ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. ХарківСправа № 922/2738/21 (922/4386/23)
Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Харківської області заяву ОСОБА_1 (вх.№4543 від 19.02.2025) про ухвалення додаткового рішення у справі

за позовами 1. фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича, ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) ; 2. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 )
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Енергомаш" (61105, м.Харків, вул. Киргизька, буд19, ), 2. Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Турчина Андрія Анатолійовича ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) 3. Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м.Київ, вул.Антоновича, буд 127, ), 4. Державного підприємства "СЕТАМ" (01001, м.Київ, вул.Стрілецька, буд.4-6, ) , 5. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Актив-В" (02002, м.Київ, вул.Андрея Шептицького Митрополита, будинок 4, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (61093, Харківська область, м.Харків, вул. Болбачана Петра, будинок 54, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача1 - ОСОБА_3
про визнання недійсним правочину в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Енергомаш"
за участю представників сторін:

позивача1 - не з`явився;

позивача2 - не з`явився;

відповідача1 - не з`явився;

відповідача2 - не з`явився;

відповідача3 - ОСОБА_4 ;

відповідача4 - не з`явився;

відповідача5 - не з`явився.;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача1 Товариство з обмеженою відповідальністю "Актив-В" - не з`явився;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача1 Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" - не з`явився;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача1 ОСОБА_3 - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 04.06.2024 (повний текст складено 14.06.2024) в задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано недійсним правочин купівлі-продажу - електронні торги від 03 липня 2023 року по продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерний центр «Енергомаш» по лоту № 529293 з продажу обладнання майнового комплексу у кількості 74 одиниці, в тому числі газопроводу довжиною 1298,45м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , і який оформлений протоколом проведення електронного аукціону (торгів) №590383 від 03.07.2023, актом про проведені електронні торги № 97/01-29 від 06 липня 2023. Визнано недійсним протокол проведення електронного аукціону (торгів) №590383 від 03.07.2023. Визнано недійсним акт про проведені електронні торги № 97/01-29 від 06 липня 2023. Застосовано наслідки, передбачені ст. 216 ЦК України, у вигляді зобов`язання Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Турчина Андрія Анатолійовича, Державного підприємства "СЕТАМ" повернути ОСОБА_1 грошові кошти, сплачені за рухоме майно, придбане на електронному аукціоні (торгах) від 03 липня 2023 року по продажу рухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерний центр «Енергомаш» по лоту № 529293, який був визнаний недійсним. Стягнуто з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Турчина Андрія Анатолійовича на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору у розмірі 8052,00 грн. В решті вимог відмовлено.

Постановою Східного апеляційного Господарського суду від 04.09.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", до якої приєднались ОСОБА_3 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Актив-В", залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Харківської області від 04.06.2024 у справі №922/2738/21 (922/4386/23) залишено без змін.

Додатковою постановою Східного апеляційного Господарського суду від 25.09.2024 заяву ОСОБА_2 про розподіл судових витрат задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м.Київ, вул.Антоновича, буд 127, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 16000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції. Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Східного апеляційного Господарського суду від 28.10.2024 виправлено описку, допущену в резолютивній частині додаткової постанови Східного апеляційного господарського суду (вступна та резолютивна частина) від 25.09.2024 у справі №922/2738/21 (922/4386/23). Абзац 3 даної додаткової постанови (вступної та резолютивної частини) викладено в наступній редакції: "Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції.". Виправлено описку, допущену в резолютивній частині додаткової постанови Східного апеляційного господарського суду (повний текст) від 25.09.2024 у справі №922/2738/21 (922/4386/23). Абзац 3 резолютивної частини даної додаткової постанови (повний текст) викладено в наступній редакції: "Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції."

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.11.2024 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" задоволено частково. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.09.2024 та рішення Господарського суду Харківської області від 04.06.2024 у справі № 922/2738/21 (922/4386/23) в частині задоволених позовних вимог про визнання недійсними протоколу проведення електронного аукціону (торгів) від 03.07.2023 та акту про проведені електронні торги від 06.07.2023 скасовано. В скасованій частині ухвалено нове рішення про відмову у позові. В решті постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.09.2024 та рішення Господарського суду Харківської області від 04.06.2024 у справі № 922/2738/21 (922/4386/23) залишено в силі.

