РІШЕННЯ

Іменем України

08 квітня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/1165/24
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., за участю секретаря судового засідання Хіловської І.Д., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Носівка Агро, вул. Мринський шлях, 95А, м. Носівка, Ніжинський район, Чернігівська область, 17100, код 34593872

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Норія Грейн, вул. Дружби, 2-В, с. Серединка, Чернігівський район, Чернігівська область, 15573, код 39846948

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, - Приватне акціонерне товариство Чернівецький олійно-жировий комбінат, вул. Ярослава Мудрого, 17, м. Чернівці, 58007,

про стягнення 1518519,91 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Решодько І.М., адвокат, ордер серія АА №1520736 від 19.12.2024;

від відповідача: Батюсь Т.В., адвокат, ордер серія АА №1427013 від 03.04.2024 (поза межами суду);

від третьої особи: не прибув

В С Т А Н О В И В:

20.12.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю Носівка Агро через систему «Електронний суд» звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Норія Грейн збитків у сумі 1416268,28 грн, з яких 1393371,00 грн вартості соняшника, замість якого видано соняшник неналежної якості з перевищенням вмісту смітної домішки; 13697,48 грн вартості послуг із зберігання соняшника, замість якого видано соняшник неналежної якості з перевищенням вмісту смітної домішки; 9199,80 грн вартості послуг із відпуску соняшника, замість якого видано соняшник неналежної якості з перевищенням вмісту смітної домішки; 15257,15 грн 3 % річних та 68172,22 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором складського зберігання зерна № НГ/101022 від 25.01.2023, що спричинило втрату якісних показників зерна соняшника (підвищення його сміттєвої домішки), переданого на складське зберігання згідно із складськими квитанціями № 88 від 02.02.2023, № 89 від 07.02.2023 та договорами цесії № 1 від 03.05.2023 та № 3 від 14.11.2024.

У позовній заяві позивач просив суд залучити до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Приватне акціонерне товариство Чернівецький олійно-жировий комбінат (код 00373959), обґрунтовуючи клопотання тим, що 14.11.2024 між позивачем та Приватним акціонерним товариством Чернівецький олійно-жировий комбінат укладено договір цесії № 3 від 03.05.2023 про відступлення права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю Норія Грейн за Договором складського зберігання від 25.01.2023 № НГ/101022 та складських квитанцій серія БВ № 105947 від 07.02.2023 та серія БВ № 105946 від 02.02.2023.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 30.12.2024 на підставі статті 174 Господарського процесуального кодексу України вказану позовну заяву залишено без руху.

07.01.2025 в межах строку, встановленого ухвалою суду від 30.12.2024, позивачем через систему Електронний суд подано заяву про усунення недоліків від 07.01.2025, у якій позивачем уточнено складові частини позову, заявлені ним до стягнення у даній справі: 1393371,00 грн вартості соняшника, замість якого видана смітна домішка; 13697,48 грн вартості послуг із зберігання соняшника, замість якого видана смітна домішка; 9199,80 грн вартості послуг із відпуску соняшника, замість якого видана смітна домішка; 9462,00 грн 3 % річних та 92789,63 грн інфляційних втрат. Позивачем додано договір складського зберігання № НГ/101022 від 25.01.2023 та додатки № 1 та № 2 до договору.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 10.01.2025 відкрите загальне позовне провадження у справі №927/1165/24, підготовче засідання призначене на 04.02.2025, 13:00; до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача залучене Приватне акціонерне товариство Чернівецький олійно-жировий комбінат (вул. Ярослава Мудрого, 17, м. Чернівці, 58007, ); учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті (доставлені учасникам справи до їх електронних кабінетів в ЄСІТС 10.01.2025 о 14:21, що підтверджується довідками про доставку електронного листа).

16.01.2025 від відповідача через систему «Електронний суд» надійшла письмова заява про передачу справи за підсудністю до іншого суду, у якій відповідач з огляду на приписи ч.1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України просить суд передати справу за встановленою підсудністю до Господарського суду м. Києва, посилаючись на те, що цей спір не стосується нерухомого майна (місця зберігання елеватору), зобов?язання зі сплати (повернення) грошових коштів не є такими, які належать через їх особливість виконувати тільки в певному місці, а тому відсутні підстави для застосування ч.3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України. Додатково зазначає, що позивачем у позовній заяві зазначено адресу місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю Норія Грейн: вул. Дружби, 2-В, с. Серединка, Чернігівський район, Чернігівська область, 15573, проте дана адреса не відповідає відомостям з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, за даними якого місцезнаходженням відповідача є: м. Київ, б. Лесі Українки, будинок 24Б, квартира 4.

22.01.2025 від відповідача через систему "Електронний Суд" у встановлений судом строк надійшов відзив на позов, у якому відповідач зазначив, що ПрАТ Чернівецький олійно-жировий комбінат, будучи обізнаним з судовим рішенням апеляційної інстанції у справі №927/240/24, яке набуло законної сили, уклав з позивачем Договір цесії №3 від 14.11.2024 та відступив позивачеві неіснуюче зобов?язання. На думку відповідача, позову даній справі має ознаки завідомо безпідставного, Договір цесії від 14.11.2024 є неукладеним, а у позивача відсутнє порушене право, що є самостійною підставою для відмови у позові.

27.01.2025 від позивача у належний строк через систему "Електронний Суд" надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначив, що відповідач не надав жодних доказів, які б спростували факт відвантаження ним ПрАТ Чернівецький олійно-жировий комбінат соняшника неналежної якості з перевищенням вмісту смітної домішки (3,78% при максимально-допустимих 3,0%); розмір збитків останнього в сумі 1393371,00 грн підкріплено належними доказами; факт порушення зобов?язань відповідачем встановлено постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2024 у справі №927/240/24, тому ця обставина не потребує додаткового доведення. Позивач звертає увагу на те, що у постанові апеляційної інстанції у справі №927/240/24 відхилено аргументи відповідача щодо посилання на п. 3.2.2., 5.11., 5.14., 6.3. Договору складського зберігання № НГ/101022 від 25.01.2023. За доводами позивача, показник смітної домішки, який не повинен перевищувати 3% передбачено безпосередньо Договором складського зберігання № НГ/101022 та ДСТУ 7011:2009. Вимоги позивача про відшкодування збитків внаслідок повернення з складського зберігання соняшника неналежної якості прямо передбачені п. 1.2. Договору. Остаточний акт-розрахунок №СР00000003 підписано 13.04.2023, Договір цесії №3 укладено 14.11.2024, тобто передано чинне (не майбутнє право вимоги) зобов?язання щодо повернення зерна належної якості.

Ухвалами суду від 30.01.2025 задоволено заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Норія Грейн від 27.01.2025 та Товариства з обмеженою відповідальністю Носівка Агро від 30.01.2025 про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції; призначено проведення підготовчого засідання на 04.02.2025 у режимі відеоконференції, з використанням власних технічних засобів.

31.01.2025 від третьої особи у належний строк через систему "Електронний Суд" надійшли письмові пояснення щодо позову або відзиву, у яких третя особа просить задовольнити позов та провести розгляд справи без участі її представника.

У підготовчому засіданні 04.02.2025 прийняли участь повноважні представники позивача та відповідача у режимі відеоконференції поза межами суду.

Третя особа у підготовче засідання 04.02.2025 не прибула.

