ст.ст. 123, 128 Земельного кодексу України та здійснити державну реєстрацію відповідного речового права на них, використовувати ділянки і прилеглу територію з дотриманням вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та Правил благоустрою Вінницької міської територіальної громади (затверджених рішенням міської ради від 22.05.2020 № 2254, із змінами), про виконання вимоги повідомити письмово департамент земельних ресурсів міської ради до 10 червня 2024 року.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вказану вимогу вручено відповідачу 06.06.2024 року (т.1 а.с.13-15).

05.06.2024 року на адресу відповідача направлено повідомлення № 37/00/010/138924 про виклик на засідання Комісії по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зазначений лист вручено відповідачу 07.06.2024 року (т.1 а.с.16-17).

16.07.2024 року на адресу відповідача направлено повторне повідомлення № 37/00/010/148231 про виклик на засідання Комісії по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зазначений лист вручено відповідачу 18.07.2024 року (т.1 а.с.18-19).

Рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 08.08.2024 року № 1913 «Про затвердження Актів про визначення збитків (безпідставно збережених коштів), заподіяних Вінницькій міській територіальній громаді» затверджено Акти про визначення розміру збитків (безпідставно збережених коштів), подані Комісією по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам, згідно з додатками 1 - 13 до цього рішення та ухвалено боржникам, зазначеним в додатках 1 - 12 до цього рішення, відшкодувати визначені збитки в повному обсязі не пізніше 30-ти денного терміну з дня прийняття даного рішення (т.1 а.с. 20-21).

Судом установлено, що рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 08.08.2024 року № 1913 затверджено, зокрема Акт про визначення розміру збитків (безпідставно збережених коштів) від 31.07.2024 року, складений Комісією по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам Вінницької міської ради (додаток 4 до рішення) (т.1 а.с.22-24).

У пунктах 1-2 Акту про визначення розміру збитків (безпідставно збережених коштів) від 31.07.2024 року (додаток 4 до рішення) зазначено, що земельна ділянка площею 0,6859 га, кадастровий номер :01:022:0009, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для комерційних потреб Автотехобслуговування), яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Липовецька, б/н (вул. Академіка Янгеля, 4) використовується Приватним підприємством «ВКП «Бруст» () з порушенням земельного законодавства без оформлення у встановленому порядку речового права на земельну ділянку, що підтверджується Актом №41 обстеження земельної ділянки Вінницької міської територіальної громади від 31.05.2024 року, складеним департаментом земельних ресурсів Вінницької міської ради.

У акті зазначено, що рішенням Господарського суду Вінницької області від 02.08.2022 по справі № 902/303/22 задоволено позов Вінницької міської ради про стягнення збитків (безпідставно збережених коштів), розмір яких визначено за період з 22.09.2018 р. до 22.09.2021 р. та ПП «ВКП «Бруст» на виконання рішення суду сплачуються кошти відповідно до мирової угоди в термін до 30.12.2024 р.

Відповідно до пункту 3 Акту про визначення збитків нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з інформацією та витягами із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, наданими Відділом №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області листом від 24.07.2024 р. №838/14-24, складає:

- 2021 рік- 17 129 756,34 грн,

- 2022 рік - 13 001 371,68 грн,

- 2023 рік - 14 951 577,43 грн (з урахування індексації НГО за 2022 рік),

- 2024 рік - 15 714 107,88 грн (з урахування індексації НГО за 2023 рік).

У пункті 4 Акту про визначення збитків зазначено, що станом на дату засідання Комісії до бюджету Вінницької міської територіальної громади за кодом доходів 18010500 (земельний податок з юридичних осіб) та 18010600 (орендна плата з юридичних осіб) протягом періоду, за який визначено розмір збитків, кошти від ПП «ВКП «Бруст» () не надходили.

Згідно пунктів 5-7 Акту розмір збитків визначено за період з 22.09.2021р. до 31.07.2024 р. (з 22.09.2021 р. до дати засідання Комісії). Цільове (функціональне) використання земельної ділянки - 03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для комерційних потреб - Автотехобслуговування). Розмір збитків (безпідставно збережених коштів), заподіяних Вінницькій міській територіальній громаді в особі Вінницької міської ради нараховано за 1043 дні (період з 22.09.2021р. до 31.07.2024 р.) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для комерційних потреб - Автотехобслуговування) у вигляді земельного податку у розмірі 1% та 1,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить: 603 226,80 гривень на підставі розрахунку департаменту земельних ресурсів Вінницької міської ради від 31.07.2024 року.