Верховний Суд дійшов висновку про те, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанції в частині задоволених позовних вимог про визнання недійсними протоколу проведення електронного аукціону (торгів) від 03.07.2023 та акту про проведені електронні торги від 06.07.2023 підлягають скасуванню з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог, у зв`язку з тим, що неналежними та неефективними є відповідні дві вимоги позивача, що не було враховано судами попередніх інстанцій, а тому в цій частині позову оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними протоколу проведення електронного аукціону (торгів) від 03.07.2023 та акту про проведені електронні торги від 06.07.2023. Водночас, як вказав Верховний Суд, наведене не вплинуло на правильність та обґрунтованість висновків судів попередніх інстанцій щодо наявності правових підстав для задоволення позовної вимоги щодо визнання недійсним правочину купівлі-продажу - електронних торгів від 03.07.2023 з продажу майна ТОВ "Інженерний центр "Енергомаш" по лоту № 529293, який оформлений протоколом проведення електронного аукціону (торгів) №590383 від 03.07.2023 та актом про проведені електронні торги № 97/01-29 від 06.07.2023, а також застосування наслідків недійсності правочину відповідно до статті 216 ЦК України, тому в цій частині оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін.

Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 14.01.2025 заяву ОСОБА_2 щодо розподілу судових витрат (вх.№15131 від 11.06.2024) задоволено. Стягнуто з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Турчина Андрія Анатолійовича ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 65 000,00 грн.

19.02.2025 до суду від відповідача5 ОСОБА_1 надійшла заява (вх.№4543) про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить суд ухвалити додаткове рішення у справі №922/2738/21 (922/4386/23), яким:

1. Стягнути з Акціонерного товариства "Державний експортно - імпортний банк України (03150, м.Київ, вул. Антоновича, буд.127, ідентифікаційний код 00032112) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) грошові кошти в сумі 3 303 840,91 грн.;

2. Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Турчина Андрія Анатолійовича ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) грошові кошти в сумі 330 384,09 грн.;

3. Стягнути з Державного підприємства " Державного підприємства "СЕТАМ" (01001, м.Київ, вул.Стрілецька, буд.4-6, ідентифікаційний код 39958500) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) грошові кошти в сумі 191 275,00 грн.

У зв`язку з тим, що суддя Усатий В.О. в період з 17.02.2025 по 21.02.2025 включно перебував у відпустці, ухвалою суду від 25 лютого 2025 року, крім іншого, прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 (вх.№4543 від 19.02.2025) про ухвалення додаткового рішення у справі №922/2738/21 (922/4386/23). Розгляд заяви призначено на 04 березня 2025 р. о 15:00 год. Запропоновано учасникам справи надати до суду письмові пояснення з викладенням своєї правової позиції щодо заяви ОСОБА_1 (вх.№4543 від 19.02.2025) про ухвалення додаткового рішення у справі.

Судове засідання по розгляду заяви ОСОБА_1 (вх.№4543 від 19.02.2025) про ухвалення додаткового рішення у справі №922/2738/21 (922/4386/23), призначене на 04 березня 2025 р. о 15:00 год., не відбулось у зв`язку з перебуванням с. ОСОБА_5 на лікарняному.

Враховуючи усунення обставин, які перешкоджали виконанню обов`язків судді, ухвалою суду від 10 березня 2025 року призначено судове засідання по розгляду заяви ОСОБА_1 (вх.№4543 від 19.02.2025) про ухвалення додаткового рішення у справі №922/2738/21 (922/4386/23) на 20 березня 2025 р. о 12:50 год.

20.03.2025 до суду від Акціонерного товариства "Державний експортно - імпортний банк України надійшли заперечення (вх.№7184), в яких останній просить суд, крім іншого, залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 (вх.№4543 від 19.02.2025) про ухвалення додаткового рішення у справі №922/2738/21 (922/4386/23).

