cправа № 911/26/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Краснов Є.В.,
за участю секретаря судового засідання Амірханяна Р.К.
ОГП: Сімаченко А.О.,
позивача: не з`явились,
відповідача-1: не з`явились,
відповідача-2: Потапенко С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Фізичної особи-підприємця Цуканової Ірини Миколаївни про ухвалення додаткового рішення
за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця Цуканової Ірини Миколаївни
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2024
та рішення Господарського суду Київської області від 16.04.2024
у справі № 911/26/24
за позовом Заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Узинської міської ради Київської області
до: Білоцерківської районної державної адміністрації та Фізичної особи-підприємця Цуканової Ірини Миколаївни
про усунення перешкод у здійсненні права користування майном,
Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.03.2025 касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Цуканової Ірини Миколаївни задоволено частково, постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2024 та рішення Господарського суду Київської області від 16.04.2024 у справі № 911/26/24 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 27.03.2025 надійшла заява ФОП Цуканової І.М. про ухвалення додаткового рішення, у якій відповідач-2 просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Київської обласної прокуратури на її користь судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу), понесені у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції в розмірі 9 500 грн, посилаючись на ч. 4 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вважає, що оскільки нею понесено відповідні витрати у розмірі 18 000 грн, то керуючись ч. 4 ст. 129 ГПК України, оскільки її касаційну скаргу задоволено частково, то вона має право на відшкодування половини понесених нею витрат.
До Верховного Суду 02.04.2025 від Білоцерківської окружної прокуратури надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового судового рішення, у яких вказується на те, що оскільки остаточного рішення у справі не прийнято, а останню передано на новий розгляд, то відповідну заяву відповідачем-2 подано передчасно, у зв`язку з чим у її задоволенні слід відмовити.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.04.2025 заяву ФОП Цуканової І.М. про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду на 15.04.2025.
Розглянувши вказану заяву, колегія суддів дійшла таких висновків.
За змістом п.п. в) п. 4 ч. 1 ст. 315 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у резолютивній частині постанови суду касаційної інстанції зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
У постанові Верховного Суду від 25.03.2025 у цій справі було зазначено, що з огляду на те, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції, то з урахуванням ст. 129 ГПК України розподіл судових витрат у справі має здійснити господарський суд, який прийматиме рішення по суті спору.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Таким чином, суд касаційної інстанції здійснює розподіл судових витрат у випадку, коли він змінює судове рішення або ухвалює нове, при цьому не передаючи справи на новий розгляд. Вказане правило пов`язане з тим, що коли справа передається на новий розгляд, спір не є вирішеним по суті, а тому і розподіл судових витрат є передчасним, враховуючи положення ст. 129 ГПК України щодо розподілу судових витрат.
Відтак, оскільки постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.03.2025 постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2024 та рішення Господарського суду Київської області від 16.04.2024 у справі № 911/26/24 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції, колегія суддів відмовляє у задоволенні заяви ФОП Цуканової І.М. про стягнення судових витрат, понесених нею у зв`язку з переглядом Верховним Судом справи № 911/26/24, як такої, що подана передчасно.
Керуючись ст.ст. 123, 129, 244, 315 ГПК України, Верховний Суд, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Цуканової Ірини Миколаївни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом Верховним Судом справи № 911/26/24, відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя Могил С.К.
Судді: Волковицька Н.О.