Подані відзив на позов, відповідь на відзив та письмові пояснення залучено до матеріалів справи. Клопотання третьої особи про розгляд справи без участі її представника задоволено судом, оскільки участь у судовому засіданні є процесуальним правом сторони.

Щодо поданої відповідачем заяви про передачу справи за підсудністю до іншого суду суд зазначає таке.

Представник відповідача підтримала заяву від 16.01.2025 про передачу справи за підсудністю до Господарського суду м. Києва із зазначених у ній підстав.

Представник позивача зазначив, що відповідно до п. 2.1. Договору поставки № 440067 від 24.01.2023 товар поставляється покупцю за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Серединка, вул. Дружби, 2В (елеватор); позовна заява на містить відомостей щодо підсудності даного спору; щодо зміни адреси місцезнаходження відповідача не знав. Стосовно вирішення питання підсудності даного спору покладається на розсуд суду. Додатково представник позивача зазначив, що виходячи з умов п. 2.1. Договору поставки позивач (постачальник) відвантажує зерно належної якості в місці зернового складу (елеватору), яке є місцем виконання зобов?язання; виконання обов?язку з відшкодування збитків може бути у будь-якому місці; спір виник з Договору складського зберігання зерна № НГ/101022 від 25.01.2023, який передбачає обов?язок відповідача відвантажити зерно належної якості.

Виходячи з умов п. 2.1. Договору поставки № 440067 від 24.01.2023, товар за Договором поставляється покупцю партіями на умовах EXW франко-елеватор ТОВ «Норія Грейн» (міжнародні правила тлумачення торгових термінів Інкотермс у редакції 2010 року) за адресою: Чернігівська обл., Чернігівський р-н, с. Серединка, вул. Дружби 2-В (далі елеватор). При виникненні розбіжностей між базисними умовами поставки і умовами цього Договору перевагу мають умови Договору.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

З урахуванням умов Договору поставки № 440067 від 24.01.2023 місце поставки товару є місцем виконання договору поставки, тому суд доходить висновку про те, що під час звернення з даним позовом до Господарського суду Чернігівської області позивачем правила підсудності порушені не були і підстави для передачі справи за підсудністю до іншого суду відсутні.

За результатами дослідження заяви та обставин справи суд протокольно відмовив у задоволенні заяви відповідача від 16.01.2025 у справі 927/1165/24 про передачу справи за підсудністю до іншого суду за необґрунтованістю.

У підготовчому засіданні 04.02.2025 суд протокольно закрив підготовче провадження у справі № 927/1165/24 та призначив справу до судового розгляду по суті на 04.03.2025, 13:10, про що третя особа повідомлена ухвалою суду від 04.02.2025 (ухвала суду доставлена учасникам справи до їх електронних кабінетів в ЄСІТС 05.02.2025 о 02:45, що підтверджується довідками про доставку електронного листа).

Ухвалою суду від 03.03.2025 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Носівка Агро від 28.02.2025 про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції; призначено проведення судового засідання на 04.03.2025 у режимі відеоконференції, з використанням власних технічних засобів.

У судовому засіданні 04.03.2025 прийняли участь повноважні представники позивача та відповідача. Третя особа у судове засідання 04.03.2025 не прибула, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином.

У судовому засіданні 04.03.2025 суд розпочав розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 04.03.2025 судом постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 18.03.2025, 13:00, про що третю особу повідомлено ухвалою суду від 04.03.2025 (ухвала суду доставлена третій особі до її електронного кабінету в ЄСІТС 04.03.2025 о 21:21, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа).

12.03.2025 від позивача через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення, у яких позивач зазначив про те, що відповідач повернув зерно з перевищенням показників смітної домішки; різниця склала 0,78%, тобто в порушення умов договору відповідачем замість зерна соняшника відповідної якості надано зерно із смітною домішкою у кількості 0,78% від кількості відвантаженого зерна. Збитки, які зазнала третя особа, виникли безпосередньо внаслідок порушення зобов?язань відповідача щодо відвантаження зерна належної якості. За доводами позивача наявні всі складові для відшкодування збитків. Загальний розмір збитків становить 1393371,00 грн виходячи з ринкової вартості соняшнику на момент подачі позову. Діюче (не майбутнє право вимоги) зобов?язання щодо повернення зерна належної якості передано позивачу за договором цесії №3 від 14.11.2024; тобто до позивача перейшло від третьої особи право вимоги, що стосується виконання відповідачем договору складського зберігання №НГ/101022 від 25.01.2023, в тому числі вимоги про відшкодування збитків; відповідач повинен сплатити позивачу 1393371,00 грн збитків.

17.03.2025 від позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про розподіл судових витрат, у якій представник позивача зазначив, що розрахунок судових витрат на оплату правничої допомоги та відповідні докази будуть подані протягом 5 днів з дня ухвалення судом рішення у справі, у зв?язку з чим просить здійснити розподіл судових витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

У судовому засіданні 18.03.2025 прийняли участь повноважні представники позивача та відповідача. Третя особа у судове засідання 18.03.2025 не прибула, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином.

У судовому засіданні 18.03.2025 оголошено перерву до 01.04.2025, 13:30 у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою у Чернігівській області.

У судовому засіданні 01.04.2025 прийняли участь повноважні представники позивача та відповідача. Третя особа у судове засідання 01.04.2025 не прибула.

У судовому засіданні 01.04.2025 суд оголосив перерву до 08.04.2025, 14:00, про що третю особу повідомлено ухвалою суду від 01.04.2025 (ухвала суду доставлена третій особі та іншим учасникам справи до їх електронного кабінету в ЄСІТС 01.04.2025 о 23:55, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа).

У судовому засіданні 08.04.2025 прийняли участь повноважні представники позивача та відповідача. Третя особа у судове засідання 08.04.2025 не прибула, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином.

У судовому засіданні 08.04.2025 суд продовжив розгляд справи по суті.

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень учасникам судового процесу створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

24.01.2023 між Приватним акціонерним товариством Чернівецький олійно-жировий комбінат (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Ніжин Агро (постачальник) укладений договір поставки № 440065, за п. 1.1. якого постачальник передав, а покупець прийняв й оплатив соняшник (з високим вмістом олеїнової кислоти), що відповідає за якістю ДСТУ 7011:2009, з показниками якості не гіршими, ніж визначені п. 2.5. Договору, в кількості 3249 т +/- 5,00 % за вибором постачальника. Ціна за одиницю товару (з ПДВ) склала 14626,00 грн, що еквівалентно на дату укладення Договору 399,96 доларів США за курсом 3656,86 грн за 100 доларів США.

24.01.2023 між Приватним акціонерним товариством Чернівецький олійно-жировий комбінат (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Носівка Агро (постачальник) укладений Договір поставки № 440067, за п. 1.1. якого постачальник передав, а покупець прийняв й оплатив соняшник (з високим вмістом олеїнової кислоти), що відповідає за якістю ДСТУ 7011:2009, з показниками якості не гіршими, ніж визначені п. 2.5. даного Договору, в кількості 3355 т +/- 5,00 % за вибором постачальника. Ціна за одиницю товару (з ПДВ) 14626,00 грн, що еквівалентно на дату укладення Договору 399,96 доларів США за курсом 3656,86 грн за 100 доларів США.

