ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2025 р. Справа№ 911/2826/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Кропивної Л.В.

Пономаренка Є.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Апельмон Прайм"

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.12.2024

у справі №911/2826/24 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Апельмон Прайм"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інтелектуальні системи"

про стягнення 64 394,49 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Апельмон Прайм" звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інтелектуальні системи" про стягнення 64 394,49 грн, з яких 63 508,50 грн основного боргу, 381, 05 грн інфляційних втрат та 504, 94 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, у порушення умов договору послуги не надав, грошові кошти не повернув, наведене стало підставою для звернення до суду з даним позовом про стягнення 63 508, 50 грн передплати на підставі ст. ст. 906, 1212 ЦК України.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.12.2024 у справі №911/2826/24 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що в порядку частини 1 статті 906 Цивільного кодексу України позивач не довів наявність вини відповідача, як обов`язкової складової наявності цивільного правопорушення.

Взаємовідносини сторін з надання послуг опису бізнес-процесів під впровадження програмного забезпечення UIS.WMS, відбувались в рамках укладеного договору №250324 від 25.03.2024 про надання послуг, тобто за наявності відповідних правових підстав, а отже, положення статті 1212 ЦК України, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Апельмон Прайм" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.12.2024 у справі №911/2826/24 та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на наступне:

- оскільки з моменту, коли відповідач повинен був передати результати робіт, минуло вже 6 місяців, виконання зобов`язання боржником втратило будь-який інтерес для позивача;

- фактичні відносини між сторонами свідчать про розірвання договору, оскільки відповідачем за весь час судової справи не було вжито жодних заходів для передачі виконаних робіт;

- претензією від 24.06.2024 року № 50 позивач повідомив про намір розірвати договір і така претензія є повідомленням про розірвання договору.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №911/2826/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою суду від 20.01.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Апельмон Прайм" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.12.2024 у справі №911/2826/24 залишено без руху та надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків шляхом подання доказів сплати судового збору в сумі 3633,60 грн.

Ухвалою суду від 04.02.2025 відкрито апеляційне провадження та роз`яснено сторонам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Руденко М.А. у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №911/2826/24 для сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Барсук М.А., судді Пономаренко Є.Ю., Кропивна Л.В.

Ухвалою суду від 07.04.2025 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Апельмон Прайм" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.12.2024 у справі №911/2826/24.

Частина 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи не заявлено.

Позиції учасників справи

19.02.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти доводів та вимог останньої, рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

25.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські інтелектуальні системи", як виконавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Апельмон Прайм", як замовником, укладено договір №250324 від 25.03.2024 (далі договір) за умовами п. 1.1. якого в порядку та на умовах визначених цим договором, виконавець на замовлення замовника надає погоджений сторонами комплекс послуг, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги (точний перелік послуг, що надаються виконавцем замовнику, їх обсяги, строки виконання, вартість, порядок та строки оплати, а також інші умови в кожному конкретному випадку визначаються сторонами у додатках до даного договору, які є його невід`ємною частиною).

Перелік послуг, які може надати виконавець: розробка програмного забезпечення / доопрацювання програмного забезпечення; послуга з опису бізнес-процесів під впровадження ПЗ UIS 1.1.3; послуга з написання технічного завдання під розробку програмного забезпечення / доопрацювання програмного забезпечення; послуги з технічної підтримки програмного забезпечення; послуги з оновлення програмного забезпечення; інші послуги не вказані в п. п. 1.1.1-1.1.5 (п. п. 1.1.1.-1.1.5. договору).

Пунктами 2.3.1. та 2.3.2. договору визначено що замовник зобов`язаний здійснювати оплату виконавцю за надані послуги вчасно та в повному обсязі згідно даного договору; призначити відповідальну особу для контролю результатів виконання запитів з боку замовника.

Згідно з пунктами 2.4.1. та 2.4.2. договору замовник має право слідкувати за ходом виконання виконавцем запитів (надання послуг) та вимагати від нього виконання зобов`язань за цим договором належним чином з метою отримання якісного результату; розірвати договір попередньо письмово повідомивши виконавця про такий намір за 30 календарних днів до дня розірвання та за умови остаточного проведення розрахунків із виконавцем за фактично надані послуги.

