ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2025 Справа № 914/3081/24

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва за участю секретаря судового засідання Ольги Махник розглянув матеріали

за позовом: Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України», м. Київ,

до відповідача: Фермерського господарства «Зерно Ташлик», м. Львів,

предмет позову: стягнення 35 340, 28 грн,

підстава позову: порушення зобов`язань по договору складського зберігання зерна від 03.09.2021,

за участю представників:

позивача: Кисіль Андрій Вікторович (в режимі відеоконференції),

відповідача: не з`явився.

1. ПРОЦЕС

1.1. До Господарського суду Львівської області 16.12.2024 надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» до Фермерського господарства «Зерно Ташлик» про стягнення 35 340,28 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа № 914/3081/24 передана на розгляд судді Запотічняк О.Д.

1.2. У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Запотічняк О.Д. 23.12.2024 здійснено повторний автоматизований розподіл справи № 914/3081/24 і відповідно до протоколу повторного розподілу судової справи така передана судді Матвіїву Р.І.

1.3. Ухвалою суду від 30.12.2024 позовну заяву залишено без руху, а ухвалою суду від 20.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Хід судових засідань відображено в попередніх ухвалах суду та протоколах судових засідань.

1.4. Відводів суду сторонами не заявлено.

1.5. У судове зсідання 16.04.2025 представник відповідача не з`явився.

1.6. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв, клопотань до суду не подавав.

1.7. Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у Електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» відповідачем всупереч імперативним вимогам процесуального закону не зареєстровано.

1.8. Про дату, час та місце розгляду справи суд повідомляв відповідача у спосіб направлення ухвал суду на адресу Фермерського господарства «Зерно Ташлик» згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань - 79026, Львівська обл., місто Львів, вул.Володимира Великого, будинок 2, офіс 401.

1.9. На адресу суду повернулись поштові відправлення, що були надіслані відповідачу з ухвалою суду про відкриття провадження у справі, ухвалою викликом у судове засідання від 19.02.2025 та від 19.03.2025, з поштовими довідками про причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

1.10. Відповідно до позицій, висловлених у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 та від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

1.11. У разі направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

1.12. Відповідно до ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

1.13. Водночас за змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

1.14. Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

1.15. Одним із принципів господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

1.16. За таких обставин, враховуючи вчинення судом усіх залежних дій щодо повідомлення відповідача про розгляд справи та не отримання стороною ухвал суду з незалежних від суду обставин, повторну неявку представника відповідача, суд вважає за можливе вирішити спір по суті в цьому судовому засіданні за відсутності представника відповідача.

1.17. У судовому засіданні 16.04.2025 за участю представника позивача суд проголосив скорочене рішення.

2. СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

2.1. Спір виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем, на думку позивача, зобов`язань по договору складського зберігання зерна. Позивач стверджує, що відповідач не виконав обов`язку з оплати вартості наданих позивачем послуг у розмірі 20 395, 63 грн. Крім основного боргу позивач також просить суд стягнути з відповідача 8 333, 59 грн інфляційних втрат, 1 667, 52 3% річних, 3 515, 58 грн пені, 1 427, 96 грн штрафу.

2.2. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, право участі в судових засіданнях не реалізував.

3. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Між Акціонерним товариством «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (зерновий склад згідно з договором) та Фермерським господарством «Зерно Ташлик» (поклажодавець згідно з договором) 03.09.2021 укладено договір складського зберігання зерна №22-ЗБ/ПЗ/2021.

3.2. Додатковою угодою № 1 від 03.09.2021 до договору складського зберігання сторони погодили, що вартість послуги з пільгового періоду зберігання зерна та відповідні розрахунки за надані послуги зберігання у період, з дня, в який зерно передано поклажодавцем на зберігання зернового складу протягом 21 календарного дня не нараховується (п. 1).

3.3. Позивач долучив акти здачі - приймання робіт (надання послуг) на загальну суму 20 395, 63 грн, зокрема:

- № 2 від 31.01.2022 на суму 7 005, 41 грн;

- № 17 від 28.02.2022 на суму 13 390, 22 грн.