Пунктами 2.1. договорів поставки від 24.01.2023 № 440065, № 440067 визначено, що товар за Договорами поставляється покупцю партіями на умовах EXW франко-елеватор ТОВ "Норія Грейн" (міжнародні правила тлумачення торгових термінів Інкотермс у редакції 2010 року) за адресою: Чернігівська обл., Чернігівський р-н, с. Серединка, вул. Дружби 2-В (далі елеватор). При виникненні розбіжностей між базисними умовами поставки і умовами Договору перевагу мають умови Договору. Поставка всієї партії товару за даними Договорами здійснюється в термін до 31.01.2023 включно.

За п. 2.5. Договорів поставки від 24.01.2023 № 440065, № 440067 базисні показники товару, за які буде проводитись розрахунок, включає, зокрема, засміченість у розмірі 3%.

Відповідно до п. 4.1. Договорів поставки від 24.01.2023 № 440065, № 440067 товар здається постачальником і приймається покупцем, зокрема, за якістю відповідно до показників лабораторії Товариства з обмеженою відповідальністю "Норія Грейн", зазначених в аналізній картці та з урахуванням показників, передбачених п. 2.5. даних Договорів.

На підставі видаткової накладної № 3 від 02.02.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю Ніжин Агро передало Приватному акціонерну товариству Чернівецький олійно-жировий комбінат соняшник у кількості 3249 тон 079 кг на суму 47521012,56 грн.

На підставі видаткової накладної № 4 від 07.02.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю Носівка Агро передало Приватному акціонерну товариству Чернівецький олійно-жировий комбінат Чернівецький ОЖК соняшник у кількості 3354 тони 783 кг на суму 49067076,96 грн.

25.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю Норія Грейн (зерновий склад) та Приватним акціонерним товариством "Чернівецький олійно-жировий комбінат" (поклажодавець) укладений Договір № НГ/101022 складського зберігання зерна, за п. 1.1. якого поклажодавець передав зерновому складу сільськогосподарську продукцію (надалі зерно) за фактичною вагою в кількості, що визначена на автомобільних вагах зернового складу при прийманні і засвідчується відповідними складськими документами, а зерновий склад прийняв зерно, надає спектр послуг із зберігання, очищення та/або сушіння зерна згідно з вимогами цього Договору (пункти 2.4., 7.1.), за умови що ці послуги покращують якість зерна або залишають її на тому ж рівні.

Пунктом 2.1. Договору № НГ/101022 складського зберігання зерна від 25.01.2023 визначено, що зерновий склад приймає від поклажодавця зерно фактичної якості, але не вище обмежувальних показників, встановлених договором (п. 2.2).

Пунктом 2.2. Договору № НГ/101022 складського зберігання зерна від 25.01.2023 визначено, що зерно передається зерновому складу на зберігання в наступній кількості та за обмежувальними показниками якості: соняшник вологість до 17%, олійна домішка до 15%, смітна домішка до 10%, маса партії визначається згідно складських квитанцій.

За п. 2.4. Договору № НГ/101022 складського зберігання зерна від 25.01.2023 (у редакції додаткової угоди № 1) для забезпечення якісного збереження зерна зерновий склад за рахунок поклажодавця проводить очистку від смітної домішки, сушіння та інші заходи (доочистка, тощо) за тарифами, зазначеними у Договорі (додаток 1) до наступних показників: вологість не більше 8,0 %, смітна домішка не більше 3,0 %.

Пунктом 2.8. Договору № НГ/101022 складського зберігання зерна від 25.01.2023 сторони погодили, що у разі виникнення спорів щодо якості зерна поклажодавець має право провести за свій рахунок незалежну перевірку якості зерна із залученням Державного центру сертифікації і експертизи зерна та продуктів його переробки, або в будь-якій погодженій сторонами акредитованій (атестованій) лабораторії відповідно до розділу IV Вирішення спірних питань за наявності розбіжності при визначенні якості зерна, визначеному в Інструкції про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах № 661 від 13.10.2008 року (далі по тексту Інструкції № 661).

Відповідно до п. 3.1.2. Договору № НГ/101022 складського зберігання зерна від 25.01.2023 для проведення розрахунків за приймання, доробку та частково зберігання зерна застосовується умовно-залікова маса зерна. Умовно-залікова маса зерна це фізична маса зерна, зменшена на розрахункову величину маси відхилень до кондицій вмісту вологи та смітної домішки в зерні, що зазначені в п 2.4. цього Договору. Залікова вага використовується при розрахунку послуг зберігання до моменту оформлення та надання ВТЛ Зернового складу актів доробки/сушіння. Надалі розрахунок послуг зберігання і відвантаження розраховується згідно з цими актами. Зерновий склад по закінченню оперативної доби не пізніше наступного робочого дня після приймання зерна на підставі реєстру форми ЗХС-З виписує поклажодавцю складську квитанцію, яку поклажодавець зобов`язаний отримати від зернового складу. За окремим замовленням поклажодавця зерновий склад виписує складське свідоцтво.

Зерновий склад виписує складські документи, де вказуються маса прийнятого на зберігання зерна, фізична маса прийнятого на зберігання зерна, залікова маса та якісні показники згідно з реєстром та аналізною карткою.

Складські документи видаються зерновим складом виключно власнику зерна поклажодавцю при пред`явленні оригіналу документу, що посвідчує особу або його уповноваженому представнику за наявності довіреності із зазначенням повноважень на отримання відповідного складського документу його представником. Оригінал довіреності на ім`я представника надається зерновому складу.

За п. 3.1.5. Договору №НГ/101022 складського зберігання зерна від 25.01.2023 зерновий склад після закінчення строку зберігання або після отримання вимоги поклажодавця про відпуск / переоформлення зерна, зобов`язаний повернути поклажодавцеві зерно у стані, передбаченому Договором, у кількості з урахуванням: доробки та сушіння; природних витрат при зберіганні згідно з нормами, указаними в додатку № 3; очистки / додаткової очистки зерна від сміттєвої домішки.

Відповідно до п. 5.5. Договору №НГ/101022 складського зберігання зерна від 25.01.2023 при виникненні розбіжностей при прийманні чи відвантаженні за якістю зерна кожна зі сторін має право звернутися в Державний центр сертифікації і експертизи зерна та продуктів його переробки (далі незалежна лабораторія) або будь-яку іншу погоджену сторонами сертифіковану (атестовану) лабораторію для проведення аналізів якості зерна. При зверненні в незалежну лабораторію проби зерна повинні бути відібрані в присутності обох сторін з обов`язковим складанням акту та опломбуванням зразків.

При вивантаженні зерна зерновим складом відвантаження здійснюється за фактичними показниками якості, сформованими відповідно до загальної партії соняшника, що зберігається на зерновому складі, але не гіршими, ніж встановлені ДСТУ 7011:2009 (п. 5.7. Договору №НГ/101022 складського зберігання зерна від 25.01.2023).

Пунктом 6.4. Договору №НГ/101022 складського зберігання зерна від 25.01.2023 сторони погодили, що в разі втрати зерна або погіршення якості зерна, переданого на зберігання, зерновий склад повинен покрити збитки поклажодавця, окрім умов, визначених п. 6.7. даного Договору.