Згідно пункту 8 цього Акту сума збитків до сплати становить 603 226,80 гривень.

Також Рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 08.08.2024 року №1913 затверджено Акт про визначення розміру збитків (безпідставно збережених коштів) від 31.07.2024 року, складений Комісією по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам Вінницької міської ради (додаток 5 до рішення) (т.1 а.с.22-24).

У пунктах 1-2 Акту про визначення розміру збитків (безпідставно збережених коштів) від 31.07.2024 року (додаток 5 до рішення) зазначено, що земельна ділянка площею 0,1549 га, кадастровий номер :01:022:0010, цільове призначення: для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (Іншого громадського призначення), яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Липовецька, б/н (вул. Академіка Янгеля, 4) використовується Приватним підприємством «ВКП «Бруст» () з порушенням земельного законодавства без оформлення у встановленому порядку речового права на земельну ділянку, що підтверджується Актом №41 обстеження земельної ділянки Вінницької міської територіальної громади від 31.05.2024 року, складеним департаментом земельних ресурсів Вінницької міської ради.

У акті зазначено, що рішенням Господарського суду Вінницької області від 02.08.2022 по справі № 902/303/22 задоволено позов Вінницької міської ради про стягнення збитків (безпідставно збережених коштів), розмір яких визначено за період з 22.09.2018 р. до 22.09.2021 р. та ПП «ВКП «Бруст» на виконання рішення суду сплачуються кошти відповідно до мирової угоди в термін до 30.12.2024 р.

Відповідно до пункту 3 Акту про визначення збитків нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з інформацією та витягами із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, наданими Відділом №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області листом від 24.07.2024 р. №838/14-24, складає:

- 2021 рік - 3 868 492,87 грн,

- 2022 рік-822 131,75 грн,

- 2023 рік - 945 451,51 грн (з урахування індексації НГО за 2022 рік),

- 2024 рік - 993 669,54 грн (з урахування індексації НГО за 2023 рік).

У пункті 4 Акту про визначення збитків зазначено, що станом на дату засідання Комісії до бюджету Вінницької міської територіальної громади за кодом доходів 18010500 (земельний податок з юридичних осіб) та 18010600 (орендна плата з юридичних осіб) протягом періоду, за який визначено розмір збитків, кошти від ПП «ВКП «Бруст» () не надходили.

Згідно пунктів 5-7 Акту розмір збитків визначено за період з 22.09.2021р. до 31.07.2024 р. (з 22.09.2021 р. до дати засідання Комісії). Цільове (функціональне) використання земельної ділянки - 03.15 Для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (Іншого громадського призначення). Розмір збитків (безпідставно збережених коштів), заподіяних Вінницькій міській територіальній громаді в особі Вінницької міської ради нараховано за 1043 дні (період з 22.09.2021 р. до 31.07.2024 р.), для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (Іншого громадського призначення), у вигляді земельного податку у розмірі 1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить: 34 136,11 грн, на підставі розрахунку департаменту земельних ресурсів Вінницької міської ради від 31.07.2024 року.

Згідно пункту 8 цього Акту сума збитків до сплати становить 34 136,11 гривень.

Таким чином, за користування двома земельними ділянками відповідачу за період з 22.09.2021 р. до 31.07.2024 р. нараховано 637 362,91 гривень безпідставно збережених коштів.

Із матеріалів справи вбачається, що на адресу відповідача направлено лист від 14.08.2024 року №37/00/010/154635 з пропозицією здійснити у добровільному порядку сплату нарахованої суми збитків (безпідставно збережених коштів).

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зазначений лист вручено відповідачу 16.08.2024 року (т.1 а.с.28-29).

Також судом установлено, що відповідно до рішення Вінницької міської ради від 25.12.2015 року № 71 вулицю Фрунзе було перейменовано у вулицю Академіка Янгеля (т. 1 а.с.226-228).

