РІШЕННЯ

Іменем України

17 квітня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/141/25

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., розглянувши

у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Ніжинської міської ради Чернігівської області

, 16600, Чернігівська область, м. Ніжин, площа ім. І. Франка, б.1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю РЕЗЕРВ-ВР,

, 16600, Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Шевченка, б.21-3

про стягнення 48 335,90 грн

Учасники справи не викликались.

Процесуальні дії у справі. Позиції учасників справи.

Ніжинською міською радою Чернігівської області подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю РЕЗЕРВ-ВР про стягнення заборгованості у розмірі 48 335, 90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, у період з 01.04.2024 по 31.12.2024, належним чином не виконував умови Договору в частині сплати орендної плати за користування земельною ділянкою площею 2,8375 га за кадастровим номером :02:017:0001, на якій розміщене належне йому нерухоме майно комплекс нежитлових будівель загальною площею 7412,9 кв. м за адресою: м. Ніжин, вул. Борзнянський шлях, 68.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 18.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін у справі; учасникам справи надано строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив, пояснень.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у даній справі та здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, що підтверджується довідками про доставку 19.02.2025 о 00:49 електронного листа до електронних кабінетів сторін в підсистемі Електронний суд.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Граничним строком на подання відзиву в даній справі є 07.03.2025. Проте відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзиву у встановлений судом строк не надав.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Відтак, розгляд даної справи здійснюється судом без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) сторін в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, що передбачено ч.13 ст.8 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст.248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Обставини справи встановлені судом.

02.08.2016, між Ніжинською міською радою (орендодавець) та Дочірнім підприємством Аромат (орендар) укладений Договір оренди землі (далі Договір).

Відповідно до п. 1 Договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення та експлуатації основних, підсобних, і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості на підставі рішення № 10-11/2016 одинадцятої сесії сьомого скликання Ніжинської міської ради від 30.05.2016 у м. Ніжині, вул. Борзнянський шлях, 68.

В оренду передається земельна ділянка за кадастровим номером :02:017:0001, площею 2,8375 га. На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна нежитлові будівлі та споруди (пункти 2, 3 Договору).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки розташованої в оціночному районі становить 7389417,50 грн (п. 5. Договору).

Договір укладений терміном на 20 років (п. 8. Договору).

Сторони в пунктах 9. 11. Договору погодили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі на рівні 3% від нормативної грошової оцінки за один рік.

Обчислення розміру орендної плати за землю комунальної власності здійснюється з урахуванням її цільового призначення та визначених законодавством коефіцієнтів, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладення або зміни умов договору оренди чи продовження його дії. Орендна плата вноситься в терміни визначені Податковим кодексом України, а саме статтею 288.7.

Розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджене документами; в інших випадках, передбачених законом (п. 13. Договору).

Земельна ділянка передається в оренду для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (розміщення комплексу нежитлових будівель). Цільове призначення земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (п. 15., п. 16. Договору).

Цей Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 43. Договору). Договір зареєстрований в реєстраційній службі Ніжинського міськрайонного управління юстиції.

11.08.2016, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зареєстроване речове право оренди за Дочірнім підприємством Аромат (запис № 15919946). Строк дії речового права до 10.08.2036; підстава договір оренди землі від 02.08.2016 б/н.

За актом прийму-передачі земельної ділянки, підписаним сторонами та скріпленим печатками сторін, Ніжинська міська рада передала Дочірньому підприємству Аромат земельну ділянку площею 2,8375 га в користування на умовах оренди за договором оренди земельної ділянки, зареєстрованого в реєстраційній службі Ніжинського міськрайонного управління юстиції, в місті Ніжин, Борзнянський шлях, 68.

Згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 137604 від 28.04.2005, виданим виконавчим комітетом Ніжинської міської ради, Дочірнє підприємство Аромат було власником нерухомого майна комплексу нежитлових будівель загальною площею 7412,9 кв. м за адресою: м. Ніжин, вул. Борзнянський шлях, 68.

27.01.2021, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу (м. Київ) Бєлломі О.В. (номер 259), за Товариством з обмеженою відповідальністю Вестер НЖ (далі - ТОВ Вестер НЖ, ) в Державному реєстрі речових прав зареєстроване на праві приватної власності (запис № 40292938) нерухоме майно комплекс нежитлових будівель загальною площею 7412,9 кв. м за адресою: м. Ніжин, вул. Борзнянський шлях, 68 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04), що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 05.04.2024.

