номер провадження справи 6/26/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2025 Справа № 908/435/25

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федько Олександри Анатоліївни, розглянув у спрощеному позовному провадженні без виклику представників сторін справу № 908/435/25

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД ЗАЛІЗОБЕТОННИХ КОНСТРУКЦІЙ-5» (72311, Запорізька область, м. Мелітополь, Каховське шосе, буд. 20)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Акціонерне товариство «ОТП БАНК» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43)

про стягнення грошової суми.

Процесуальнідії по справі.

19.02.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вх. №475/08-07/25 (документ сформований в системі «Електронний суд» 18.02.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД ЗАЛІЗОБЕТОННИХ КОНСТРУКЦІЙ-5» про стягнення суми 902 043,01 грн, яка складається з: суми 714 000,00 грн - заборгованості за тілом кредиту та суми 188 043,01 грн - заборгованості за відсотками.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 19.02.2025, здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/435/25 та визначено до розгляду судді Федько О.А.

Ухвалою суду від 20.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/435/25 в порядку спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 6/26/25. Постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи. Розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі № 908/435/25. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Акціонерне товариство «ОТП БАНК».

Запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня опублікування ухвали надати суду відзив на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача або визнання позовних вимог, якщо такі докази не надані позивачем.

Ухвала про відкриття провадження у справі опублікована на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет 20.02.2025 року.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», чинного на дату відкриття провадження у справі, Мелітопольська міська територіальна громада віднесена до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України з 25.02.2022.

Судом перевірено місцезнаходження відповідача за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до відомостей (витяг) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адресою місцезнаходження відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД ЗАЛІЗОБЕТОННИХ КОНСТРУКЦІЙ-5»є: 72311, Запорізька область, м. Мелітополь, Каховське шосе, буд. 20.

Місцезнаходженням відповідача є тимчасово окупована територія України, де відсутні поштовий (поштове відділення 72311 тимчасово не функціонує), телефонний та інший зв`язок, позивач надіслав позовну заяву з додатками на електронну адресу відповідача - .

Відповідно до п. 21 Розділу ІХ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, особливості судових викликів та повідомлень, направлення копій судових рішень учасникам справи, у разі якщо адреса їх місця проживання (перебування) чи місцезнаходження знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, визначаються законами України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

Відповідно до ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.

З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному вебпорталі судової влади з посиланням на вебадресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному вебпорталі судової влади України, з урахуванням вимог, визначених Законом України «Про доступ до судових рішень», у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень.

З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.

Ухвала суду від 20.02.2025 про відкриття провадження у справі, надіслана позивачу та третій особі до їхніх електронних кабінетів в підсистемі «Електронний суд», доведена до відома відповідача шляхом опублікування на сайті суду із додержанням вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 24.03.2025 (тридцятий день припадає на вихідний) сплив тридцятиденний строк, наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд визнав надані документи достатніми для всебічного та об`єктивного розгляду спору.

Ураховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує повне рішення без його проголошення - 21.04.2025.

Оскільки розгляд справи здійснювався без виклику представників сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України не проводилось.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В якості підстави для звернення з позовом позивач зазначив, що 13.11.2018 ТОВ «Завод залізобетонних конструкцій-5» в Акціонерному товаристві «ОТП БАНК» відкрито рахунок шляхом підписання Заяви про надання банківських послуг №592, відповідно до якої відповідачеві надано послугу «Овердрафт Гостинний», тим самим між сторонами укладено Кредитний договір №1451010/2018 (OV-W). Відповідно до умов Кредитного договору відповідачу надано доступний ліміт в розмірі 588 000,00 грн. Стандартний розмір процентної ставки станом на дату укладення Кредитного договору становить 22,9% річних. Поточний рахунок щодо якого надається банківська послуга «Овердрафт Гостинний» - НОМЕР_1 у гривні. Позивач доводить, що в порушення умов Кредитного договору кредитні кошти у встановлений договором строк відповідачем не повернуті.