В судовому засіданні 20.03.2025 протокольною ухвалою суду на підставі ст.ст. 6, 42, 169, 232-235 ГПК України відкладено судове засідання по розгляду заяви ОСОБА_1 (вх.№4543 від 19.02.2025) про ухвалення додаткового рішення у справі на 03 квітня 2025 року о(б) 12:20 год.

01.04.2025 до суду від ОСОБА_1 надійшли доповнення до заяви про ухвалення додаткового рішення (вх.№8184).

В судове засідання 03.04.2025 протокольною ухвалою суду на підставі ст.ст. 6, 42, 169, 232-235 ГПК України відкладено судове засідання по розгляду заяви ОСОБА_1 (вх.№4543 від 19.02.2025) про ухвалення додаткового рішення у справі на 17 квітня 2025 року о(б) 13:00.

В судовому засіданні 17 квітня 2025 року о(б) 13:00 представник АТ "Державний експортно - імпортний банк України" Іванченко О.В. заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 (вх.№4543 від 19.02.2025) про ухвалення додаткового рішення у справі з підстав, викладених у запереченнях (вх.№7184 від 20.03.2025).

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, були повідомлений належним чином про час та місце розгляду заяви у відповідності до вимог чинного законодавства.

Господарський суд вважає необхідним окремо зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції").

«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Отже, при здійсненні правосуддя судом мають враховуватися не тільки процесуальні строки, визначені ГПК України, а й рішення ЄСПЛ, як джерела права, зокрема, в частині необхідності забезпечення судового розгляду впродовж розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відтак, органи судової влади здійснюють правосуддя, навіть в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд звертає увагу на висновки Європейського суду з прав людини, викладені у рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії", відповідно до яких заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04.10.2001 у справі "Тойшлер проти Германії" (Тeuschler v. Germany).

Таким чином, сторона повинна демонструвати зацікавленість у найшвидшому вирішенні її питання судом, брати участь на всіх етапах розгляду, що безпосередньо стосуються її, для чого має утримуватись від дій, що можуть безпідставно затягувати судовий процес, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.10.2021 у справі № 11-250сап21 акцентувала увагу на тому, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02), «Карнаушенко проти України» (Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02).

Як відзначив Верховний Суд у постановах від 12.03.2019 у справі № 910/12842/17, від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18, від 07.07.2022 у справі № 918/539/16 відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, згідно усталеної судової практики та позиції ЄСПЛ відкладення розгляду справи можливе з об`єктивних причин, як-то неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні чи недостатність матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення

Проте, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (із змінами) у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

Поряд із цим, відповідно до Рекомендацій, прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові та перебування судді Усатого В.О. у відпустці та на лікарняному, а також для надання можливості сторонам висловити свою правову позицію щодо заяви про ухвалення додаткового рішення та встановлення істини у даній справі, суд був вимушений з об`єктивних причин вийти за межі встановленого законом строку передбаченого ч.3 ст.244 ГПК України.

Враховуючи положення ст. 7, 13, 14, 42-46 ГПК України, зокрема, щодо того, що учасники справи мають рівні права, якими вони повинні користуватися добросовісно, та несуть ризик настання тих чи інших наслідків, зумовлених невчиненням ними процесуальних дій, зважаючи на те, що суд не визнавав обов`язковою явку учасників справи, а в матеріалах справи містяться докази їх повідомлення про час та місце проведення судового засідання, приймаючи до уваги обставини сприяння судом у наданні учасникам судового процесу достатнього часу для належної підготовки своєї позиції, а також в забезпеченні участі в судових засіданнях, в тому числі в режимі відеоконференції, і цими правами вони розпоряджаються на власний розсуд, констатуючи достатність матеріалів для розгляду заяви ОСОБА_1 (вх.№4543 від 19.02.2025) про ухвалення додаткового рішення, господарський суд вважає можливим здійснити розгляд заяви ОСОБА_1 (вх.№4543 від 19.02.2025) про ухвалення додаткового рішення за наявними матеріалами та без участі інших учасників справи, адже судом були здійснені всі необхідні дії, що сприяли в реалізації сторонами принципу змагальності та диспозитивності.

У судовому засіданні 17 квітня 2025 року судом було проголошено скорочене рішення (додаткове).

