ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"23" квітня 2025 р. м. Київ Справа №910/3358/25

Господарський суд Київської області у складі судді Третьякової О.О., розглянувши матеріали позовної заяви

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» (01010, м.Київ, вул. Князів Острозьких буд.32/2, 18 поверх, приміщення 33)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЄВЕНС ПОРТ» (08132, Київська обл., м.Вишневе, вул. Машинобудівників буд.11А, офіс 3)

про стягнення 77 000 000,00 грн

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» (далі позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЄВЕНС ПОРТ» (далі відповідач) про стягнення 77000000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у 2022 році позивач сплатив відповідачу гарантійний платіж в розмірі 77000000,00 грн на підставі укладеного між сторонами договору купівлі-продажу природного газу від 02.09.2022 №09/02-09, однак відповідач вказаний гарантійний платіж позивачу не повернув.

З наведених підстав позивач просить суд стягнути з відповідача 77000000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києві від 24.03.2025 у справі №910/3358/25 вказану позовну заяву передано за підсудністю до Господарського суду Київської області.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає за необхідне залишити її без руху, зважаючи на наступне.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У статтях 162 та 164 Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги, які мають бути дотримані позивачем при поданні позовної заяви. Суд зазначає, що дотримання необхідних вимог до позовної заяви, які встановлені статтями 162 та 164 цього Кодексу, пов`язане з виконанням завдання господарського судочинства.

Відповідно до ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач судовий збір за подання позовної заяви не сплатив, однак до позовної заяви додав клопотання про відстрочення сплати судового збору. У клопотанні позивач просить суд відстрочити сплату судового збору, посилаючись на вкрай тяжкий фінансовий стан позивача, (надалі клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору).

Дослідивши клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 ст.123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким законом є Закон України "Про судовий збір". Відповідно до статті 1 цього Закону судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною.

Як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України "Про судовий збір"), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Насамперед варто зауважити, що Законом України "Про судовий збір" визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним. Позивач не належать до вказаного переліку осіб в статті 5 зазначеного Закону.

З аналізу ж статті 8 Закону України "Про судовий збір" чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням. Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Окремо слід зазначити, що встановлений статтею 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов для відстрочення сплати судового збору також є вичерпним.

При цьому, як уже зазначалось, із системного аналізу змісту норм зазначеної статті убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Спір у справі №910/3358/25 є майновим спором з приводу повернення (стягнення) гарантійного платежу і його предметом не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а тому підстав для розгляду судом питання про надання позивачу відстрочення сплати судового збору немає. Зазначений висновок суду кореспондуються з правовою позицією, що викладена у постанові Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18.

Отже, оскільки позивач не підпадає під категорію осіб, яких суд може звільнити від сплати судового збору або яким може бути надане відстрочення сплати судового збору, а позов не спрямований на захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, то суд не знаходить правових підстав для надання позивачу відстрочення.

У зв`язку з цим позивачу необхідно надати докази сплати судового збору за подання позовної заяви.

Враховуючи встановлені частиною 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору, за подання у 2025 році до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, відповідно до частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру про стягнення 77000000,00 грн становить 1059800,00 грн, що є максимальною ставкою судового збору, а саме не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 х 350 = 1059800).

Також відповідно до частини 3 статті 4 зазначеного Закону при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, за подання даного позову позивачу необхідно надати докази сплати судового збору в загальній сумі 847840,00 грн, що становить 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8, враховуючи, що дана позовна заява була подана в електронній формі (1059800 х 0,8=847840). Реквізити для сплати судового збору містяться на сайті Господарського суду Київської області https://ko.arbitr.gov.ua/sud5012/gromadyanam/tax.

Крім того, у пункті 5 частини 3 статті 162 цього Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позовна заява повинна містити в тому числі: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Позивач в позовній заяві посилається на укладений між сторонами договір купівлі-продажу природного газу від 02.09.2022 №09/02-09, однак при цьому позовна заява не містить викладу обставин з посиланням на докази того, чи отримував фактично позивач як покупець товар, що був предметом купівлі-продажу за цим договором, та чи розрахувався позивач за цей товар з продавцем-відповідачем у разі отримання товару за цим договором.

Наведене є недоліками позовної заяви, що підлягають усуненню.

Згідно з частиною 1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 ст.174 цього Кодексу в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, усунення позивачем недоліків позовної заяви повинне бути здійснене з урахуванням положень пункту 1 частини 1 ст.164 та частини 1 ст.172 цього Кодексу щодо обов`язковості надсилання відповідачу позовної заяви та копії доданих до неї документів.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 3 ст.174 Господарського процесуального кодексу України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 2, 123, 162, 164, 172, 174, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Встановити спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

3.1. доказів сплати судового збору у встановленому розмірі, а саме в сумі 847840,00 грн;

3.2. письмових уточнень до позовної заяви із викладом обставин спору з посиланням на докази, а саме:

- чи отримував фактично позивач як покупець товар, що був предметом купівлі-продажу в укладеному між сторонами договорі, та чи розрахувався позивач за цей товар з продавцем-відповідачем у разі отримання товару за цим договором;

3.3. доказів на підтвердження викладених позивачем обставин в уточненнях до позовної заяви з урахуванням даної ухвали господарського суду про залишення позову без руху, якщо такі докази не були подані разом з позовною заявою.

4. Подати суду докази направлення відповідачу документів, складених на усунення недоліків позовної заяви за цією ухвалою Господарського суду Київської області від 23.04.2025 №910/3358/25.

5. Попередити позивача про те, що згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя О.О. Третьякова