З огляду на несплату відповідачем безпідставно збережених коштів за користування земельними ділянками площею 0,6859 га, кадастровий номер :01:022:0009, площею 0,1549 га, кадастровий номер :01:022:0010, що розташовані за адресою: м. Вінниця, вул. Липовецька, б/н (вул. Академіка Янгеля, 4) без правовстановлюючих документів у сумі 637 362,91 гривень за період з 22.09.2021 р. до 31.07.2024 р. позивач звернувся до суду з позовом про їх стягнення у примусовому порядку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Предметом позову у цій справі є матеріально - правова вимога про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі 637 362,91 гривень за фактичне користування відповідачем без правовстановлюючих документів земельними ділянками площею 0,6859 га, кадастровий номер :01:022:0009, площею 0,1549 га, кадастровий номер :01:022:0010, що розташовані за адресою: м. Вінниця, вул. Липовецька, б/н (вул. Академіка Янгеля, 4) за період з 22.09.2021 р. до 31.07.2024 р.

Відповідно до статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, що склалися між сторонами суд враховує таке.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Отже, законодавець розмежовує поняття земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності в залежності від правових підстав передання прав землекористування такими ділянками.

Згідно пунктів 274.1., 274.2. статті 274 Податкового кодексу України ставка податку за земельні ділянки, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки. Ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форм власності).

Положеннями пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України передбачено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Згідно пункту 284.1. статті 284 Податкового кодексу України Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Відповідно до підпунктів 288.5.1, 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Відповідно до положень статей 122, 123, 124 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Приписами частини 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди.

Згідно із частиною 1 статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20.

Згідно частини 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.

Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідків події.

У випадку використання землекористувачем сформованої земельної ділянки комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору оренди власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію вартості неотриманої орендної плати в порядку статті 1212 ЦК України.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

До моменту оформлення користувачем права оренди земельної ділянки відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Таким чином, із сукупного аналізу положень глави 15, статей 120, 125 ЗК України, статті 1212 ЦК України слідує, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати (земельного податку) є за своїм змістом кондикційними.

Відповідно до пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру земельного податку та орендної плати для земель державної і комунальної власності.

Частиною 2 статті 20 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Згідно з пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Таким чином, як положення Податкового кодексу України, так і законодавство про оцінку земель визнають належними доказами на обґрунтування нормативної грошової оцінки землі довідку, витяг з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, яка є об`єктом плати за землю та технічну документацію про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виготовлену компетентним органом.

Із матеріалів справи вбачається, що 22.09.2006 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Свириденком А.Б. за реєстровим №3055 посвідчено договір купівлі-продажу від 22.09.2006 року за яким ТОВ "Науково-дослідне інноваційне виробничо-технологічне бюро" продало, а ПП "ВКП "Бруст"" придбало за 128 000 грн. споруду шламонакопичувача загальною площею 109 160 кв.м, яка знаходиться у м. Вінниці по вул. Липовецькій, б/н.

Умовами пунктів 2, 6 договору купівлі-продажу передбачено, що земельна ділянка, на якій розташована споруда шламонакопичувача, не приватизована, право власності на відчужувану нерухомість переходить до покупця з моменту його державної реєстрації згідно діючого законодавства після повного розрахунку продавцем та складання акту приймання-передачі на вказане нерухоме майно (т.1 а.с.98-99).

Згідно акту приймання передачі від 27.09.2006 року на виконання умов договору ТОВ "Науково-дослідне інноваційне виробничо-технологічне бюро" передало, а ПП "ВКП "Бруст"" прийняло нерухоме майно, яке розташоване у м. Вінниці по вул. Липовецькій: споруду шламонакопичувача, загальною площею 109 160 кв.м. (т.1 а.с.100).

Як убачається із матеріалів справи, відповідно до реєстраційного посвідчення на об`єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам Комунальним підприємством Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації 29.09.2006 року зареєстровано за ПП "ВКП "Бруст" право власності на споруду шламонакопичувача загальною площею 109 160 кв.м за реєстровим №843 та внесенням запису в реєстрову книгу №15 (т. 1 а.с. 101).

Докази реєстрації права власності за відповідачем на зазначений об`єкт нерухомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у матеріалах справи відсутні.

Відсутність у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей щодо реєстрації за відповідачем права власності на нерухоме майно, що розташоване на спірних земельних ділянках вказаної обставини не спростовує, оскільки за змістом статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.

Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 925/1121/17, від 17.04.2019 у справі № 916/675/15.

