ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/605/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Трофімова І.В.

при секретарі судового засідання Ломакіній О. В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 149)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стронг Клил" (04074, м. Київ, вул. Кульженків Сім`ї, 35)
про стягнення 457'989,61 грн
за участю представників:

позивача - Яценко А.О.;

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стронг Клил", в якій просить суд стягнути з останнього заборгованість за неналежне виконання договору підряду №Ш1950 від 07.02.2022 у сумі 457'989,61 грн, з яких: аванс - 234'882,12 грн, штраф - 93'952,85 грн, інфляційні втрати - 114'694,91 грн та 3 % річних - 14'459,73 грн.

Витрати по сплаті судового збору позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.03.2025 відкрито підготовче провадження у справі №922/605/25 та призначено судове засідання на 19 березня 2025 року о 14:30.

Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду.

Відомості про судовий розгляд справи та зазначені процесуальні рішення своєчасно оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відомості якого є загальнодоступними, та у мережі Інтернет на офіційному сайті Судова влада України.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16 квітня 2024 року о 14:45.

Представник позивача в судовому засіданні 16.04.2025 підтримав позов, просив його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив. Про місце, дату та час проведення судових засідань відповідач повідомлявся належним чином, відповідно до ст.120, 121 ГПК України.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвали суду направлялись судом рекомендованими листами з повідомленнями про вручення (з відміткою судова повістка) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04074, м. Київ, вул. Кульженків Сім`ї, 35.

Надіслана на адресу відповідача засобами поштового зв`язку копія ухвали від 03.03.2025 повернулась на адресу суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Відомостей про наявність у відповідача іншої адреси матеріали справи не містять.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі №922/605/25 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, враховуючи сплив процесуального строку, встановленого для розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, вислухавши пояснення представника позивача, суд установив такі обставини.

07.02.2022 між АТ "Харківобленерго" (надалі Позивач, Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Захід-Енергобуд" (надалі Відповідач, Підрядник) укладено договір підряду щодо виконання робіт з реконструкції №Ш1950 (надалі Договір), за яким Підрядник зобов`язався власними силами зі своїх матеріалів виконати для Замовника наступні роботи: "Реконструкція "ТП-0917" (інв. № 00614130/01). Реконструкція ЛЕП ПЛ 0,4 кВ Раскової вул." (інв. № 00614507/01), з прокладанням ЛЕП 0,4 кВ. для зовнішнього електропостачання об`єкта "будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)" за адресою : вул. Раскової, б. 38, м. Харків, Харківська обл., Україна - замовник ОСОБА_1 , а Замовник прийняти та оплатити такі роботи.

Кількісні характеристики виконуваних за цим договором робіт визначаються договірною ціною (кошторис), яка є додатком 1 до цього договору.

Власником результату виконаних робіт (об`єкта реконструкції) є Замовник (п.1.1. Договору).

Відповідно до п. 3.1. Договору його ціна є твердою і становить 469'764,23 грн.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що Замовник сплачує Підряднику аванс у розмірі 50%, що складає 234'882,12 грн від загальної вартості договору на виконання робіт, придбання (постачання) необхідних матеріалів, виробів, обладнання, протягом 90 календарних днів з моменту підписання договору.

10.02.2022, на виконання п. 4.1. Договору, Позивач сплатив на розрахунковий рахунок Відповідача аванс в розмірі 234'882,12 грн.

За змістом п. 5.1 договору, строк (термін) виконання робіт передбачено календарним планом (графіком) виконання робіт та починає перебіг протягом 3 днів з дати набрання чинності цього договору та отримання авансу (за наявності авансу) або заявки від замовника на виконання робіт. Підрядник зобов`язаний виконувати роботи у відповідні строки, що встановлені календарним планом (графіком) виконання робіт (додаток 2 до Договору).

Відповідно до Додатку 2 до Договору Календарний план-графік строк виконання робіт з реконструкції електричних мереж становить 90 днів.