Починаючи з 27.01.2021, до ТОВ Вестер НЖ, як нового власника нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці площею 2,8375 га за кадастровим номером :02:017:0001, перейшов правовий статус орендаря за договором оренди землі від 02.08.2016 б/н, а тому останній зобов`язаний був сплачувати орендну плату за користування цією земельною ділянкою.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 20.12.2021 у справі № 927/1092/21 (набуло законної сили 13.01.2022), позовні вимоги Ніжинської міської ради до ТОВ Вестер НЖ задоволені повністю, до стягнення з останнього присуджена заборгованість з орендної плати в сумі 132767,52 грн, за період з 27.01.2021 по 20.10.2021, за договором оренди землі від 02.08.2016 б/н.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 13.11.2023 у справі № 927/1258/23, яке набуло законної сили 20.02.2024 (залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2024), позовні вимоги Ніжинської міської ради до ТОВ Вестер НЖ задоволені частково, до стягнення з ТОВ Вестер НЖ присуджена заборгованість з орендної плати в сумі 201428,71 грн за період з 21.10.2021 по 31.07.2023 за договором оренди землі від 02.08.2016 б/н; 10400,24 грн 3% річних та 60479,57 грн інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 24.06.2024 у справі № 927/459/24, яке набуло законної сили 04.02.2025 (залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2025), позовні вимоги Ніжинської міської ради до ТОВ Вестер НЖ задоволені частково, до стягнення з ТОВ Вестер НЖ присуджена заборгованість з орендної плати в сумі 155991,22 грн за період з 01.08.2023 по 30.04.2024 за договором оренди землі від 02.08.2016 б/н; 8430,76 грн 3% річних та 15718,80 грн інфляційних втрат.

Згідно з відомостями з Автоматизованої системи виконавчого провадження (витяг сформований станом на 14.02.2025) виконавчі провадження № 74491668 та № 74732196 (боржник ТОВ Вестер НЖ, стягувач Ніжинська міська рада) є відкритими.

Виконавчі провадження № 69389331 та № 69706717 з примусового виконання наказу Господарського суду Чернігівської області у справі № 927/1092/21 завершені у зв?язку з відсутністю в боржника відкритих банківських рахунків та майна, на яке може бути звернене стягнення.

Позивач зазначає, що станом на 14.02.2025 рішення Господарського суду Чернігівської області від 24.06.2024 у справі № 927/459/24 до примусового виконання до ДВС не передано.

Належні докази на підтвердження виконання боржником судових рішень у справах № 927/1092/21, № 927/1258/23 та № 927/459/24, в матеріалах даної справи відсутні.

За частиною 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлене законом.

За висновком суду, обставини встановлені в рішенні Господарського суду Чернігівської області від 20.12.2021 у справі № 927/1092/21, що набуло законної сили 13.01.2022, в рішенні Господарського суду Чернігівської області від 13.11.2023 у справі №927/1258/23, що набуло законної сили 20.02.2024, та в рішенні Господарського суду Чернігівської області від від 24.06.2024 у справі № 927/459/24, яке набуло законної сили 04.02.2025, є преюдиціальними при вирішенні даного спору за участю тих самих сторін.

У межах даного спору позивач заявив до стягнення з відповідача заборгованість з орендної плати за договором оренди землі від 02.08.2016 б/н, за період з 01.04.2024 по 31.12.2024.

Згідно з витягом із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки за кадастровим номером :02:017:0001, нормативна грошова оцінка земельної ділянки у 2024 році становила 8 043 506,60 грн.

Відповідно до Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку за кадастровим номером :02:017:0001, станом на 14.01.2025 цільове призначення 11.02. для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості; категорія земель землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.

За доводами позивача, враховуючи умови пунктів 9 11 Договору, відповідач, у період з 01.04.2024 по 31.12.2024 зобов`язаний був сплатити орендну плату до бюджету громади за користування земельною ділянкою в розмірі 180 978,90 грн.