Вартість послуг виконавця за цим договором зазначається у додатках до договору. Сплата вартості наданих послуг здійснюється замовником шляхом перерахування на поточний рахунок Виконавця грошових коштів у національній валюті України - гривні. Вартість послуг та порядок їх оплати визначається сторонами у відповідних додатках до договору (п. п. 3.1. та 3.2. договору).

Відповідно до п. п. 4.1. та 4.3. договору здача-приймання наданих послуг здійснюється шляхом підписання акту наданих послуг. Замовник зобов`язаний не пізніше 5 робочих днів з моменту одержання від виконавця акту приймання-передачі наданих послуг або підписати цей акт та направити його на адресу виконавця, або направити виконавцю письмову вмотивовану відмову від приймання наданих послуг.

У випадку неотримання від замовника в зазначений термін підписаного акту приймання-передачі наданих послуг або мотивованої відмови від приймання послуг, послуги вважаються прийнятими замовником та підлягають оплаті. У випадку одержання від замовника вмотивованої відмови від приймання наданих послуг, сторонами протягом 3 робочих днів оформлюється акт з переліком необхідних доробок та строків для їхнього виконання. Дата прийняття послуг вважається дата підписання акту наданих послуг.

Відповідно до п. п. 6.1. та 6.2. договору договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 14.09.2024 за умови відсутності претензій з боку замовника та повного виконання виконавцем своїх зобов`язань. Договір автоматично пролонгується на наступний календарний рік, якщо жодна зі сторін не повідомить про припинення дії договору у письмовому вигляді за 30 календарних днів до кінця дії договору. Кількість пролонгацій не обмежена.

Договір може бути припинений у наступних випадках: за взаємною згодою сторін; за ініціативою будь-якою із сторін шляхом письмового повідомлення сторони договору про такий намір. Договір може бути припинений у односторонньому порядку лише за умови попереднього повідомлення іншої сторони про розірвання договору не менше ніж за 30 календарних днів до дати розірвання, та за умови проведення відповідних взаєморозрахунків між сторонами (п. п. 6.3. - 6.3.2 договору).

25.03.2024 між сторонами підписано додаток №1 до договору, в якому погоджено, що послугою, яка надається за договором, є опис бізнес-процесів під впровадження ПЗ UIS.WMS.

Опис робіт: Інтерв`ювання замовника та формування детального документа необхідного для розробки функціоналу ПЗ UIS.WMS під вимоги Замовника. Написання технічного завдання під розробку програмного забезпечення/доопрацювання програмного забезпечення на вимогу замовника згідно "Опису бізнес процесів". Фінальна оцінка тривалості та вартості розробки та впровадження ПЗ UIS.WMS.

Вартість послуги становить 127 017,00 грн з ПДВ.

Відповідно до п. 1.2. додатку №1 до договору виконавець приступає до робіт протягом 3-х робочих днів з дати передоплати 50% суми послуги.

Замовник оплачує послуги в наступному порядку: 1) 50% передоплати від суми зазначеної в п. п. 1.1. тобто 63 508,50 грн в тому числі ПДВ 20% 10 584,75 грн після підписання договору та додатку, на основі виставленого рахунку від виконавця, протягом 3-х робочих днів 2) 50% післяплати від суми зазначеної в п.п.1.1. тобто 63 508,50 грн в тому числі ПДВ 20% 10 584,75 грн після підписання акту відповідних наданих послуг протягом 3-х робочих днів (п. 1.4. додатку №1 до договору).

Відповідно до п. 1.5. додатку №1 до договору приймання-передача послуг здійснюється протягом 60 робочих днів з моменту здійснення передоплати відповідно до п. 1.2 цього додатку.

Постачальник зобов`язується надати замовнику оригінали актів про передачу документа "Опис бізнеспроцесів під впровадження ПЗ UIS.WMS" в двох примірниках, підписані зі своєї сторони уповноваженою особою та скріплені печаткою.