У подальшому 16.11.2023 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір про відступлення права вимоги №16/11/2023, за умовами якого Первісний кредитор передав, а Новий кредитор (позивач) прийняв на себе у повному обсязі право вимоги, що належить Первісному кредиту, зокрема, щодо вимоги до ТОВ «Завод залізобетонних конструкцій-5» на загальну суму 902 043,01 грн, яка складається з: суми 714 000,00 грн - заборгованості за тілом кредиту та суми 188 043,01 грн - заборгованості по відсоткам. Зазначає, що позивачем здійснений повний розрахунок з АТ «ОТП Банк» за договором про відступлення права вимоги.

Відповідач не скористався правом на подання до суду відзиву.

Третя особа (АТ «ОТП БАНК») письмових пояснень щодо позову також не надала.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) від сторін суду не надходило.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ураховуючи, що судом згідно чинного законодавства вжито усіх можливих заходів щодо повідомлення відповідача про судовий розгляд справи, суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті та вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

13.11.2018 Приватне акціонерне товариство «Завод залізобетонних конструкцій-5», (20.09.2022 шляхом перетворення зареєстровано ТОВ «Завод залізобетонних конструкцій-5», яке є правонаступником ПрАТ «Завод залізобетонних конструкцій-5») (Клієнт) підписало Заяву про надання банківських послуг №592 «Відкриття поточного рахунку та здійснення розрахунково-касового обслуговування», що свідчить про приєднання до Договору про відкриття рахунків, здійснення розрахунково-касового обслуговування та надання інших банківських послуг юридичним особам-резидентам (включаючи їх відокремлені підрозділи, які не є самостійними юридичними особами), юридичним особам-нерезидентам (нерезидентам-інвесторам), іноземним представництвам, фізичним особам-підприємцям, а також для забезпечення таких видів діяльності як виробнича кооперація, спільне виробництво та інші види спільної діяльності, що здійснюються на підставі договорів (контрактів) без утворення юридичної особи (публічний), розміщеного на офіційному сайті Банку за адресою: www.otpbank.com.ua.

Відповідно до п. 2 розділу 4 Заяви №592 датою приєднання до умов Договору є дата укладення Сторонами цієї Заяви про надання Банківських Послуг.

Підписанням цієї Заяви про надання Банківських послуг Клієнт беззастережно підтверджує, що ознайомлений з повним текстом договору, повністю розуміє його зміст з усіма його умовами, а також безумовно стверджує, що не позбавляється будь-яких прав, які має звичайно, а Договір не містить умов, які є для нього обтяжливими в будь-якому сенсі (п. 4 розділу 4 Заяви №592).

У розділі 3 Заяви «Банківська послуга «Овердрафт «Гостинний»» сторонами погоджено, що банківська послуга «Овердрафт «Гостинний»» надається на поточний рахунок НОМЕР_1. Доступний ліміт банківської послуги станом на дату укладення цієї заяви становить - 588 000,00 грн. Стандартний розмір процентної ставки - 22,9% річних.

Пунктом 12 розділу 4 Заяви №592 встановлено, що ця Заява про надання Банківських послуг є невід`ємною частиною Договору та Тарифів Банку.

Відповідно до розділу І Правил надання та користування банківською послугою «Овердрафт «Гостинний»» (в редакції від « 05» вересня 2018 р.), строк дії ліміту банківської послуги - строк, протягом якого Клієнт має право отримувати (користуватися) Банківську(ою) послугу(ою) та який становить 365 (триста шістдесят п`ять) календарних днів з моменту укладання Договору або Публічного договору в частині погодження надання Банком Клієнту банківської послуги овердрафт «ГОСТИННИЙ» з можливістю пролонгації. Якщо не менш, ніж за 7 (сім) Банківських днів до закінчення цього строку, жодна із Сторін письмово або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (наприклад, комп`ютерної банківської системи Клієнт-інтернет-банкінг «OTP online», тощо) не повідомить іншу Сторону про намір припинити дію Договору або Публічного договору в частині надання Банком Клієнту банківської послуги овердрафт «ГОСТИННИЙ», Строк дії Ліміту Банківської послуги вважається пролонгованим на тих же умовах на наступні 365 (триста шістдесят п`ять) календарних днів. Зазначена процедура пролонгації повторюється будь-яку кількість разів та не вимагає укладення додаткових угод/договорів Сторонами.