Виходячи з умов пунктів 8.15., 8.16. Договору №НГ/101022 складського зберігання зерна від 25.01.2023 сторони домовились керуватися Інструкцією про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах (затвердженою наказом Мінагрополітики України 13.10.2008 № 661, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 18.11.2008 № 1111/15802, до моменту набрання законної сили нового нормативного акту (інструкції)) про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах у новій редакції на законодавчому рівні. З моменту набрання чинності нормативним актом (інструкцією), який буде регулювати ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах, сторони будуть керуватися таким нормативним актом (інструкцією) відповідно до норм чинного законодавства.

Сторони домовилися про те, що факсимільні та електронні (в тому числі скановані) копії документів (договору, заявок, інструкцій, рахунків, актів, відомостей, листів (у тому числі листування між представниками сторін), претензій, вимог, актів звірки, довідок), переданих за допомогою електронної пошти (E-mail), мають юридичну силу оригіналу та використовуються сторонами як достовірні і належні документи (у тому числі і в судах).

На виконання умов Договору № НГ/101022 складського зберігання зерна від 25.01.2023 Приватне акціонерне товариство "Чернівецький олійно-жировий комбінат" (поклажодавець) передав Товариству з обмеженою відповідальністю Норія Грейн (зерновому складу) соняшник загальною кількістю 6603,862 т з базисними показниками якості, зокрема: вологість 8 %; сміттєва домішка 3 %, на підтвердження чого позивачем надано:

- складську квитанцію БВ № 105946, за № 88 від 02.02.2023 з відомостями про передачу 3249079 кг зерна, сміттєва домішка 3%;

- складську квитанцію БВ № 105947, за № 89 від 07.02.2023 з відомостями про передачу 3354783 кг зерна, сміттєва домішка 3%.

За актом прийому-передачі від 02.02.2023 (підписаним Товариством з обмеженою відповідальністю Ніжин Агро, Приватним акціонерним товариством "Чернівецький олійно-жировий комбінат" та Товариством з обмеженою відповідальністю Норія Грейн) Товариство з обмеженою відповідальністю Ніжин Агро передало Товариству з обмеженою відповідальністю Норія Грейн соняшник у кількості 3249 тонн 079 кг за складською квитанцією БВ № 105945 від 02.02.2023 (допущена описка в номері, правильно БВ № 105946); у вказаному акті зазначено: «підтверджує елеватор» та міститься підпис з зазначенням, що його вчинено Лободою Я.М.».

За актом прийому-передачі від 07.02.2023, підписаним Товариством з обмеженою відповідальністю Носівка Агро, Приватним акціонерним товариством "Чернівецький олійно-жировий комбінат" та Товариством з обмеженою відповідальністю Норія Грейн, Товариство з обмеженою відповідальністю Носівка Агро передало Товариству з обмеженою відповідальністю Норія Грейн соняшник у кількості 3354 тонни 783 кг, на основі складської квитанції БВ №105947 від 07.02.2023; у вказаному акті зазначено: «підтверджує елеватор» та міститься підпис з зазначенням, що його вчинено ОСОБА_1 ».

Передача здійснювалась шляхом переоформлення соняшника, який належав іншим поклажодавцям (Товариству з обмеженою відповідальністю Ніжин Агро та Товариству з обмеженою відповідальністю Носівка Агро) та зберігався безпосередньо на зерновому складі Товариства з обмеженою відповідальністю Норія Грейн, шляхом його купівлі Приватним акціонерним товариством Чернівецький олійно-жировий комбінат за договорами поставки від 24.01.2023 № 440065 та № 440067.

За доводами позивача при відвантаженні зерна з зернового складу виявлена низька якість зерна (показник смітної домішки (засміченості) зерна перевищував базисні показники, що підтверджується посвідченнями про якість зерна, актами спільного відбору проб та визначення якості №№ 1 - 33, складеними за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Норія Грейн") на момент відвантаження зерна партіями з зерноскладу в період з 13.02.2023 по 13.04.2023.

Згідно з актом - розрахунком Товариства з обмеженою відповідальністю "Норія Грейн" № СР00000003 від 13.04.2023 остаточні показники кількості та якості відвантаженого товару, а саме кількість - 6552600 кг, смітна домішка - 3,78%, що становить різницю між допустимою (3%) - 0,78%. Акт-розрахунок № СР00000003 від 13.04.2023 підписаний Товариством з обмеженою відповідальністю "Норія Грейн" в особі керівника О. Костюк та Приватним акціонерним товариством Чернівецький олійно-жировий комбінат і скріплений їх печатками.

03.05.2023 між Приватним акціонерним товариством Чернівецький олійно-жировий комбінат (цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю Ніжин Агро (цесіонарій), укладений договір цесії № 1, за пунктами 1.1. - 1.3. якого цедент відступив, а цесіонарій набув права вимоги, належні цеденту відповідно до договору складського зберігання № НГ/101022 від 25.01.2023 на умовах даного Договору.

За договором цесії цесіонарій одержує право замість цедента вимагати від Товариства з обмеженою відповідальністю Норія Грейн (далі боржник), повернення коштів, сплати штрафних санкцій, відшкодування збитків та упущеної вигоди, втрати, пошкодження, погіршення якості тощо, пов`язаних із порушенням та/або неналежним виконанням боржником основного договору, а саме зі зберігання, очищення та/або сушіння (інших послуг) соняшнику для виробництва олеїнової кислоти, переданого боржнику за складською квитанцією БВ №105947 від 07.02.2023.

Додатковою угодою № 1 від 30.12.2023 до договору цесії №1 від 03.05.2023 (оригінал якої оглянутий судом у судовому засіданні 05.06.2024) п. 1.2. договору цесії викладений в новій редакції, за якою цесіонарій одержує право замість цедента вимагати від Товариства з обмеженою відповідальністю Норія Грейн (боржника), повернення коштів, сплати штрафних санкцій, відшкодування збитків та упущеної вигоди, втрати, пошкодження, погіршення якості тощо, що пов`язані із порушенням та/або неналежним виконанням боржником основного договору, а саме зі зберігання, очищення, та/або сушіння (інших послуг) соняшника для виробництва олеїнової кислоти, переданого боржнику за складськими квитанціями серії БВ № 105947 від 07.02.2023 № 89 та БВ № 105946 від 02.02.2023 № 88.

До цесіонарія переходять права цедента в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, включаючи, але не обмежуючи права на відшкодування збитків внаслідок втрати, пошкодження, погіршення якості переданої на зберігання продукції, видачі продукції неналежної якості, тощо, стягнення неустойки за порушення основних договорів боржником та права вимагати від третіх осіб виконання зобов`язань за основним договором, забезпечених неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Моментом переходу відступлених прав від цедента до цесіонарія (надалі дата відступлення) вважається дата підписання даного Договору (п. 2.2. договору цесії №1 від 03.05.2023).

Згідно з п. 5.1. договору цесії №1 від 03.05.2023 (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.12.2023 до нього) цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2025, але в будь-якому випадку автоматично пролонгується до повного його виконання сторонами.

13.11.2024 Приватним акціонерним товариством Чернівецький олійно-жировий комбінат та Товариством з обмеженою відповідальністю Ніжин Агро підписано та скріплено Угоду про розірвання Договору цесії №1 від 03.05.2023, за умовами якої сторони досягли згоди розірвати Договір цесії №1 від 03.05.2023 з 13.11.2024; підписанням цієї угоди цесіонарій підтверджує, що ним не проведено стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Норія Грейн (код 39846948) грошових коштів на підставі Договору цесії №1 від 03.05.2023 (а.с.109 т.1).