За інформацією Фінансового управління Ніжинської міської ради ТОВ «ВЕСТЕР НЖ» у період з 01.04.2024 до 31.12.2024 до бюджету громади плати за землю не сплачувало.

10.01.2025, Ніжинська міська рада направила на юридичну адресу ТОВ Вестер НЖ рекомендованою кореспонденцією з описом вкладення претензію № 01.1-15/51 від 10.01.2025 з вимогою погасити наявний борг за договором оренди землі від 02.08.2016 б/н за період з 01.04.2024 до 31.12.2024. До претензії додані копію витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки в 2024 році від 05.04.2024 № НВ-024.

За трекінгом Укрпошти поштове відправлення за № 300 ТОВ Вестер НЖ повернуто з відміткою: за закінченням терміну зберігання.

Заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою за кадастровим номером :02:017:0001 за адресою: м. Ніжин, вул. Борзнянський шлях, 68, за період з 01.04.2024 по 31.12.2024 у розмірі 180 978,90 грн, відповідачем до бюджету громади не сплачена.

Крім того, позивачем нараховані та пред?явлені до стягнення 12 064,13 грн 3% річних за період з 01.05.2024 до 31.12.2024 та 62 144,81 грн інфляційних втрат за період з 01.04.2024 по 31.12.2024.

Оцінка суду.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України (далі ГК України) господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Суд установив, що між Ніжинською міською радою та Дочірнім підприємством Аромат (попереднім власником нерухомого майна, розміщеним на спірній земельній ділянці), укладений договір оренди землі від 02.08.2016 б/н.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України Про оренду землі відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі ЗК України), ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За приписами статті 1 Закону України Про оренду землі оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку в володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За статтею 93 ЗК України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

За статтею 21 Закону України Про оренду землі орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачене договором оренди.

Відповідно до п. 288.1. статті 288 Податкового кодексу України (далі ПК України) підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу (п. 288.7. статті 288 ПК України).

Згідно з п. 287.1. статті 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

За п. 287.6. цієї статті при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене в податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 287.3. статті 287 ПК України).

Відповідно до положень частин 3, 4 статті 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає в набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

За частиною 1 статті 377 ЦК України (в редакції чинній станом на 27.01.2021, на момент придбання відповідачем нерухомого майна, розміщеного на спірній земельній ділянці) до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, установлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з частинами 1, 2, 6 статті 120 ЗК України (в редакції чинній станом на 27.01.2021) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває в власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були в попереднього землекористувача.

Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації.

За змістом частини 3 статті 7 Закону України Про оренду землі (в редакції чинній станом на 27.01.2021) до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

В подальшому Законами № 1174-ІХ від 02.02.2021 та № 1720-ІХ від 08.09.2021 до перелічених статей ЦК України, ЗК України та Закону України Про оренду землі внесені зміни, якими доповнений зміст указаних норм.

У розумінні наведених положень законодавства при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору, який містить необхідні за законом істотні умови), право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення в цілому договору оренди земельної ділянки, відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не в порядку повторного надання земельної ділянки, тобто має місце заміна сторони в зобов`язанні, і що після відчуження об`єктів нерухомості продавці нерухомості не повинні сплачувати орендну плату за земельну ділянку, користувачем якої вони вже не є, а зобов`язання з такої сплати автоматично виникає у нового власника нерухомості. Дана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду: від 19.06.2018 у справі № 922/3655/17, від 05.09.2018 у справі № 904/9027/17, від 07.11.2018 у справі № 910/20774/17, від 29.11.2018 у справі № 915/1416/17, від 06.12.2018 у справі № 902/1592/15, від 27.02.2019 у справі № 913/661/17, від 06.03.2019 у справі № 914/2687/17, від 04.06.2019 у справі № 914/1925/18, від 26.11.2019 у справі № 917/92/19.

Тобто особа, яка набула право власності на це нерухоме майно, фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене, в тому ж обсязі та на умовах, як і в попереднього власника. При цьому договір оренди цієї земельної ділянки щодо попереднього її користувача (попереднього власника нерухомого майна) припиняється відповідним договором, на підставі якого новим власником набуте право власності на розташоване на цій земельній ділянці майно. Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду: від 10.04.2018 у справі № 915/672/17, від 17.04.2018 у справі № 922/2883/17, від 30.05.2018 у справі № 908/1990/17, від 05.06.2018 у справі № 920/717/17, від 20.06.2018 у справі № 913/661/17, від 27.06.2018 у справі № 921/613/17-г/17, від 05.09.2018 у справі № 904/9027/17, від 04.10.2018 у справі № 904/326/18, від 04.06.2019 у справі № 914/1925/18, від 26.11.2019 у справі №917/92/19.