Замовник зобов`язаний протягом 5 робочих днів, підписати надані постачальником акти про передачу документа "Опис бізнес-процесів під впровадження ПЗ UIS.WMS" та передати один примірник постачальнику, або ж в цей же термін надати постачальнику вмотивовану відмову від підписання зазначених актів. У випадку неотримання від замовника в зазначений термін підписаного акту про передачу документа "Опис бізнес-процесів під впровадження ПЗ UIS.WMS" або мотивованої відмови від приймання документу "Опис бізнес-процесів під впровадження ПЗ UIS.WMS", документ вважається прийнятим замовником. У випадку одержання від замовника вмотивованої відмови від приймання акту про передачу, сторонами протягом 3 робочих днів оформлюється акт з переліком необхідних доробок та строків для їхнього виконання (п. 1.6. додатку №1 до договору).

01.04.2024 позивач перерахував на користь відповідача 50% передплати за договором у розмірі 63 508, 50 грн, що підтверджується випискою з рахунку позивача № НОМЕР_1 , з призначенням платежу: передплата за опис бізнес-процесів під впровадження згідно з договором №250324 від 25.03.2024.

За твердженнями позивача, у визначені договором строки відповідач послуги не надав, передплату не повернув.

З огляду на вказані обставини позивач звернувся до відповідача з вимогою № 50 від 24.06.2024, у якій повідомив відповідача згідно приписів п.п. 6.1., 6.3.2. договору про намір розірвати договору та вимагав повернути виконане однією сторін зобов`язання - перерахувати 63 508, 50 грн.

З огляду на те, що відповідач, у порушення умов договору послуги не надав, а грошові кошти не повернув, наведене стало підставою для звернення до суду з даним позовом про стягнення 63 508, 50 грн передплати.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, вказав, що договір між сторонами не є розірваним в односторонньому порядку, оскільки претензією №50 від 24.06.2024 позивач повідомив про намір (задум, бажання зробити що-небудь) розірвати договір, а не про саме розірвання договору із зазначенням дати припинення договору.

З цих підстав суд першої інстанції дійшов до висновку, що взаємовідносини сторін з надання послуг опису бізнес-процесів під впровадження програмного забезпечення UIS.WMS, відбувались в рамках укладеного договору №250324 від 25.03.2024 про надання послуг, тобто за наявності відповідних правових підстав, а отже, положення статті 1212 ЦК України, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Однак колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.202 ЦК України).

Згідно зі ст.628 ЦК зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності.

Відповідно до ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на підставі п. 1.4.1. додатку № 1 до договору перерахував на користь відповідача 50% передплати за договором у розмірі 63 508, 50 грн.

А тому, згідно додатку № 1 до договору роботи мали бути виконані протягом 60 робочих днів з моменту здійснення передоплати, а саме по 24.06.2024.

Доказів виконання позивачем робіт по 24.06.2024 матеріали справи не містять.

Доводи відповідача, що ним належним чином виконано умови договору, а саме 15.05.2024 у групу «Проект UIS.WMS - Apelmon» представниками відповідача було завантажено посилання на підготовлений документ «Опис бізнес-процесів проекту WMS для компанії Apelmon», розташований на онлайн-сервісі Google Doc, колегія суддів відхиляє, оскільки згідно п. 2.1.1. договору відповідач зобов`язався, зокрема, розробити чи здійснити доопрацювання програмного забезпечення та передати замовнику програмне забезпечення у відповідності до затверджених сторонами функціональних описів визначених у додатках до даного договору, у стані повної готовності до використання за цільовим призначенням.

Пунктом 1.6. додатку № 1 до договору передбачено, що постачальник зобов`язується надати замовнику оригінали актів про передачу документа «Опис бізнес-процесів під впровадження ПЗ UIS.WMS» в двох примірниках, підписані зі своєї сторони уповноваженою особою та скріплені печаткою.