3.4. Позивач також долучив рахунки на оплату наданих послуг № 5 від 31.01.2022 на суму 7 005, 41 грн, № 16 від 28.02.2022 на суму 13 390, 22 грн. Акти підписані та скріплені печаткою лише зі сторони позивача.

3.5. Позивач долучив до матеріалів справи вимоги, адресовані відповідачу.

3.6. Зокрема, долучено вимогу від 21.10.2022 вих №323 про сплату 20 395, 63 грн боргу; лист вимогу від 26.01.2023 №40 про сплату 20 395, 63 грн боргу; лист від 28.02.2023 №130-12-19/512 «щодо термінового виконання договірних зобов`язань». Доказів надсилання згаданих вимог та претензій відповідачу позивач не долучив.

3.7. До справи долучено докази надсилання листа вимоги від 26.02.2024 № 22 разом із актами здачі приймання робіт, рахунками на оплату та актом звірки взаєморозрахунків за договором, однак у справі немає тексту такої вимоги.

3.8. У матеріалах справи є доказ надсилання 13.12.2024 відповідачу договору, додаткової угоди, актів здачі приймання робіт, рахунків, акту звірки, 3 листів вимог.

3.9. Листом від 22.03.2023 №180 Філія Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Володимир Волинський КХП» повідомила товариство про розмір дебіторської заборгованості відповідача станом на 31.01.2022 20 395, 63 грн.

3.10. Відповідно до службової записки Філія Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Володимир Волинський КХП» встановлено, що Фермерського господарства «Зерно Ташлик» з початку 2022 року за адресою місця реєстрації не орендує офіс та не здійснює господарську діяльність.

3.11. До справи долучено акт звірки взаєморозрахунків, складений позивачем, у якому зазначено, що станом на 22.02.2023 заборгованість відповідача на користь позивача становить 20 395, 63 грн.

3.12. Позивач долучив до матеріалів справи службову записку від 27.02.2023 філії Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Володимир Волинський КХП» на ім`я Голови правління позивача про надсилання товариству копій документів, що стосуються заборгованості відповідача в розмірі 20 395, 63 грн.

3.13. Також до справи долучено висновок від 10.03.2023 начальника відділу інформаційно аналітичної підтримки та роботи з проблемною заборгованістю департаменту безпеки Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України», де вказано про розбір дебіторської заборгованості відповідача на користь позивача 20 395, 63 грн.

4. ВИСНОВКИ СУДУ

4.1. Дослідивши представлені суду докази, суд вважає позовні вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

4.2. Як встановлено судом, позивач у період січня лютого 2022 року надав відповідачу послуги зі зберігання товару на загальну суму 20 395, 63 грн на підставі договору складського зберігання зерна №22-ЗБ/ПЗ/2021 від 03.09.2021.

4.3. За договором складського зберігання товарний склад зобов`язується за плату зберігати товар, переданий йому поклажодавцем, і повернути цей товар у схоронності (ч. 1 ст. 957 Цивільного кодексу України).

4.4. Плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання (ч. 1 ст. 946 Цивільного кодексу України).

4.5. З огляду на строки оплати послуги за зберігання, що визначені у п. 10.4 договору, поклажодавець зобов`язаний сплатити вартість послуг зернового складу по зберіганню зерна щомісячно, до 10 (десятого) числа місяця, наступного за місяцем, в якому були надані послуги. Оплата здійснюється з розрахунку залікової ваги зерна. У випадку, якщо фактична вага зерна, внаслідок проведення доробки чи природного убутку відрізняється від залікової, що підтверджується відповідним актом-розрахунком, наданим поклажодавцю, оплата за зберігання з моменту підписання такого акта здійснюється з розрахунку фактичної вагизерна, вказаної в такому акті.

4.6. Водночас у п. 10.7 договору сторони визначили порядок укладення та підписання акта приймання-передачі наданих послуг - до 10 числа місяця, наступного за місяцем в якому були надані послуги, а також визначили алгоритм дій у випадку непідписання поклажодавцем акта приймання-передачі наданих послуг та ненадання мотивованої відмови від його підписання протягом 5 робочих днів з моменту його отримання.