Сума кожного траншу підлягає поверненню Клієнтом протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати надання такого траншу за обставини, що на моменту надання такого Траншу не існувало заборгованості Клієнта перед банком за такою банківською послугою як Овердрафт, а за обставини, що на момент надання такого траншу існувала заборгованість Клієнта перед банком за такою банківською послугою як Овердрафт, то такий транш підлягає поверненню протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня виникнення такої існуючої заборгованості. В будь-якому випадку, не зважаючи на встановлений строк траншу, сума кожного траншу підлягає поверненню Клієнтом не пізніше останнього дня Строку дії Ліміту банківської послуги.

Згідно з п. 5 Правил надання та користування банківською послугою «Овердрафт «Гостинний»» строк дії Договору/Публічного договору (в частині банківської послуги овердрафт «Гостинний», надання якої погоджено між Клієнтом та Банком) дорівнює строку дії ліміту Банківської послуги за обставини, що відсутній Випадок невиконання умов. За обставини наявності Випадку невиконання умов, Договір/Публічний договір (в частині банківської послуги овердрафт «Гостинний», надання якої погоджено між Клієнтом та Банком) залишається чинним до тих пір, поки всі зобов`язання Клієнта перед Банком не будуть виконанні в повному обсязі.

Доказів розірвання договору про надання банківських послуг або визнання його недійсним в судовому порядку матеріали справи не містять, що є підставою вважати чинними зобов`язання сторін за вказаним правочином.

Банк виконав зобов`язання щодо надання Клієнту (відповідачеві) послуги «Овердрафт «Гостинний» по рахунку НОМЕР_1, про що свідчить Виписка з особового рахунку за період з 01.01.2022 по 07.06.2024. У той же час відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання щодо повного та своєчасного повернення кредитних коштів.

Так, відповідно до вказаної банківської виписки заборгованість за договором склала 714000,00 грн. Відповідно до меморіального ордеру №1925731 від 02.05.2022 зазначена сума (714000,00 грн) перенесена на прострочений кредит згідно Договору овердрафту 1451010/2018 (ОV-W)/2 від 13.11.2018.

Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за договором №1451010/2018 (ОV-W)/2 від 13.11.2018, складеного АТ «ОТБ БАНК», загальна сума заборгованості станом на 16.11.2023 складає 903 791,82 грн, з яких 714000,00 заборгованість за кредитом, 189791,82 грн - заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.

16.11.2023 Акціонерне товариство «ОТП БАНК» (Первісний кредитор) та Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (Новий кредитор) уклали договір про відступлення права вимоги №16/11/23 (надалі - Договір відступлення).

Відповідно до п. 2.1 Договору відступлення первісний кредитор передає (відступає) у повному обсязі, а новий кредитор приймає на себе у повному обсязі право вимоги, що належить первісному кредитору за кредитними договорами, перелік яких міститься у Реєстрі вимог, наведеному у Додатку 1 до цього договору, та які укладені між первісним кредитором та боржниками, а саме: первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору право вимоги виконання боржниками боргових зобов`язань, які виникли за кредитними договорами в розмірах, зазначених в реєстрі вимог (згідно додатку 1 до цього договору), та які можуть виникнути у майбутньому (майбутня вимога) за кредитними договорами, право вимоги виконання всіх інших обов`язків та зобов`язань боржників/поручителів/майнових поручителів, передбачених кредитними договорами та договорами забезпечення (далі за текстом Право вимоги), за суму, встановлену в п. 3 цього договору.