Отже, відповідач є власником нерухомого майна набутого на підставі договору купівлі-продажу від 22.09.2006 року та зареєстрованого за відповідачем на підставі реєстраційного посвідчення від 29.09.2006 року.

Судом враховується, що нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, а тому використання відповідачем на праві приватної власності об`єкта нерухомості є неможливим без використання відповідної земельної ділянки.

Обставину розташування придбаного нерухомого майна на спірних земельних ділянках, а також обставину володіння нерухомим майном на праві власності за період нарахування безпідставно збережених коштів відповідач не спростував.

Судом установлено, що спірні земельні ділянки є сформованими, що підтверджують інформаційні довідки з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, що містяться у матеріалах справи.

У справах №922/1646/20 (постанова від 16 червня 2021 року), №922/3463/19 (постанова від 04 березня 2021 року), №922/2060/20 (постанова від 05 серпня 2022 року), №922/1717/20 (постанова від 04 жовтня 2022 року), у справі №922/519/20 (постанова від 16 листопада 2022 року) Верховний Суд із посиланням на положення статті 79-1 Земельного кодексу України викладав позицію, відповідно до якої для розрахунку безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою без оформленого права оренди має використовуватись площа сформованої земельної ділянки.

Із сукупності доказів, що містяться у матеріалах справи вбачається, що у періоді зазначеному в Актах визначення збитків з 22.09.2021 р. до 31.07.2024 р. земельні ділянки перебували у фактичному володінні і користуванні відповідача, проте у зазначений період право користування (оренди) чи інші речові права відповідачем на зазначені земельні ділянки зареєстровані не були.

Як убачається із матеріалів справи позивачем на адресу відповідача направлялися запрошення щодо участі в засіданні комісії по визначенню збитків, вимога про сплату безпідставно збережених коштів, які були отримані відповідачем.

Відповідачем суду не надано доказів надання відповіді на вимогу про сплату безпідставно збережених коштів або доказів сплати таких коштів.

Судом установлено, що доказів належного оформлення відповідачем права користування земельними ділянками за спірний період, державної реєстрації речового права, здійснення відповідачем плати за використання земельних ділянок за період з 22.09.2021 р. до 31.07.2024 матеріали справи не містять.

За таких обставин, відповідач (набувач) не сплачуючи орендну плату за користування земельними ділянками за відсутності укладеного договору оренди, фактично збільшив свої доходи, а позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати).

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наводив правовий висновок, що у разі користування сформованою земельною ділянкою комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору власник такої земельної ділянки може захистити своє право на компенсацію йому недоотриманої орендної плати у порядку статті 1212 ЦК України (постанови 19.09.2023 року у справі № 920/1149/21, від 09.02.2022 у справі №910/8770/19, від 08.09.2021 у справі №922/3524/19, від 09.11.2021 у справі №905/1680/20).

Зазначені правові висновки викладено також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц та від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, 09 листопада 2021 року у справі № 905/1680/20.

Оскільки відповідач, як фактичний користувач земельних ділянок без достатньої правової підстави за рахунок позивача, який є власником цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування ними, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на підставі статті 1212 ЦК України безпідставно збережених коштів є правомірними.

Із матеріалів справи вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,6859 га, кадастровий номер :01:022:0009 згідно з інформацією та витягами із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, наданими Відділом №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області складає:

- 2021 рік - 17 129 756,34 грн,

- 2022 рік - 13 001 371,68 грн,

- 2023 рік - 14 951 577,43 грн (з урахування індексації НГО за 2022 рік),

- 2024 рік - 15 714 107,88 грн (з урахування індексації НГО за 2023 рік).

У свою чергу, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,1549 га, кадастровий номер :01:022:0010 згідно з інформацією та витягами із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, наданими Відділом №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області складає:

- 2021 рік - 3 868 492,87 грн,

- 2022 рік-822 131,75 грн,

- 2023 рік - 945 451,51 грн (з урахування індексації НГО за 2022 рік),

- 2024 рік - 993 669,54 грн (з урахування індексації НГО за 2023 рік).

Приписами абзацу другого пункту 4.3. Положення "Про комісію по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам" у редакції затвердженій рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 10.10.2020 року № 2714 визначено, що при використанні земельної ділянки за відсутності рішення Вінницької міської ради про надання земельної ділянки у користування (оренду), збитки визначаються у розмірі земельного податку за ставкою, яка діяла в період виникнення збитків з урахуванням цільового (функціонального) використання земельної ділянки (т.1 а. с. 2-5-208).