14.11.2024 між Приватним акціонерним товариством Чернівецький олійно-жировий комбінат (цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю Носівка Агро (цесіонарій), укладений договір цесії № 3, за пунктами 1.1. - 1.3. якого цедент відступає, а цесіонарій набуває права вимоги, належні цеденту відповідно до договору складського зберігання № НГ/101022 від 25.01.2023 на умовах даного Договору.

За договором цесії цесіонарій одержує право замість цедента вимагати від Товариства з обмеженою відповідальністю Норія Грейн (далі боржник) повернення коштів, сплати штрафних санкцій, відшкодування збитків та упущеної вигоди, втрати, пошкодження, погіршення якості тощо, пов`язаних із порушенням та/або неналежним виконанням боржником основного договору, а саме зі зберігання, очищення та/або сушіння (інших послуг) соняшнику для виробництва олеїнової кислоти, переданого боржнику згідно з складськими квитанціями БВ №105947 від 07.02.2023 №89 та серії БВ№105946 від 02.02.2023 №88.

До цесіонарія переходять права цедента в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, включаючи, але не обмежуючи права на відшкодування збитків внаслідок втрати, пошкодження, погіршення якості переданої на зберігання продукції, видачі продукції неналежної якості, тощо, стягнення неустойки за порушення основних договорів боржником та права вимагати від третіх осіб виконання зобов`язань за основним договором, забезпечених неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Моментом переходу відступлених прав від цедента до цесіонарія (надалі дата відступлення) вважається дата підписання даного Договору (п. 2.2. договору цесії №3 від 14.11.2024).

Згідно з п. 5.1. договору цесії №3 від 14.11.2024 цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2023, але в будь-якому випадку автоматично пролонгується до повного його виконання сторонами.

В досудовому порядку позивач звертався до відповідача з претензією від 13.12.2024 № 14 у якій повідомив про перехід до нього від Приватного акціонерного товариства Чернівецький олійно-жировий комбінат вимоги згідно з договором цесії №3 від 14.11.2024 щодо виконання Товариством з обмеженою відповідальністю Норія Грейн умов договору складського зберігання № НГ/101022 від 25.01.2023 (а.с.98-103 т.1).

Відповідь відповідача на зазначену претензію у матеріалах справи відсутня.

За доводами позивача відповідачем порушено умови Договору складського зберігання зерна № НГ/101022 щодо відвантаження соняшнику належної якості (з перевищення показника смітної домішки зерна), який не відповідає умовам Договору та вимогам ДСТУ 7011:2009 (склав 3,78%, при допустимому 3%, перевищення 0,78%). Враховуючи загальну кількість вивантаженого зерна 6552600 т, кількість смітної домішки, що перевищує максимально-допустиму 51,110 т; ринкову вартість згідно з експертним висновком Чернігівської регінальної торгово-промислової палати на момент подачі позову 27321,00 грн, позивачем розраховано суму збитків, а саме: 1393371,00 грн вартості соняшника, замість якого видана смітна домішка; 13697,48 грн вартості послуг із зберігання соняшника, замість якого видана смітна домішка; 9199,80 грн вартості послуг із відпуску соняшника, замість якого видана смітна домішка, а також пред?явлено до стягнення 9462,00 грн 3 % річних та 92789,63 грн інфляційних втрат.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю Ніжин Агро вже зверталося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Норія Грейн, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Приватного акціонерного товариства Чернівецький олійно-жировий комбінат, про відшкодування збитків у сумі 747538,95 грн за договором складського зберігання зерна № НГ/101022 (справа Господарського суду Чернігівської області №927/240/24).

Позовні вимоги у справі № 927/240/24 обґрунтовані тим, що відповідач у порушення пунктів 2.4., 5.7. Договору № НГ/101022 складського зберігання зерна від 25.01.2023, відвантажив зерно соняшника, показники смітної домішки якого перевищили норму на 0,78%, тому має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача щодо неналежного зберігання зерна та наслідками в вигляді погіршеної якості зерна, в зв`язку з чим відповідно до п. 3.1.2. Договору донарахована різниця в масі зерна на 747538,95 грн (51,110 т), яка фактично є збитками ПрАТ Чернівецький олійно-жировий комбінат, право вимоги яких відступлене позивачу (п. 1.2 договору цесії від 03.05.2023 № 1, з урахуванням додаткової угоди від 30.12.2023 № 1 до нього).

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2024 у справі №927/240/24, яка набрала законної сили, у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніжин Агро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Норія Грейн» про відшкодування збитків у сумі 747 538,95 грн відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що розрахунки позивача стосовно розміру збитків не підтвердженні відповідними належними та допустимими в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України доказами, які свідчили б беззаперечно про конкретний розмір збитків, право вимоги яких набув позивач за договором цесії №1 від 03.05.2023 (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.12.2023 до нього) (за складськими квитанціями серії БВ № 105947 від 07.02.2023 № 89 та БВ № 105946 від 02.02.2023 № 88) саме внаслідок дій відповідача.

Також апеляційний суд зазначив, що поклажодавцем не вживалось заходів для недопущення відповідних збитків, хоча умовами договору № НГ/101022 складського зберігання зерна від 25.01.2023 відповідні права поклажодавця обумовлені, зокрема у п. 2.4, 2.5, зокрема, замовити послугу по доочистці відповідного зерна, і відповідна вартість послуг по доочистці зерна також узгоджена між сторонами у Тарифах на послуги зернового складу, а також позивачем не було доведено належними та допустимими доказами у розумінні п. 2 ч. 2 ст. 73, ст. 76, ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, що застосований у розрахунку збитків показник 14 626,00 грн. є саме вартістю товару, адже матеріалами справи підтверджується, що це є саме ціною товару станом на момент укладення відповідних договорів (до того ж, з включеним до неї податком), і відповідно, позивачем не доведено обґрунтованість застосування вказаного показника, як вартість при розрахунку збитків, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов висновку про недоведеність позивачем розміру збитків у визначеному законом еквіваленті.

Також апеляційним судом надавалась оцінка доданим до позову позивачем доказів:

- фотокопії звіту лабораторії, акредитованої міжнародної сюрвеєрної організації "СЖС Україна" (складеного двома мовами), у якому йде посилання на акт відбору зразків від 15.02.2023 виданого ПрАТ "Вінницький ОЖК"; місце відбору зразків - ПрАТ "Вінницький ОЖК"; відмітка про те, що зразки (проби) відібрані представниками ПрАТ "Вінницький ОЖК" (а. с. 107 - 109, т.1) - проте, матеріали справи не містять доказів, що сторонами договору узгоджувалось відібрання зразків саме вказаними у звітах представниками ПрАТ "Вінницький ОЖК", як не зазначено і підстав їх повноважень;

- актам експертизи Вінницької торгово-промислової палати від 17.02.2023 № В - 31/1, № В - 31/2, № В - 31/3, № В - 31/4, № В - 31/5, № В - 31/6, № В - 31/7, № В - 31/8, складеним на замовлення ПрАТ "Вінницький ОЖК", на вміст сміттєвої домішки насіння соняшнику, лабораторним методом - проте, пунктом 5.5 договору № НГ/101022 складського зберігання зерна від 25.01.2023 визначено, що при виникненні розбіжностей при прийманні чи відвантаженні по якості зерна, кожна з сторін має право звернутися в Державний центр сертифікації і експертизи зерна та продуктів його переробки, або будь-яка інша погоджена сторонами сертифікована (атестована) лабораторія, для проведення аналізів якості зерна; при зверненні в незалежну лабораторію проби зерна повинні бути відібрані в присутності обох сторін, з обов?язковим складанням акту, опломбуванням зразків; проте, у вказаних актах не міститься відомостей про те, що замовником експертизи є саме сторони договору (не наведено відповідних даних), і що на експертизу передані зразки відібрані саме в порядку, визначеному п. 5.5 договору; крім того, зазначено, що зразки відібрані за актами від 15.02.2023, без зазначення на підставі чого було здійснено такий відбір та на якій підставі;