Згідно з п. 2.4. Договору відступлення, з цього договору випливає, що Новий кредитор займає місце Первісного кредитора в зобов`язаннях, що виникли з кредитних договорів та договорів забезпечення в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього Договору.

Права вимоги за Кредитними договорами переходять до Нового кредитора з моменту виконання зобов`язання щодо сплати всіх платежів в обсязі та в порядку визначених в п. 3 цього договору (п. 2.5 Договору відступлення).

Згідно з п. 2.7. Договору відступлення, передача прав вимоги здійснюється сторонами на підставі підписаного сторонами акту прийому-передачі Реєстру вимог. Укладення цього договору не тягне за собою будь-яких змін умов кредитних договорів та здійснюється без згоди боржників.

Відповідно до п. 3.1. Договору відступлення, сторони домовились, що сума, за яку здійснюється відступлення права вимоги, згідно цього договору зазначена в додатку 4 до цього договору.

Пунктом 3.2 Договору відступлення встановлено, що Новий кредитор зобов`язується сплатити Первісному кредитору суму вказану в п. 3.1 цього Договору до 14 години дня в день підписання Акту прийому-передачі Реєстру вимог шляхом перерахування коштів на рахунок Первісного кредитора.

Відповідно до Додатку №1 до Договору про відступлення «Реєстр вимог», Первісний кредитор відступив Новому кредитору права вимоги, зокрема щодо стягнення з ПрАТ «Завод залізобетонних конструкцій-5» заборгованості за договором №1451010/2018 (ОV-W) від 13.11.2018 в загальній сумі 903791,82 грн, яка складається з: 714000,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 189791,82 грн - заборгованості за процентами за користування кредитними коштами.

Цього ж дня між Первісним кредитором та Новим кредитором на виконання Договору про відступлення права вимоги №16/11/23 від 16.11.2023 підписаний Акт прийому-передачі Реєстру вимог, відповідно до якого Первісний кредитор передав, а Новий кредитор прийняв право вимоги до ПрАТ «Завод залізобетонних конструкцій-5» за договором №1451010/2018 (ОV-W) від 13.11.2018 в загальній сумі 903791,82 грн.

16.11.2023 року на виконання пункту 3.2 Договору відступлення позивачем перераховано на користь АТ «ОТП Банк» грошові кошти в сумі 423 260,64 грн згідно платіжної інструкції №5586 від 16.11.2023, призначення платежу: оплата згідно договору про відступлення вимоги №14/11/23 від 14 листопада 2023 р.

Листом вих. №73-5-2/1212 від 25.07.2024 Первісний кредитор - АТ «ОТП Банк» підтвердив виконання позивачем зобов`язань щодо повного розрахунку згідно пункту 3.2 Договору про відступлення права вимоги №16/11/23 від 16.11.2023.

Відповідно, право вимоги за договором №1451010/2018 (ОV-W) від 13.11.2018 перейшло від АТ «ОТП БАНК» до ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» (позивача) та останній є належним кредитором відповідача.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про надання банківської послуги з овердрафту «Гостинний» від 13.11.2018 стало підставою для звернення позивача до господарського суду із даним позовом.

Доказів погашення суми заборгованості відповідач на час розгляду справи суду не надав.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі ( п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (ч. 1-2 ст. 207 ЦК України).

Договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Відповідно дост. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За приписами ч. 1ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Положеннямист. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1-2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

З урахуванням вищезазначеного, проаналізувавши правовідносини, які склались між Первісним кредитором - АТ «ОТП БАНК» та відповідачем - ТОВ «Завод залізобетонних конструкцій-5», суд дійшов висновку, що між Банком та Клієнтом (відповідачем) 13.11.2018 укладено договір, який за своєю правовою природою є Кредитним договором, що відповідає вимогам ст.ст.205, 207, 634, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України. Сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов даного виду договору. Відтак зазначений договір є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань та, з огляду на положення ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання обома сторонами.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Матеріалами справи підтверджено виконання Банком свого зобов`язання щодо надання Клієнту (відповідачеві) послуги «Овердрафт «Гостинний» по рахунку № НОМЕР_1 , про що свідчить Виписка з особового рахунку за період з 01.01.2022 по 07.06.2024. У той же час відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання щодо повного та своєчасного повернення кредитних коштів. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за договором №1451010/2018 (ОV-W)/2 від 13.11.2018, складеного АТ «ОТБ БАНК», загальна сума заборгованості станом на 16.11.2023 складає 903 791,82 грн, з яких 714000,00 заборгованість за кредитом, 189791,82 грн - заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України).

Тобто, відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого первісний кредитор передає свої права новому кредитору. В разі заміни кредитора у зобов`язанні первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобов`язання, а на його місце приходить новий кредитор. При цьому, зміст зобов`язання, тобто сукупність прав та обов`язків його сторін, залишається незмінним.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

16.11.2023 АТ «ОТП БАНК» (Первісний кредитор) та Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (Новий кредитор) уклали договір про відступлення права вимоги №16/11/23, в тому числі вимоги щодо стягнення з ПрАТ «Завод залізобетонних конструкцій-5» заборгованості за договором №1451010/2018 (ОV-W) від 13.11.2018 в загальній сумі 903 791,82 грн, яка складається з: 714000,00 грн заборгованості з тіла кредиту та 189791,82 грн - заборгованості з процентів за користування кредитними коштами, відтак позивач є належним кредитором відповідача.

За змістом частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач доказів повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом за Кредитним договором в повному обсязі суду не надав.

Позивач у позові зазначає, що відповідно до Договору про відступлення ним набуто права вимоги до відповідача в загальній сумі 902 043,01 грн, яка складається з: суми 714 000,00 грн - заборгованості за тілом кредиту та суми 188 043,01 грн - заборгованості по відсоткам, які просить стягнути з відповідача.

При цьому з розрахунку заборгованості, складеного АТ «ОТБ БАНК», заборгованість відповідача з процентів за користування кредитними коштами становить 189791,82 грн. Оскільки заявлена до стягнення сума процентів за користування кредитними коштами не перевищує суму заборгованості за відсотками, яка зазначена в розрахунку АТ «ОТП Банк», суд ураховуючи принцип диспозитивності господарського судочинства розглядає вимоги позивача про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 188 043,01 грн.

З урахуванням викладеного, оскільки заборгованість за кредитом (тіло кредиту) в сумі 714000,00 грн та заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 188 043,01 грн станом на час ухвалення рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то позовна вимога про стягнення з відповідача 714 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 188 043,01грн заборгованості по відсоткам підлягає задоволенню судом.

Відповідачем контррозрахунку заборгованості за кредитом (тілом кредиту) та відсоткам, заявлених позивачем до стягнення, суду не надано.

Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, доказів погашення 714000,00 грн заборгованості за кредитом та 188043,01 грн заборгованості за процентами не надав, а тому позивач мав підстави для звернення до суду за захистом своїх прав.

Ураховуючи вище встановлені обставини, приписи ст.ст. 74, 76, 77-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 714000,00 грн заборгованості за кредитом, 188043,01 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства, віднесено зокрема відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 10 824,52 грн згідно платіжної інструкції від 11.02.2025 №1235679.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Крім того, позивач заявив до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн.

Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст.126 ГПК України).

У частині 5 ст. 129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Згідно частини 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги тощо.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно зі статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 76-79 ГПК України.

На підтвердження витрат на надання правничої допомоги в сумі 20000,00 грн позивачем додано до матеріалів справи: копію Договору про надання правової допомоги від 01.01.2025 №42649746, копію Додаткової угоди №01235679 до Договору №42649746 від 01.01.2025, копію Акту від 01.01.2025 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), копію Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості.