Згідно Додатку № 9 до рішення Вінницької міської ради від 27.06.2018 року № 1231 "Про внесення змін до рішення міської ради від 23.01.2015 року № 1984 "Про встановлення місцевих податків і зборів та затвердження Порядків їх справляння" (зі змінами) з врахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 24.05.2017 року № 483 "Про затвердження форм типових рішень про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки" на 2019 та наступні роки для земель громадської забудови із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07) та цільовим призначенням для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (03.15) ставка земельного податку встановлена у розмірі 1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (т. 2 а. с. 31-39).

У свою чергу, згідно Додатку № 9 до рішення Вінницької міської ради від 25.06.2021 року № 469 "Про встановлення місцевих податків та зборів на території Вінницької міської територіальної громади та затвердження Порядків їх справляння" з урахуванням змін внесених рішенням Вінницької міської ради від 24.06.2022 року № 1085 для земель громадської забудови із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07) ставка земельного податку встановлена у розмірі 1,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та для земель із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (03.15) ставка земельного податку встановлена у розмірі 1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (т. 1 а. с. 180-182, 191-194).

Із урахуванням зазначених рішень Вінницької міської ради, розрахунок безпідставно збережених коштів здійснено позивачем у розмірі ставки земельного податку, що діяла у періоді нарахування від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що відповідає положенням статті 271, пункту 284.1 статті 284, пункту 286.1. статті 286, пункту 287.1. статті 287, підпунктів 288.5.1 та 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України.

Доводи відповідача щодо відсутності витягів про нормативну грошову оцінку земельних ділянок за 2023, 2024 роки судом відхиляються, оскільки у матеріалах справи містяться витяги про нормативну грошову оцінку земельних ділянок за 2021, 2022 роки.

Пунктом 271.2 статті 271 Податкового кодексу України визначено, що рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Отже, нормативна грошова оцінка земель встановлюється шляхом затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, яка здійснюється відповідною сільською, селищною, міською радою.

Судом установлено, що рішенням 10 сесії 8 скликання Вінницької міської ради № 501 від 25.06.2021 року, затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки в межах міста Вінниці, розроблену ТОВ «Інститут землеустрою та земельно-правових відносин». Введено в дію нормативну грошову оцінку земель в межах міста Вінниці з 01.01.2022 року, на підставі затвердженої, відповідно до пункту 1 даного рішення, технічної документації з нормативної грошової оцінки земель в межах міста Вінниці.

Зазначене рішення розміщене у відкритому доступі за посиланням: https://2021.vmr.gov.ua/Docs/CityCouncilDecisions/2021/%E2%84%96501%2025-06-2021.pdf

Позивачем обгрунтовано визначено розмір безпідставно збережених коштів за період 2023-2024 роки з урахуванням витягу про розмір нормативної грошової оцінки земельних ділянок за 2022 рік та визначеного розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок за 2023, 2024 роки із застосуванням значення коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель за 2023 рік (1,051) та відповідно значення коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель за 2024 рік (1,12) повідомлених Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру на виконання статті 289 ПК України (т.1 а.с. 212-215).

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок безпідставно збережених відповідачем коштів, суд установив, що вказаний розрахунок є вірним та відповідає фактичним обставинам справи.

Доводи відповідача, що належне йому нерухоме майно не знаходиться за адресою розміщення спірних земельних ділянок суд відхиляє, оскільки належних доказів на підтвердження таких обставин відповідачем суду не надано.

Суд звертає увагу, що на адресу відповідача направлялося повідомлення щодо обстеження земельних ділянок, запрошення щодо участі у засіданні комісії із визначення розміру збитків на які відповідач не реагував та не повідомляв власнику земельних ділянок обставин, що спростовують підстави для нарахування безпідставно збережених коштів за фактичне користування земельними ділянками.

Судом також враховано, що рішенням Господарського суду Вінницької області від 02 серпня 2022 р. у справі № 902/303/22 було стягнуто з Приватного підприємства "ВКП "Бруст" на користь Вінницької міської ради 629 947,48 грн. безпідставно збережених коштів за користування земельними ділянками за період з 22.09.2018 року по 22.09.2021 року.