Розглянувши заяву ОСОБА_1 (вх.№4543 від 19.02.2025) про ухвалення додаткового рішення, суд виходить з наступного.

Заявник обґрунтовує свою заяву тим, що у рішення Господарського суду Харківської області від 04.06.2024 (повний текст складено 14.06.2024) було встановлено отримання Акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України", Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Турчином Андрієм Анатолійовичем та Державним підприємством "СЕТАМ" грошових коштів, які були сплачені ОСОБА_1 за рухоме майно, придбане на електронному аукціоні (торгах) від 03 липня 2023 року по продажу рухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерний центр «Енергомаш» по лоту № 529293 у загальному розмірі 3 825 500 грн , зокрема Акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" було отримано кошти у розмірі 3 303 840,91 грн, Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Турчином Андрієм Анатолійовичем у розмірі 330 384,09 грн та Державним підприємством "СЕТАМ" у розмірі 191 275,00 грн. Вищезазначене підтверджуються як і матеріалами справи, так і учасниками судового процесу, які не заперечували проти факту отримання сплачених грошових коштів. Однак, суд, вирішивши спір про право, в резолютивній частині рішення не зазначив точних грошових сум присуджених до стягнення з Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Турчина Андрія Анатолійовича, Державного підприємства "СЕТАМ" на користь ОСОБА_1 . Враховуючи вищевикладене, заявник просить суд ухвалити додаткове рішення до рішення Господарського суду Харківської області від 04.06.2024 у справі 922/2738/21 (922/4386/23), яким : стягнути з Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3 303 840, 91 грн; стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Турчина Андрія Анатолійовича на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 330 384, 09 грн; стягнути з Державного підприємства "СЕТАМ" на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 191 275, 00 грн.

Згідно ч.1 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, зі змісту ст.244 ГПК вбачається, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою та ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду (далі - Об`єднана палата) від 21.05.2021 у справі №905/1623/20 та Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі №911/3312/21).

Крім того, судом враховано, що додатковим судовим рішенням (додатковою постановою, ухвалою чи рішенням) за своєю природою є рішення, яким усуваються недоліки основного судового рішення, пов`язанні з його повнотою та невизначеністю висновків суду щодо заявлених вимог у справі. Таке рішення є невід`ємною частиною основного рішення у справі та не може змінювати його суті або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені судом під час розгляду справи (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 910/19565/17, від 15.11.2019 у справі № 910/15814/18, від 23.01.2020 у справі № 910/20089/17, від 17.06.2020 у справі № 904/12170/16).

Суд не вправі під виглядом додаткового рішення змінити зміст рішення або розв`язати нові питання, що не досліджувалися при судовому розгляді. Додаткове рішення може бути ухвалене на підставі лише тих доказів, які були досліджені під час судового розгляду та лише за тими обставинами, які були предметом обговорення та оцінки судом при розгляді справи.

Так, Господарським судом Харківської області в мотивувальній частині рішення від 04.06.2024 у справі 922/2738/21 (922/4386/23), а також Східним апеляційним Господарським судом у постанові від 04.09.2024 у справі 922/2738/21 (922/4386/23) було встановлено отримання Акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України", Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Турчином Андрієм Анатолійовичем та Державним підприємством "СЕТАМ" грошових коштів, які були сплачені ОСОБА_1 за рухоме майно, придбане на електронному аукціоні (торгах) від 03 липня 2023 року по продажу рухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерний центр «Енергомаш» по лоту № 529293 в загальному розмірі 3 825 500 грн , а саме Акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" - 3 303 840,91 грн, Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Турчином Андрієм Анатолійовичем - 330 384,09 грн та Державним підприємством "СЕТАМ" - 191 275,00 грн .