Підрядник зобов`язаний забезпечити виконання робіт у строки, встановлені договором (п. 6.1.3 Договору).

З огляду на приписи п. 5.1. Договору, Відповідач повинен був розпочати роботи з реконструкції, з урахуванням вимог ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України (ЦК України), 14.02.2022 та закінчити 15.05.2022.

Однак, в порушення п. 5.1, пп. 6.3.1 п. 6.3. Договору Відповідач взагалі не приступив до виконання робіт, передбачених Договором, акт виконаних робіт сторонами не складався та не підписувався.

Відповідно до п. 7.2 Договору у разі порушення терміну виконання робіт за цим договором до 15 днів підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 10% від ціни договору. У разі порушення терміну виконання робіт за цим договором понад 15 днів підрядник сплачує замовнику штраф 20%, а у разі здійснення попередньої оплати підрядник, крім сплати зазначеного штрафу, повертає замовнику кошти з урахуванням індексу інфляції.

Пунктом 12.5. Договору визначено, що сторона, що прийняла рішення про призупинення дії або розірвання Договору у випадках, передбачених пунктами 12.3. та 12.4 Договору, повідомляє про це письмово іншу Сторону не менш ніж за 15 днів до вступу в дію такого рішення і якщо протягом цього строку обставини, що зумовили таке рішення, суттєво не змінилися, Сторона, що проявила ініціативу має право розірвати Договір.

Також, п. 9.1., п. 9.2. та п. 9.4. Договору передбачено, що Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у разі виникнення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею Сторін. Форсмажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є випадки, передбачені ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні". Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим Договором унаслідок дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), повинна негайно не пізніше ніж протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі. Доказом виникнення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) та строку їх дії є Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), який видається Торгово-промисловою палатою України або регіональною торгово-промисловою палатою.

За умовами розділу 11 договору останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2022.

Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідач не скористався наданим п. 12.5. Договору правом на призупинення або розірвання Договору, крім того, не надав ані повідомлення про виникнення форс- мажорних обставин, ані Сертифікату про форс-мажорні обставини, а тому Договір підряду діяв і зобов`язання за ним повинні були виконуватися у строки, визначені цим Договором.

Матеріали справи також свідчать про те, що з метою досудового врегулювання спору Замовник надіслав на адресу Підрядника вимогу від 18.01.2023 № 04-46/276 щодо повернення авансового платежу та сплати штрафних санкцій у зв`язку з невиконанням умов укладених між сторонами договорів.

Однак, Підрядник відповіді на зазначену вимогу не надав, авансовий платіж також не повернув.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 16.04.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Захід-Енергобуд" (що є підрядником за наведеним вище договором) змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю "Стронг Клил" (відповідач у даній справі), та юридичну адресу.

Зазначені обставини стали підставами для звернення Позивача до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За умовами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

На підставі ст. 526, 629 ЦК України, п. 1 ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядчик) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Статтею 854 ЦК України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Згідно зі ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

В даному випадку, Відповідач, отримавши від позивача 10.02.2022 аванс в сумі 234'882,12 грн, відповідно до умов Договору був зобов`язаний виконати роботи до 15.05.2022.

Однак, матеріали справи не містять та Відповідачем суду не надано будь-яких доказів виконання робіт за Договором.

Також матеріали справи не місять і доказів звернення Відповідача до Позивача з приводу неможливості виконання зобов`язань за Договором в порядку, визначеному п. 9.1.-9.4. Договору, призупинення або розірвання договору в порядку, визначеному п. 12.5. Договору.

Таким чином, Позивач на підставі п. 7.2. Договору та ст. 849 ЦК України має право вимагати від Відповідача повернення сплаченого авансу.

Оскільки Відповідач не надав суду доказів повернення отриманого авансу, суд за наслідками розгляду справи доходить висновку про задоволення позову в даній частині вимог, та стягнення з Відповідача на користь Позивача 234'882,12 грн авансу.