Тобто, умовами договору сторони чітко передбачили порядок передачі виконаних відповідачем робіт - підписання оригіналів актів про передачу документа «Опис бізнес-процесів під впровадження ПЗ UIS.WMS» в двох примірниках.

Іншого порядку передачі виконаних відповідачем робіт, а саме шляхом їх розміщення на онлайн-сервісі Google Doc, сторони у договорі та додатку № 1 до нього не погодили.

Доказів того, що відповідач виконав свій обов`язок на направив на адресу позивача відповідні акти про передачу документів і такі документи були прийняті позивачем матеріали справи не містять.

Тобто, колегія суддів дійшла до висновку, що відповідач в погоджений в договорі строк не виконав роботи, передбачені його умовами.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (зазначене кореспондує ст.193 ГК).

Договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом (ст.907 ЦК).

Отже, розірвання договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість його одностороннього розірвання. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути передбачені законом або безпосередньо в договорі та можуть як ставитись в залежність від вчинення/невчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору).

Відповідно до п.п. 6.3, 6.3.2. договору договір може бути припинений у наступних випадках: за взаємною згодою сторін; за ініціативою будь-якою із сторін шляхом письмового повідомлення сторони договору про такий намір. договір може бути припинений у односторонньому порядку лише за умови попереднього повідомлення іншої сторони про розірвання договору не менше ніж за 30 календарних днів до дати розірвання, та за умови проведення відповідних взаєморозрахунків між сторонами.

Згідно з пунктом 2.4.2. договору замовник має право розірвати договір попередньо письмово повідомивши виконавця про такий намір за 30 календарних днів до дня розірвання та за умови остаточного проведення розрахунків із виконавцем за фактично надані послуги.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з претензією № 50 від 24.06.2024, у якій, керуючись положеннями пунктів 6.1. та 6.3.2 договору інформував про намір розірвати договір та вимагав повернути виконане однією сторін зобов`язання - перерахувати 63 508,50 грн.

Висновок суду першої інстанції, що договір між сторонами не є розірваним в односторонньому порядку, оскільки претензією №50 від 24.06.2024 позивач повідомив про намір (задум, бажання зробити що-небудь) розірвати договір, а не про саме розірвання договору із зазначенням дати припинення договору, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідне формулювання у претензії (намір про розірвання договору) повністю відповідає приписам п.п. 2.4.2., 6.3., 6.3.2. договору, які передбачають, що замовник має право розірвати договір попередньо письмово повідомивши виконавця про такий намір за 30 календарних днів до дня розірвання.

Тобто, колегія суддів констатує, що така претензія є повідомленням про розірвання Договору, яка повністю відповідає приписам п.п. 2.4.2., 6.3., 6.3.2. договору.

Відповідна претензія отримана відповідачем 25.06.2024, що ним визначається у поданих до суду першої інстанції документах.

Оскільки позивач скористався своїм правом на одностороннє розірвання договору, а у пункті 6.3.2 договору чітко встановлені часові межі у 30 календарних днів, після яких договір вважається розірваним, колегія суддів дійшла до висновку, що договір є розірваним з 25.07.2024.

При цьому, направлення 02.07.2024 на електронну адресу позивача відповіді на претензію із наданням акту виконаних робіт колегія суддів не вважає належним підтвердженням факту виконання відповідачем робіт по договору, оскільки матеріали справи не містять відповідного акту здачі-приймання виконаних робіт, як додатку до такої претензії.

Крім того, як вже було зазначено вище, відповідачем не складено в оригіналі та не направлено на адресу позивача актів про передачу документа «Опис бізнес-процесів під впровадження ПЗ UIS.WMS» в двох примірниках, як це передбачено п. 1.6. додатку № 1 до договору.

Таким чином встановивши, що замовник використав своє право на розірвання Договору в односторонньому порядку, передбачене п.п. 2.4.2., 6.3., 6.3.2. договору, колегія суддів дійшла до висновку, що відповідний договір вважається розірваним з ініціативи замовника з 25.07.2024.