- актам спільного відбору проб та визначення якості за підписами регіонального інспектора з контролю якості продукції ТОВ «Агропросперіс», начальника ВЛ ТОВ «Норія Грейн» та техніка лаборанта ТОВ «Норія Грейн» (акт № 1-4 за період 02.03.23-07.03.2023, № 6 від 09.03.23, № 8 від 11.03.23, № 10 від 14.03.23, 12 від 16.03.23, 13 від 17.03.23, №15 від 20.03.2023, 18 від 23.03.2023, 19 від 24.03.2023, № 23 від 29.03.2023, № 24 від 30.03.2023, № 31 від 07.04.2023, № 32 від 08.04.2023, № 36 від 13.4.2023) та акти № 5 від 08.03.2023, № 7 від 10.03.2023 , № 9 від 13.03.2023, № 11 від 15.03.2023, № 14 від 18.03.2023, № 15 від 20.03.2023, № 16 від 21.03.2023, № 17 від 22.03.2023, № 20 від 25.03.2023, № 21 від 27.03.2023, № 22 від 28.03.2023, № 23 від 29.03.2023, № 25 від 31.03.2023, № 26 від 01.04.2023, № 27 від 03.04.2023, № 28 від 04.04.2023, № 29 від 05.04.2023, № 30 від 06.04.2023, № 33 від 09.04.2023, № 34 від 10.04.2023, № 35 від 11.04.2023, які містять відомості про те, що вони підписані начальниками лабораторій ТОВ «Ніжин Агро» та ТОВ «Норія Грейн», однак доказів про наявність повноважень у даних осіб на їх підписання - матеріали справи не містять.

За частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 921/730/13-г/3 (провадження № 12-6гс20) суд дійшов висновку про те, що частиною п`ятою статті 82 Цивільного процесуального кодексу України (частиною п`ятою статті 75 Господарського процесуального кодексу України) передбачено, що обставини, встановлені стосовно певної особи судовим рішенням в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути в загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

З огляду на приписи цих процесуальних норм особа, що не брала участі у справі, у якій встановлені певні обставини щодо неї, які вона не визнає, вправі спростувати ці обставини у загальному порядку, тобто таке рішення не буде мати преюдиційного значення для особи, яка не брала участі у справі.

При цьому суд зазначає, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Таким чином, преюдиціальне значення у справі надається саме обставинам, установленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють лише обставини, які належали до предмета доказування у відповідній справі, безпосередньо досліджувались і встановлювались у ній судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення (див. постанову Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 756/2484/19 (провадження № 61-12022св22)).

Преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключено ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 917/1345/14 (провадження № 12-144гс18), від 20.04.2022 у справі № 910/2615/18 (провадження № 12-75гс21)).

Товариство з обмеженою відповідальністю Носівка Агро не брало участі у розгляді справи № 927/240/24, тому має право у загальному порядку спростувати обставини, встановлені у справі № 927/240/24.

Водночас суд зазначає, що договір цесії № 3 від 14.11.2024 укладений між Приватним акціонерним товариством Чернівецький олійно-жировий комбінат (цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю Носівка Агро (цесіонарій) після ухвалення постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2024 у справі №927/240/24, якою було відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніжин Агро» (попередньому цесіонарію) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Норія Грейн» про відшкодування збитків за договором № НГ/101022 складського зберігання зерна від 25.01.2023 у сумі 747 538,95 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, всебічно та повно дослідивши обставини справи, надані сторонами докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та необхідність відмови у задоволенні позову у повному обсязі з наведених нижче підстав.

Однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини (частина 2 статті 11 Цивільного кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. (частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України).

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 268 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Частиною 3 статті 938 Цивільного кодексу України встановлено, якщо строк зберігання речі визначений моментом пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення, зберігач має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від поклажодавця забрати цю річ в розумний строк.

За договором складського зберігання товарний склад зобов`язується за плату зберігати товар, переданий йому поклажодавцем, і повернути цей товар у схоронності (частина 1 статті 957 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 961 Цивільного кодексу України товарний склад на підтвердження прийняття товару видає один із таких складських документів: складську квитанцію; просте складське свідоцтво; подвійне складське свідоцтво.

Положеннями статті 1 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» встановлено, що зберігання зерна - це комплекс заходів, які включають приймання, доробку, зберігання та відвантаження зерна; складські документи на зерно - це товаророзпорядчі документи, що видаються зерновим складом власнику зерна як підтвердження прийняття зерна на зберігання та посвідчення наявності зерна і зобов`язання зернового складу повернути його володільцеві такого документа; якість зерна та продуктів його переробки - сукупність споживчих властивостей зерна та продуктів його переробки, які відповідають вимогам державних стандартів, технічних умов, фітосанітарних і ветеринарно-санітарних норм та інших нормативних документів.

Відповідно до частин 1-4 статті 24 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» зерно підлягає зберіганню у зернових складах. Власники зерна мають право укладати договори складського зберігання зерна на зберігання зерна у зернових складах з отриманням складських документів на зерно, а також зберігати зерно у власних зерносховищах. При прийманні зерна на зберігання зерновий склад зобов`язаний здійснити аналіз його якості. Зерновий склад зобов`язаний вживати усіх заходів, передбачених цим Законом, нормативно-правовими актами, договором складського зберігання зерна, для забезпечення схоронності зерна, переданого йому на зберігання.

Зерновий склад зобов`язаний зберігати зерно протягом строку, встановленого у договорі складського зберігання зерна. Якщо строк зберігання зерна договором складського зберігання зерна не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зерновий склад зобов`язаний зберігати зерно до подання поклажодавцем вимоги про його повернення (частини 1, 2 статті 27 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні»).

Плата за зберігання зерна, строки її внесення встановлюються договором складського зберігання зерна (частина 1 статті 28 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні»).

Згідно з частинами 1, 3 статті 950 Цивільного кодексу України за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі після закінчення строку зберігання лише за наявності його умислу або грубої необережності.

За умовами частини 1 статті 33 Закону України Про зерно і ринок зерна в Україні за втрату, нестачу чи пошкодження зерна, прийнятого на зберігання, зерновий склад несе відповідальність на підставах, передбачених законодавством.

Збитки, завдані поклажодавцеві втратою, нестачею чи пошкодженням зерна, відшкодовуються зерновим складом: за втрату та нестачу зерна у розмірі вартості втраченого або такого, що його не вистачає, зерна; за пошкодження зерна у розмірі суми, на яку знизилася його вартість. У разі, коли внаслідок пошкодження якість зерна змінилася настільки, що воно не може бути використано за первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від нього і зажадати від зернового складу відшкодування вартості цього зерна (стаття 34 Закону України Про зерно і ринок зерна в Україні).