Крім того, і Верховним Судом у постанові від 26 листопада 2024 року у даній справі № 922/2738/21 (922/4386/23) було зазначено, що ДП "Сетам" було отримано авансовий внесок у розмірі 5% від стартової ціни лоту у сумі 183831,13грн, який був сплачений на банківський рахунок ДП "Сетам" під час подання заявки до початку електронних торгів та доплата організатору ДП "Сетам" в сумі 7443,87 грн здійснена ОСОБА_1 після завершення електронних торгів на підставі протоколу №590383 проведення електронного аукціону (торгів) ( пункт 3.22. постанови) ; було зазначено , що за рахунок коштів, отриманих від ОСОБА_1 за придбане на спірному аукціоні майно, грошові кошти в сумі 3303840,91грн перераховано на користь АТ "Укрексімбанк". Залишок грошових коштів в сумі 330384,09 грн в якості основної винагороди перераховано на окремий банківський рахунок приватного виконавця Турчина А.А. ( пункт 3.26. постанови).

Тобто, судами встановлено отримання Акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" грошових коштів у розмірі 3 303 840,91 грн, отримання Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Турчином Андрієм Анатолійовичем грошових коштів у розмірі 330 384,09 грн , отримання грошових коштів Державним підприємством "СЕТАМ" у загальному розмірі 191 275,00 грн ( 183831,13грн + 7443,87 грн), які були сплачені ОСОБА_1 за рухоме майно, придбане на електронному аукціоні (торгах) від 03 липня 2023 року по продажу рухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерний центр «Енергомаш» по лоту № 529293 .

Крім того, факт отримання грошових коштів в сумі 3 303 840,91 грн безпосередньо підтвердив представник Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в судовому засіданні 04.06.2024, що Господарським судом Харківської області зазначено в рішенні від 04.06.2024 у даній справі № 922/2738/21 (922/4386/23).

Разом із цим, 6 абзац резолютивної частини рішення Господарський суд Харківської області виклав в наступній редакції : "Застосувати наслідки, передбачені ст. 216 ЦК України, у вигляді зобов`язання Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Турчина Андрія Анатолійовича, Державного підприємства "СЕТАМ" повернути ОСОБА_1 грошові кошти, сплачені за рухоме майно, придбане на електронному аукціоні (торгах) від 03 липня 2023 року по продажу рухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерний центр «Енергомаш» по лоту № 529293, який був визнаний недійсним", не зазначивши в резолютивній частині рішення точних грошових сум присуджених до стягнення ОСОБА_1 .

Заперечення Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" суд відхиляє , оскільки вони спростовуються встановленими вище фактами та обставинами справи.

Суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N303-A, пункт 29).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи вищевикладене та приписи п.2 ч. 1 ст.244 ГПК України, суд вважає можливим задовольнити заяву ОСОБА_1 та ухвалити у цій справі додаткове рішення, яким стягнути з Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 3 303 840,91 грн, з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Турчина Андрія Анатолійовича на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 330 384,09 грн та з Державного підприємства "СЕТАМ" на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 191 275,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (вх.№4543 від 19.02.2025) про ухвалення додаткового рішення у справі - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд 127, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) грошові кошти в сумі 3 303 840, 91 грн.

Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Турчина Андрія Анатолійовича ( АДРЕСА_3 ., РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ., ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) грошові кошти в сумі 330 384, 09 грн.

Стягнути з Державного підприємства "СЕТАМ" (01001, м. Київ. вул. Стрілецька, буд.4-6, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) грошові кошти в сумі 191 275, 00 грн.

Видати накази після набрання рішенням (додатковим) законної сили.

Рішення (додаткове) господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення (додаткове), якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення (додаткове) може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення (додаткового).

Позивач1: фізична особа-підприємець Василевський Віктор Якович ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Позивач2: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ).

Відповідач1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Енергомаш" (61105, м.Харків, вул. Киргизька, буд19, ).

Відповідач2: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Турчина Андрія Анатолійовича ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ).

Відповідач3: Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м.Київ, вул.Антоновича, буд 127, ).

Відповідач4: Державне підприємство "СЕТАМ" (01001, м.Київ, вул.Стрілецька, буд.4-6, ).

Відповідач5: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Актив-В" (02002, м.Київ, вул.Андрея Шептицького Митрополита, будинок 4, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача1 : Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (61093, Харківська область, м.Харків, вул. Болбачана Петра, будинок 54, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача1 : ОСОБА_3 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення (додаткове) складено та підписано 22.04.2025.

Суддя В.О. Усатий