Згідно з ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №918/631/19, постанова Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №910/12382/17).

Згідно із частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 1212 Цивільного кодексу України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави, що в цьому спорі і відбулося.

Відмова замовника від договору є підставою для задоволення вимоги про повернення невикористаної частини авансу (виконаного однією стороною у припиненому зобов`язанні) відповідно до вимог ст.1212 ЦК України (постанови Верховного Суду від 11.11.2018 у справі №910/13332/17, від 25.02.2021 у справі №904/7804/16, від 16.03.2021 у справі №910/10233/20, від 01.06.2021 у справі №916/2368/18, від 24.11.2021 у справі №910/17235/20, від 19.03.2025 у справі № 910/2026/25.

Таким чином, оскільки позивач в спосіб, передбачений договором, відмовився від укладеного з відповідачем правочину, а тому у останнього відпали підстави, на яких він набув кошти позивача у вигляді авансу у розмірі 63 508,50 грн, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла до висновку про стягнення даних коштів з відповідача на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

Також позивачем заявлено до стягнення 381,05 грн інфляційних втрат та 504, 94 грн пені.

Водночас, як вбачається із матеріалів позову, зокрема застосована них позивачем матеріального права та здійсненого розрахунку, під пенею позивачем розуміється стягнення з відповідача саме 3 % річних, нарахованих згідно ст. 625 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно із частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

Оскільки зобов`язання відповідача з повернення суми попередньої оплати є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу.

Як вбачається із здійсненого розрахунку позивача, останній здійснював нарахування 3 % річних з 25.06.2024 по 04.10.2024, а згідно формули нарахування інфляційних втрат - липень-серпень 2024.

Згідно із частиною другою статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Норма вказаної статті регулює відносини, коли у боржника існує обов`язок, але строк його виконання не встановлений, тоді такий обов`язок боржник має виконати у семиденний строк від дня пред`явлення кредитором йому вимоги. Ця норма зазвичай застосовується у договірних відносинах, коли сторони в договорі встановлюють певний обов`язок, але не визначають строк його виконання. У такому випадку кредитор, направляючи вимогу боржнику, повідомляє про готовність прийняти виконання від боржника.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.02.2024 у справі № 910/3831/22 зазначила, що у статті 1212 ЦК України врегульовані недоговірні відносини, коли особа набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно). З моменту безпідставного набуття такого майна або з моменту, коли підстава його набуття відпала, утримання особою такого майна є неправомірним.

Тому зобов`язання з повернення потерпілому такого майна особа повинна виконати відразу після його безпідставного набуття або відпадіння підстави набуття цього майна.

Оскільки лише після дати розірвання договору у відповідача виник обов`язок з повернення суми передоплати, як безпідставно утриманого майна, а тому початком прострочення виконання зобов`язання у даному випадку є 25.07.2024.

Враховуючи вищенаведене, здійснивши власний розрахунок 3 % річних за період з 25.07.2024 (визначений судом початок прострочення зобов`язання з повернення авансу) по 04.10.2024 (визначений позивачем кінцевий строк нарахування), інфляційних втрат за серпень 2024 (оскільки згідно правових позицій об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 та від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не нараховується), колегія суддів дійшла до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 381,05 грн інфляційних втрат та 374,80 грн 3 % річних.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Апельмон Прайм" підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 25.12.2024 у справі № 911/2826/24 - скасуванню з прийняттям нового про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно із ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання позову та апеляційної скарги покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Апельмон Прайм" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.12.2024 у справі № 911/2826/24 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.12.2024 у справі № 911/2826/24 скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інтелектуальні системи" (01011, місто Київ, вул. Рибальська, будинок 13, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Апельмон Прайм" (69010, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вул. Червона, будинок 34, будинок 13; ) 63 508,50 грн основного боргу, 381,05 грн інфляційних втрат, 374,80 грн 3 % річних, 2 417,50 грн судового збору за подачу позову та 3 626,25 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи № 911/2826/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді Л.В. Кропивна

Є.Ю. Пономаренко