Аналогічна за змістом норма закріплена в статті 951 Цивільного кодексу України.

В силу приписів частин 1, 2 статті 949, статті 951 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 33, статті 34 Закону України Про зерно та ринок зерна в Україні зберігач (зерновий склад) зобов?язаний повернути передану на зберігання річ у стані, передбаченому договором зберігання; в випадку неповернення зерна в стані, передбаченому договором складського зберігання, зерновий склад несе передбачену Законом відповідальність, зокрема, в вигляді відшкодування збитків.

Збитки це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється в витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у неодержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконане боржником (п. 6.14. постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18).

За частинами 1, 2, 3 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдані збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала в зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Таким чином, при вирішенні спору про стягнення збитків позивач має процесуальний обов`язок довести суду факт порушення відповідачем господарського зобов`язання, наявність збитків у певному грошовому еквіваленті та причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням та виникнення збитків. В свою чергу, з огляду на встановлену законодавством презумпцію вини, доведення її відсутність у вчиненому правопорушенні є процесуальним обов`язком відповідача.

Підставою для відшкодування збитків відповідно до п. 1 статті 611 Цивільного кодексу України є порушення зобов`язання.

Згідно зі ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідно до статті 951 Цивільного кодексу України збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: 1) у разі втрати (нестачі) речі у розмірі її вартості; 2) у разі пошкодження речі у розмірі суми, на яку знизилася її вартість. Якщо внаслідок пошкодження речі її якість змінилася настільки, що вона не може бути використана за первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від цієї речі і вимагати від зберігача відшкодування її вартості.

Відповідно до п. 6.4. Договору складського зберігання зерна № НГ/101022 від 25.01.2023 зберігач (відповідач) несе відповідальність у разі втрати зерна або погіршення якості зерна, переданого на зберігання. Зерновий склад повинен покрити збитки поклажодавця, окрім умов, визначених пунктом 7.6 (внаслідок дії обставин непереборної сили)

Отже, вищенаведені приписи чинного законодавства у сукупності з погодженими сторонами умовами договору, свідчать про те, що зберігач (відповідач) зобов`язаний надати спектр послуг з зберігання, очищення та/або сушіння зерна згідно умов договору, повернути поклажедавцеві зерно в строки та на умовах, визначених договором, а також відшкодувати збитки у разі втрати зерна або погіршення його якості (п. 6.4.) за наявності складу цивільного правопорушення (протиправність, збитки, причинний зв`язок) передбаченого ст. 614 Цивільного кодексу України).

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправна поведінка, 2) збитки, 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, 4) вина боржника (висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.07.2019 у справі № 915/283/18, від 08.04.2021 у справі № 916/1781/20).

У разі відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою - є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

При цьому саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Відповідно до частини другої статті 623 Цивільного кодексу України розмір збитків завданих порушенням зобов`язання, повинен бути реальним та доведеним позивачем.

Суд констатує, що розрахунки позивача стосовно розміру збитків не підтвердженні відповідними належними та допустимими в розумінні ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України доказами, які свідчили б беззаперечно про конкретний розмір збитків, право вимоги яких набув позивач за договором цесії №3 від 14.11.2024 (за складськими квитанціями серії БВ № 105947 від 07.02.2023 № 89 та БВ № 105946 від 02.02.2023 № 88) саме внаслідок дій відповідача.

В Акті-розрахунку № СР00000003 від 13.04.2023, підписаному Товариством з обмеженою відповідальністю "Норія Грейн" в особі керівника О. Костюк та Приватним акціонерним товариством Чернівецький олійно-жировий комбінат, скріпленому їх печатками, визначено остаточні показники кількості та якості відвантаженого товару, а саме: кількість 6552600 кг, смітна домішка 3,78%, що становить різницю між допустимою (3%) 0,78%, що складає 51 262 кг.

Вказаний Акт-розрахунок містить відомості про те, що різниця між надходженнями (6603862 кг) і видатком (6552600 кг) становить 51262 кг, і з яких 3,78% визначено сміттєвою домішкою в загальній масі виданого товару, що на 0,78% перевищує гранично допустиму норму.

В свою чергу, за п. 2.4. Договору № НГ/101022 складського зберігання зерна від 25.01.2023 визначено, що для забезпечення якісного збереження зерна зерновий склад за рахунок поклажодавця проводить очистку від смітної домішки, сушіння та інші заходи (доочистка тощо) за тарифами, зазначеними у Договорі (додаток 1) до показників: вологість не більше 8,0 %, смітна домішка не більше 3,0 %, проте матеріали справи не містять доказів того, що поклажодавець звертався до відповідача з вимогами провести роботи з доочистки зерна, яке перебувало на зберіганні, які і не містять доказів того, що зерно неможливо було привести внаслідок доочистки до належного показника, і що в сукупності спростовує як факт завдання стверджуваних позивачем збитків, так і їх наявність у відповідному грошовому еквіваленті.

Вказане підтверджує, що поклажодавцем не вживалось заходів для недопущення відповідних збитків, хоча умовами договору № НГ/101022 складського зберігання зерна від 25.01.2023 відповідні права поклажодавця обумовлені, зокрема у п. 2.4., 2.5., зокрема, замовити послугу з доочистки зерна і відповідна вартість послуг з доочистки зерна також узгоджена між сторонами у Тарифах на послуги зернового складу. Позивачем не було доведено належними та допустимими доказами в розумінні п. 2 ч. 2 ст. 73, ст. 76, ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, що застосований у розрахунку збитків показник 14 626,00 грн є саме вартістю товару, адже матеріалами справи підтверджується, що це є саме ціною товару станом на момент укладення відповідних договорів (до того ж, з включеним до неї податком), відповідно, позивачем не доведено обґрунтованість застосування вказаного показника, як вартість при розрахунку збитків, у зв?язку з чим суд доходить висновку про недоведеність позивачем розміру збитків у визначеному законом еквіваленті.

У підтвердження невідповідності якості зерна заявленим показникам позивачем надано:

- фотокопію звіту лабораторії, акредитованої міжнародної сюрвеєрної організації "СЖС Україна" (складеного двома мовами), у якому йде посилання на акт відбору зразків від 15.02.2023 виданого ПрАТ "Вінницький ОЖК"; місце відбору зразків ПрАТ "Вінницький ОЖК"; відмітка про те, що зразки (проби) відібрані представниками ПрАТ "Вінницький ОЖК" (а. с. 94-96, т.1) - проте, матеріали справи не містять доказів, що сторонами договору узгоджувалось відібрання зразків саме вказаними у звітах представниками ПрАТ "Вінницький ОЖК", як не зазначено і підстав їх повноважень;

- акти експертизи Вінницької торгово-промислової палати від 17.02.2023 № В - 31/1, № В - 31/2, № В - 31/3, № В - 31/4, № В - 31/5, № В - 31/6, № В - 31/7, № В - 31/8, складені на замовлення ПрАТ "Вінницький ОЖК", на вміст сміттєвої домішки насіння соняшнику, лабораторним методом, проте, пунктом 5.5. Договору № НГ/101022 складського зберігання зерна від 25.01.2023 визначено, що при виникненні розбіжностей при прийманні чи відвантаженні по якості зерна кожна з сторін має право звернутися в Державний центр сертифікації і експертизи зерна та продуктів його переробки або будь-яка інша погоджена сторонами сертифікована (атестована) лабораторія для проведення аналізів якості зерна; при зверненні в незалежну лабораторію проби зерна повинні бути відібрані в присутності обох сторін з обов?язковим складанням акту, опломбуванням зразків; проте у вказаних актах не міститься відомостей про те, що замовником експертизи є саме сторони договору (не наведено відповідних даних) і що на експертизу передані зразки відібрані саме в порядку, визначеному п. 5.5. договору; крім того, зазначено, що зразки відібрані за актами від 15.02.2023, без зазначення на підставі чого було здійснено такий відбір та на якій підставі.