Щодо позову в частині стягнення інфляційних та 3% річних, суд зазначає.

Стаття 610 ЦК України вказує на те, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 7.2. договору передбачено право позивача вимагати повернення авансу з урахуванням інфляційних нарахувань.

Розглянувши здійснений Позивачем розрахунок, суд констатує безпідставність нарахування інфляційних за лютий 2022 року. У даному випадку Позивач відповідно до умов Договору має право на нарахування інфляційних у разі порушення терміну виконання робіт за цим договором понад 15 днів; аванс був сплачений позивачем 10.02.2022, а строк (термін) виконання робіт починає перебіг протягом 3 днів з дати та отримання авансу. Отже, в лютому 2022 року Позивач ще не мав право на нарахування інфляційних втрат, оскільки прострочення понад 15 днів виникає лише на початку березня 2022 року (14.02.2022 + 15 днів).

Разом з тим, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 сформулювала позицію щодо нарахування та сплати боржником інфляційних втрат за неповний місяць, та зокрема зазначила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від кількості днів прострочення в відповідному календарному місяці.

Оскільки у Позивача виникло право на нарахування інфляційних 01.03.2022, відповідно сума боргу повинна індексуватися починаючи з березня 2022 року.

Перевіривши в контексті викладеного відповідний розрахунок інфляційних, суд зазначає, що задоволенню підлягає вимога про стягнення інфляційних втрат у сумі 109'189,76 грн за період з березня 2022 року по січень 2025 року. В іншій частині в задоволенні позову слід відмовити.

Щодо вимог про стягнення 3% річних, суд установив, що згідно з розрахунком, позивачем нараховано до стягнення з відповідача 3% річних у сумі 14'459,73 грн за період прострочення з 01.02.2023 по 16.02.2025.

Перевіривши зазначений розрахунок суд приходить до висновку про його арифметичну вірність та обґрунтованість.

За таких обставин, заявлений позов в даній частині вимог підлягає задоволенню.

Щодо вимог про стягнення штрафу суд зазначає.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно з п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Як зазначалось, на підставі п. 7.2. Договору у разі порушення терміну виконання робіт за цим договором до 15 днів підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 10% від ціни договору. У разі порушення терміну виконання робіт за цим договором понад 15 днів підрядник сплачує замовнику штраф 20%, а у разі здійснення попередньої оплати підрядник, крім сплати зазначеного штрафу, повертає замовнику кошти з урахуванням індексу інфляції.

Користуючись правом, передбаченим даними пунктами договорів Позивач нарахував Відповідачу 93'952,85 грн штрафу (що становить 20% від ціни Договору)

Враховуючи вказані положення чинного законодавства та умови укладеного між сторонами договору, а також враховуючи факт не надання відповідачем доказів належного та своєчасного виконання робіт, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову в цій частині, та стягнення з відповідача на користь позивача штрафу в заявленому до стягненні розмірі.

Крім того, з урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України, за наслідками розгляду справи з Відповідача на користь Позивача також підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 5429,84 грн.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стронг Клил" (адреса: 04074, м.Київ, вул. Кульженків Сім`ї, буд.35; ) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (адреса: 61037, м. Харків, вул.Георгія Тарасенка, буд.149; ) аванс у сумі 234'882,12 грн, штраф у сумі 93'952,85 грн, інфляційні втрати в сумі 109'189,76 грн та 3 % річних у сумі 14'459,73 грн, а також 5429,84 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строки, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Учасники справи:

Позивач - Акціонерне товариство "Харківобленерго" (адреса: 61037, м. Харків, вул.Георгія Тарасенка, буд.149; ).

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Стронг Клил" (адреса: 04074, м.Київ, вул. Кульженків Сім`ї, буд.35; ).

Повний текст рішення складено 17.04.2025.

Суддя І.В. Трофімов