4.7. Суд враховує, що долучені позивачем акти здачі - приймання робіт № 2 від 31.01.2022 та № 17 від 28.02.2022 не підписані відповідачем, однак зазначає, що визначений у п. 10.7 договору порядок підписання актів не є відкладальною умовою для оплати вартості послуг зернового складу по зберіганню зерна у строк, визначений п. 10.4 договору.

4.8. Отож вартість послуг зернового складу по зберіганню зерна відповідно акту здачі приймання робіт (надання послуг) № 2 від 31.01.2022 в розмірі 7 005, 41 грн відповідач мав оплатити до 10.02.2022 включно; а згідно з актом здачі приймання робіт (надання послуг) № 17 від 28.02.2022 в розмірі 13 390, 22 грн до 10.03.2022.

4.9. Однак ні на час крайнього строку оплати, ні на час постановлення рішення, вартість наданих послуг не оплачена.

4.10. Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

4.11. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

4.12. Оскільки суд встановив обставину порушення відповідачем договірного зобов`язання з оплати вартості послуги зернового складу по зберіганню зерна у період січня лютого 2022 року на загальну суму 20 395, 63 грн, заявлені позовні вимоги про стягнення основного боргу підлягають задоволенню.

4.13. Щодо вимог про стягнення 8 333, 59 грн інфляційних втрат, 1 667, 52 3% річних, нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання, суд зазначає таке.

4.14. Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

4.15. Позивач здійснив нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу 7 005, 41 грн у період 11.02.2022 20.11.2024 та на суму боргу 13 390, 22 грн у період 11.03.2022 -20.11.2024.

4.16. Здійснивши перерахунок заявленого до відшкодування розміру інфляційних втрат та 3 % річних у калькуляторі підрахунку заборгованості та штрафних санкцій Інформаційно-аналітичного центру «Ліга», суд зазначає, що інфляційні втрати позивача у визначені в позовній заяві періоди прострочення становлять 8 879, 44 грн, що є більшим, аніж заявлено до стягнення. Отже вимога про стягнення з відповідача інфляційних втрат підлягає задоволенню у заявленому розмірі 8 333, 59 грн. Розрахунок 3 % річних є арифметично правильним.

4.17. Щодо вимоги про стягнення 3 515, 58 грн пені та 1 427, 96 грн штрафу, суд зазначає таке.

4.18. Позивач реалізував визначене у п. 12.3. договору право на нарахування за прострочення строків оплати послуг пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Крім того, за прострочення понад 30 днів також реалізовано право на нарахування штрафу в розмірі 7% від такого платежу.

4.19. Позивач здійснив нарахування пені на суму боргу 7 005, 41 грн у період 11.02.2022 11.08.2022 та на суму боргу 13 390, 22 грн у період 11.03.2022 08.09.2022 в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України. Крім того, до стягнення заявлено штраф з розрахунку 7% від вартості простроченої понад 30 днів оплати послуги в загальному розмірі 20 395, 63 грн.

4.20. Як визначено у ч. 2 - 3 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

4.21. Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені та штрафу, суд встановив, що розрахунок пені здійснено арифметично правильно, водночас вимога про стягнення штрафу підлягає частковому задоволенню в розмірі 1 427, 69 грн.

4.22. Здійснюючи розподіл судових витрат суд зазначає, що відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню відповідачем пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 231, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства «Зерно Ташлик» (79026, Львівська обл., місто Львів, вул.Володимира Великого, будинок 2, офіс 401, ідентифікаційний код юридичної особи 39070447) на користь Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (01033, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи 37243279) 20 395, 63 грн основного боргу, 8 333, 59 грн інфляційних втрат, 1 667, 52 3% річних, 3 515, 58 грн пені, 1 427, 69 грн штрафу та 3 027, 97 грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

3. В задоволенні вимог про стягнення 00, 27 грн штрафу відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 17.04.2025.

Суддя Матвіїв Р.І.