При цьому суд зазначає, що обставини, на які посилається позивач у цій справі, вже безпосередньо досліджувалися і встановлювалися іншим судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення у справі № 927/240/24, і вказані обставини так і не спростовані у загальному порядку позивачем у цій справі.

За таких обставин докази, на які посилається позивач, не є належними та допустимими в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України в підтвердження факту завдання відповідачем поклажодавцеві збитків у заявленому до стягнення розмірі.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач посилається на те, що, на відміну від позову, з яким зверталось ТОВ «Ніжин Агро», для розрахунку розміру збитків ТОВ «Носівка Агро» бере ринкову ціну товару, визначену на підставі висновку №ЧК-713 від 20.12.2024, виданого Чернігівською регіональною торгово-промисловою палатою, проте матеріали справи вказаного висновку не містять.

При цьому позивач зазначає, що саме така ціна є ринковою вартістю товару на момент розгляду справи і відповідає розміру збитків, що підлягає відшкодуванню в розумінні ст. 1192 Цивільного кодексу України.

Отже, позивачем в розумінні ст.76-79 Господарського процесуального кодексу України не обґрунтовано заявлену до стягнення вартість майна станом на момент звернення до суду з відповідним позовом.

Суд враховує те, що заявлена до стягнення сума збитків саме у розмірі 1416268,28 грн (1393371,00 грн вартості соняшника, замість якого видана смітна домішка; 13697,48 грн вартості послуг із зберігання соняшника, замість якого видана смітна домішка; 9199,80 грн вартості послуг із відпуску соняшника, замість якого видана смітна домішка) не є документально встановленою та підтвердженою позивачем в розумінні наведених приписів процесуального законодавства, а позивачем до матеріалів справи не подано жодних доказів в розумінні ст. 99,100 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження того, що надані позивачем документи господарської діяльності свідчать про документальну підтвердженість та обґрунтованість саме заявленої до стягнення суми збитків.

Підписання актів надання послуг до Договору № НГ/101022 складського зберігання зерна від 25.01.2023, згідно з якими Товариством з обмеженою відповідальністю "Норія Грейн" (зерновий склад) надано, а Приватним акціонерним товариством "Чернівецький олійно-жировий комбінат" (поклажодавець) прийнято послуги з зберігання зерна, свідчить про відсутність стверджуваних поклажодавцем порушень або неналежного виконання умов договору відповідачем, як зберігачем, а Акт-розрахунок № СР00000003 від 13.04.2023 не може свідчити про факт завдання поклажодавцю збитків саме у заявленому до стягнення розмірі.

При цьому суд зазначає, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 Цивільного кодексу України).

Тлумачення наведених норм свідчить про те, шо права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов?язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов?язанні кредитор.

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору.

Судом встановлено, що за умовами Договору цесії №3 від 14.11.2024 позивач отримав право вимоги відшкодування збитків, втрати, пошкодження, погіршення якості тощо, що пов`язані із порушенням та/або неналежним виконанням боржником основного договору, а саме зі зберігання, очищення, та/або сушіння (інших послуг) "соняшнику для виробництва олеїнової кислоти", переданого боржнику за складськими квитанціями серії БВ № 105947 від 07.02.2023 № 89 та БВ № 105946 від 02.02.2023 № 88.

Не заперечуючи права особи передати свої права за Договом цесії №3 від 14.11.2024, суд зазначає, що за договором цесії передаються лише чинні зобов?язання, проте на момент укладення Договору цесії №3 від 14.11.2024 будь-які боргові зобов?язання за Договором № НГ/101022 складського зберігання зерна від 25.01.2023 Товариства з обмеженою відповідальністю "Норія Грейн" перед Приватним акціонерним товариством "Чернівецький олійно-жировий комбінат" не існували, оскільки зобов?язання було припинено виконанням з урахуванням приписів ст. 599 Цивільного кодексу України і жодного судового рішення, наприклад, про стягнення збитків не існувало, як не існує і станом на зараз.

Враховуючи, що у даному спорі позивач просить стягнути збитки, які виникли саме внаслідок того, що відповідачем було порушено зобов?язання з передачі зерна належної якості, і, відповідно, першочерговим у даному спорі є встановлення наявності збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками, так і встановлення доведеності їх розміру, але, враховуючи, що позивачем не доведено в розумінні ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України вказаних обставин, зазначене є підставами для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 1416268,28 грн збитків (1393371,00 грн вартості соняшника, замість якого видана смітна домішка; 13697,48 грн вартості послуг із зберігання соняшника, замість якого видана смітна домішка; 9199,80 грн вартості послуг із відпуску соняшника, замість якого видана смітна домішка).

Оскільки вимоги про стягнення 9462,00 грн 3 % річних та 92789,63 грн інфляційних втрат є похідними від заявлених вимог про стягнення збитків, у стягненні яких суд відмовив, тому вимоги в частині стягнення 3 % річних та інфляційних втрат також задоволенню не підлягають.

Крім того, у цій справі варто звернути увагу на те, що добросовісність - це відповідність дій учасників цивільних правовідносин певному стандарту поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю, повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, що відповідатиме зазначеним критеріям та уявленням про честь і совість (такий висновок сформульовано в п. 10.28 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №910/16579/20 (на яку посилається скаржник) та в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.08.2021 у справі №909/436/20, від 28.09.2021 у справі №918/1045/20, від 06.10.2021 у справі №925/1546/20). Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (такий висновок викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №390/34/17 та в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.04.2021 у справі №910/9351/20, від 09.06.2021 у справі №911/3039/19, від 08.09.2021 у справі №910/10444/20).

Отже, принцип добросовісності передбачає, що сторони повинні діяти добросовісно під час реалізації своїх прав та передбаченого договором та/або законом виконання своїх зобов`язань.

Виходячи з приписів ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлений позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він заперечує проти позову.

За приписами частин 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи зі змісту статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів повинна довести правомірність заявлених нею вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладені обставини позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

При ухваленні рішення в справі, суд у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Позивач у заяві про розподіл судових витрат повідомив, що розрахунок судових витрат на оплату правничої допомоги та відповідні докази будуть подані протягом 5 днів з дня ухвалення судом рішення у справі.

За статтею 129 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови в позові судовий збір та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Носівка Агро (вул. Мринський шлях, 95А, м. Носівка, Ніжинський район, Чернігівська область, 17100, код 34593872) до Товариства з обмеженою відповідальністю Норія Грейн (вул. Дружби, 2-В, с. Серединка, Чернігівський район, Чернігівська область, 15573, код 39846948), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство Чернівецький олійно-жировий комбінат (вул. Ярослава Мудрого, 17, м. Чернівці, 58007, код 00373959) про стягнення 1518519,91 грн.

У судовому засіданні 08.04.2025 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 21.04.2025.

Суддя М.О. Демидова