Під час розгляду справи №902/303/22 судом було встановлено, що Приватне підприємство "ВКП "Бруст" використовує земельні ділянки комунальної власності загальною площею 0,8408 га, із них: площею 0,6859 (кадастровий номер :01:022:0009) та площею 0,1549 га (кадастровий номер :01:022:0010), що розташовані за адресою: м. Вінниця, вул. Липовецька, б/н, вул. Академіка Янгеля, 4 та на ділянках розташоване належне Приватному підприємству "ВКП "Бруст" нерухоме майно (частина інженерної споруди шламонакопичувача площею 109 160 кв.м., яка складається із бетонних дамб, спеціального покриття нижньої частини, яке не дозволяє проникненню відходів у ґрунт, водовідведення, очистки).

Під час розгляду справи № 902/303/22 судом установлено, що позивачем правомірно заявлено позов щодо стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів за користування комунальними земельними ділянками загальною площею 0,8408 га, із них: площею 0,6859 (кадастровий номер :01:022:0009) та площею 0,1549 га (кадастровий номер :01:022:0010), що розташовані за адресою: м. Вінниця, вул. Липовецька, б/н, вул. Академіка Янгеля, 4.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2023 року за наслідками апеляційного перегляду рішення Господарського суду Вінницької області від 02 серпня 2022 р. у справі № 902/303/22 затверджено мирову угоду сторін по справі № 902/303/22.

Згідно пункту 1.1. мирової угоди, затвердженої судом Приватне підприємство "ВКП "Бруст" повністю визнало вимоги Вінницької міської ради щодо стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельними ділянками за період з 22.09.2018 року по 22.09.2021 року в сумі 629 947,48 грн. (шістсот двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот сорок сім гривень 48 коп.), і зобов`язалося повністю сплатити вказану суму Вінницькій міській раді порядку визначеному цим пунктом.

Отже доводи відповідача щодо різного місцезнаходження належного йому нерухомого майна по вулиці Липовецькій та спірних земельних ділянок по вулиці Фрунзе, 4 (Академіка Янгеля, 4) є суперечливими та судом відхиляються.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з Приватного підприємства "ВКП "Бруст" на користь Вінницької міської ради безпідставно збережених коштів у розмірі 637 362,91 гривень за користування без правовстановлюючих документів земельною ділянкою площею 0,6859 га, кадастровий номер :01:022:0009 та земельною ділянкою площею 0,1549 га, кадастровий номер :01:022:0010 за період з 22.09.2021 р. до 31.07.2024 р. є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Положеннями частин 1-4 статті 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно вимог частини 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Згідно статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини 1-2 статті 86 ГПК України).

Під час розгляду справи, судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, у тому числі подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи викладене, суд не надає детальної відповіді на кожний аргумент та довід учасників справи, оскільки такі доводи та аргументи не впливають на висновки суду у цій справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено правомірність здійсненого нарахування та розмір заявлених до стягнення коштів, відповідачем не спростовано позовних вимог, а судом не виявлено на підставі наявних доказів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат судом враховано таке.

Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно вимог статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, витрати по сплаті судового збору у розмірі 9 560,44 гривень покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "ВКП "Бруст" (21000, Вінницька обл., місто Вінниця, вулиця Космонавтів, будинок 51, квартира 27, ідентифікаційний код юридичної особи 34542461) на користь Вінницької міської ради (21050, Вінницька обл., місто Вінниця, вулиця Соборна, будинок 59, ідентифікаційний код юридичної особи 25512617) 637 362,91 гривень (шістсот тридцять сім тисяч триста шістдесят дві гривні, 91 копійку) безпідставно збережених коштів за користування комунальною земельною ділянкою площею 0,6859 га з кадастровим номером :01:022:0009 та комунальною земельною ділянкою площею 0,1549 з кадастровим номером :01:022:0010 та 9 560,44 (дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят гривень, 44 копійки) судових витрат на сплату судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Згідно з приписами статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Відповідно до положень частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник судового рішення направити учасникам справи до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.

Повне рішення складено 18 квітня 2025 р.

Суддя Шамшуріна М.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2,3 - сторонам до електронного кабінету у системі ЄСІТС.