Таким чином, після відчуження об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, договір оренди землі в відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак діє на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права набуває також право оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а отже й відповідні права та обов`язки.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що починаючи з 27.01.2021 (з моменту державної реєстрації права власності на нерухоме майно, розташоване на спірній земельній ділянці) в ТОВ Вестер НЖ автоматично виникло право користування (оренди) земельною ділянкою площею 2,8375 га за кадастровим номером :02:017:0001 за адресою: м. Ніжин, вул. Борзнянський шлях, 68. Договір оренди землі, укладений 02.08.2016 між Ніжинською міською радою та ДП Аромат, не припинив дію в цілому, натомість, 27.01.2021, відбулася заміна сторони в зобов`язанні, а саме орендаря, з ДП Аромат на ТОВ Вестер НЖ (відповідача в даній справі).

Вищезазначений факт установлений в рішеннях Господарського суду Чернігівської області від 20.12.2021 у справі №927/1092/21, від 13.11.2023 у справі №927/1258/23, від 24.06.2024 у справі № 927/459/24, які набрали законної сили, а тому наведені обставини не підлягають доказуванню, відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України, оскільки є преюдиційними.

За частинами 1, 2 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Суд установив, що відповідач у період з 01.04.2024 по 31.12.2024 не виконав належним чином умови договору оренди землі від 02.08.2016 в частині сплати 180 978,90 грн орендної плати за користування земельною ділянкою площею 2,8375 га за кадастровим номером :02:017:0001, на якій розміщене належне йому нерухоме майно комплекс нежитлових будівель загальною площею 7412,9 кв. м за адресою: м. Ніжин, вул. Борзнянський шлях, 68.

Перевіривши наведений у позові розрахунок, суд дійшов висновку про правомірність нарахування та стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою комунальної форми власності за договором оренди землі від 02.08.2016 б/н, за період з 01.04.2024 по 31.12.2024 у сумі 180 978,90 грн.

Відповідач проти задоволення позову не заперечив, доказів внесення орендної плати за користування спірною земельною ділянкою в указаному періоді до суду не надав.

За статтею 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності є вчинене учасником господарських відносин правопорушення в сфері господарювання.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, установлений договором або законом (частина 2 статті 612 ЦК України).

Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таких висновків у подібних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду дійшла в постановах від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, у постанові від 07.07.2020 у справі № 296/10217/15-ц, у постанові від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.

З огляду на порушення відповідачем грошових зобов`язань за Договором, а саме невнесення ним в установлені строки орендної плати, позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 12 064,13 грн 3% річних за період з 01.05.2024 до 31.12.2024 та 62 144,81 грн інфляційних втрат за період з 01.04.2024 по 31.12.2024.

Перевіривши надані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, суд доходить висновку, що позивачем правомірно нараховано відповідачу 12 064,13 грн 3% річних за період з 01.05.2024 до 31.12.2024 та 62 144,81 грн інфляційних втрат за період з 01.04.2024 по 31.12.2024.

Висновки суду.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що відповідач, у порушення вимог статей 525, 526 ЦК України та статті 193 ГК України, грошові зобов`язання належно не виконав, орендну плату за користування земельною ділянкою комунальної форми власності площею 2,8375 га за кадастровим номером :02:017:0001, на якій розміщене належне йому на праві власності нерухоме майно, за адресою: м. Ніжин, вул. Борзнянський шлях, 68, не сплатив у спірному періоді, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач за подання позовної заяви сплатив 3062,26 грн судового збору.

Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 13, 14, 42, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Вестер НЖ (вул. Лейпцизька, 5, м. Київ, 01015; ) на користь Ніжинської міської ради Чернігівської області (площа Івана Франка, 1, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600; ) 180 978,90 грн грн основного боргу, 12 064,13 грн 3% річних та 62 144,81 грн інфляційних втрат та 3062,26 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Моцьор