Відповідно до п. 1.1 договору про надання правової допомоги від 01.01.2025 Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу (правничу допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором. Деталі предмету договору встановлюються додатковими угодами.

Загальна вартість послуг складається з вартості наданих юридичних послуг (поточне супроводження), згідно тарифної сітки, вказаної у п. 4.8 даного Договору, а також гонорар, який зазначений у п. 4.9 даного Договору (п. 4.1 договору).

Пунктом 4.4 договору про надання правової допомоги від 01.01.2025 встановлено, що за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатом юридичної допомоги і її вартість.

Додатковою угодою №01235679 від 01.01.2025 до договору про надання правової допомоги від 01.01.2025 №42649746 розширено розділ « 1. Предмет договору» та доповнено новим пунктом наступного змісту: « 1.2 Адвокат зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів Клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з ТОВ «Завод залізобетонний конструкцій-5».

Між Позивачем та Адвокатом Білецьким Б.М. підписано Акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 01.01.2025 на загальну суму 20000,00 грн.

Відповідно до змісту Акту виконаних робіт від 01.01.2025, Адвокат надав Клієнту наступну правову допомогу: попередня (усна) консультація Клієнта; письмова консультація Клієнта щодо кредитних правовідносин; здійснення перевірки кредитної справи Боржника; правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій); аналіз первинних банківських документів та розрахунків згідно кредитної справи; юридична перевірка статусу Боржника щодо доцільності здійснення претензійно-позовної роботи; направлення запитів для отримання необхідної інформації та документів для подання позову; здійснення досудового врегулювання спору; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи; формування додатків до позовної заяви (письмові докази).

Також матеріали справи містять Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості на суму 20000,00 грн із зазначенням переліку наданої правничої допомоги, який є аналогічним переліку, що міститься в Акті від 01.01.2025.

Проаналізувавши надані позивачем в обґрунтування понесення витрат на професійну правничу допомогу документи суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката у даній справі не доведений належними та допустимими доказами.

Так, з наданого суду Акта про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 01.01.2025 та Детального опису робіт (наданих послуг) не вбачається надання адвокатом Білецьким Б.М. правничої допомоги у справі щодо стягнення заборгованості з ТОВ «Завод залізобетонних конструкцій-5», оскільки вказані документи не містять зазначення про те, що Боржником, згаданим у Акті та Детальному описі, є саме відповідач у даній справі. Відтак позивачем не підтверджено надання адвокатом правничої допомоги саме у зв`язку з розглядом господарським судом Запорізької області справи №908/435/25.

Крім того, судом враховано, що позовна заява про стягнення заборгованості з ТОВ «Завод залізобетонних конструкцій-5» підписана керівником позивача Романенком М.Е., а не адвокатом Білецьким Б.М.

Ураховуючи наведене, керуючись статтями 2, 80, 123, частиною четвертою статті 126, частино 8 статті 129 ГПК України, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критерію реальності адвокатських витрат, їх надання адвокатом Білецьким Б.М. позивачеві у даній справі не доведено належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене, заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн суд залишає за Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС».

Керуючись ст.ст. 73, 74, 86, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД ЗАЛІЗОБЕТОННИХ КОНСТРУКЦІЙ-5» (72311, Запорізька область, м. Мелітополь, Каховське шосе, буд. 20; ідентифікаційний код юридичної особи 01235679) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8; ідентифікаційний код юридичної особи 42649746) заборгованість за тілом кредиту в розмірі 714000,00 грн (сімсот чотирнадцять тисяч гривень 00 коп.), заборгованість за процентами в розмірі 188 043,01 грн (сто вісімдесят вісім тисяч сорок три гривні 01 коп.) та судовий збір у розмірі 10824,52 грн (десять тисяч вісімсот двадцять чотири гривні 52 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» на професійну правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано -21.04.2025.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.А. Федько