ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.04.2025 Справа № 917/678/25

Суддя Господарського суду Полтавської області Дмитро Сірош, розглянувши заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (вх. 4470 від 03.04.2025) про забезпечення позову у справі за позовом

Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 АДРЕСА_1 .

до Полтавської міської ради, вул. Соборності, буд. 36, м. Полтава, 36000, та

Управління з питань містобудування та архітектури, 36000, м. Полтава, вул. Соборності, буд. 36,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Інспекція по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста, м. Полтава, вул. Мітенка, буд. 2, ,

про часткове скасування рішення, зобов`язання відновити дію паспорту - прив`язки

УСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Полтавської міської ради та Управління з питань містобудування та архітектури, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати пункти 4, 5 рішення шістдесят сьомої сесії Полтавської міської ради восьмого - скликання «Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» від 28.02.2025, у частині припинення фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 дії особистого строкового земельного сервітуту та дії відповідного договору особистого строкового земельного сервітуту шляхом його розірвання, для розміщення стаціонарної тимчасової споруди - торгівельного павільйону на земельній ділянці площею 12,0 кв. м з кадастровим номером :15:006:0411 по АДРЕСА_2 у частині зобов`язання Управління з питань містобудування та архітектури анулювати фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 паспорт прив`язки стаціонарної тимчасової споруди - торгівельного павільйону розміщеного на земельній ділянці площею 12,0 кв. м з кадастровим номером :15:006:0411 по АДРЕСА_2 ;

- зобов`язати Управління з питань містобудування та архітектури відновити дію паспорту прив`язки Стаціонарної тимчасової споруди - торгівельного павільйону по АДРЕСА_2 , реєстраційний № 01-02-01-16/3909-2057.

15.04.2025 Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 повторно звернувся до суду із заявою про забезпечення позову (вх. № 1504), в якій просить:

1. Зупинити дію пунктів 4, 5 рішення шістдесят сьомої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання «Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» від 28.02.2025 у частині припинення фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 дії особистого строкового земельного сервітуту та дії відповідного договору особистого строкового земельного сервітуту шляхом його розірвання, для розміщення стаціонарної тимчасової споруди - торгівельного павільйону на земельній ділянці площею 12,0 кв. м з кадастровим номером :15:006:0411 по АДРЕСА_2 ; у частині зобов`язання Управління з питань містобудування та архітектури анулювати фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 паспорт прив`язки стаціонарної тимчасової споруди - торгівельного павільйону розміщеного на земельній ділянці площею 12,0 кв. м з кадастровим номером :15:006:0411 по АДРЕСА_2 , до вирішення спору по суті та набрання рішенням у справі законної сили;

2. Заборонити Полтавській міській раді, Інспекції по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста, залученим ними фізичним та/або юридичним особам, а також будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на демонтаж стаціонарної тимчасової споруди - торгівельного павільйону, розміщеної на земельній ділянці площею 12,0 кв. м з кадастровим номером :15:006:0411 по АДРЕСА_2 , до вирішення спору по суті та набрання рішенням у справі законної сили.

Обґрунтовуючи зазначену заяву позивач зазначає, що Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, номер запису 0036052 від 23.03.2015, основним видом його діяльності є діяльність ресторанів та надання послуг мобільного харчування.

18.06.2021 рішенням четвертої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання «Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності», на підставі звернень суб`єктів підприємницької діяльності:

1. Продовжено розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Полтави, згідно з додатком 1 - на 5 років;

2. Замовникам, визначених в додатку 1 до цього рішення, продовжити дію особистого строкового земельного сервітуту на раніше оформлені земельні ділянки з оформленням відповідних договорів в установленому порядку;

3. Плата за користування землею на умовах земельного сервітуту нараховується та стягується з дня прийняття цього рішення;

4. Замовникам, визначених в додатку 1 до цього рішення, в Управлінні з питань містобудування та архітектури продовжити термін дії оформлених паспортів прив`язки.

Згідно з пунктом 68 Додатку 1 до зазначеного рішення, зокрема, фізичний особі - підприємцю ОСОБА_1 надано дозвіл на подальше розміщення стаціонарної тимчасової споруди - торгівельного павільйону на земельній ділянці площею 12,0 кв. м з кадастровим номером :15:006:0411 по АДРЕСА_2 .

30.11.2021 Управлінням з питань містобудування та архітектури оформлено паспорт прив`язки за № 01-02-01-16/3909-2057 на стаціонарну тимчасову споруду - торгівельного павільйону по АДРЕСА_2 . Термін дії паспорту прив`язки - до 18.06.2026.

Крім того, 18.06.2021 Полтавська міська рада та Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 уклали договір особистого строкового земельного сервітуту, відповідно до якого, позивачу встановлюється сервітутне землекористування (обмежене платне користування) на земельну ділянку для подальшого розміщення стаціонарної тимчасової споруди - торгівельного павільйону, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (землі житлової та громадської забудови). В сервітутне користування передається земельна ділянка загальною площею 12,0 кв. м, кадастровий номер :15:006:0411, строком на 5 років з дати укладення договору. Договір особистого строкового земельного сервітуту від 18.06.2021 зареєстрований в Державному реєстрі речових прав, реєстраційний номер 101.

Позивач своєчасно та в повному обсязі щомісячно здійснював оплату платежів за сервітутне землекористування земельною ділянкою, згідно з умовами цього договору. Проте не зважаючи на зазначені обставини, згідно пунктами 4 та 5 рішення шістдесят сьомої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання «Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» від 28.02.2025, відповідачем 1 вирішено:

- припинити дію особистого строкового земельного сервітуту та дію відповідних договорів особистого строкового земельного сервітуту шляхом їх розірвання згідно з додатком 2 до цього рішення (пункт 4).

- Управлінню з питань містобудування та архітектури анулювати паспорти прив`язки, замовникам, зазначених в додатку 2 до цього рішення (пункт 5).

Згідно з пунктом 3 додатку 2 до рішення Полтавської міської ради від 28.02.2025 фізичний особі - підприємцю ОСОБА_1 припинено дію особистого строкового земельного сервітуту та дію відповідного договору особистого строкового земельного сервітуту шляхом його розірваний, на розміщення стаціонарної тимчасової споруди - торгівельного павільйону на земельній ділянці площею 12,0 кв. м з кадастровим номером :15:006:0411 по АДРЕСА_2 .

Також, згідно з листом № 01-02-01-14/473/214 від 14.03.2025, Управлінням з питань містобудування та архітектури анульовано паспорт прив`язки на стаціонарну тимчасову споруду - торгівельного павільйону по АДРЕСА_2 , реєстраційний № 01-02-01-16/3909-2057.

Крім того, Інспекцією по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста видано припис від 06.03.2025 № 01-07/031-08/264 про добровільний демонтаж, у зв`язку з анулюванням паспорту прив`язки, стаціонарної тимчасової споруди - торгівельного павільйону по вул. Європейська, 27 у м. Полтава, в термін до 17.03.2025.

У разі не виконання припису, зазначена тимчасова споруда, у відповідності до пункту 97.4 статті 97 Правил благоустрою м. Полтави буде демонтована Інспекцією.

31.03.2025 Інспекцією по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста (Замовник) та ТОВ "СПЕЦАВТОТРАНС ПОЛТАВА" (Виконавець) уклали договір № 7 , відповідно до якого Замовник зобов`язується надати послуги по демонтажу незаконно встановлених тимчасових споруд, зокрема, і стаціонарної тимчасової споруди 16.04.2025 о 08:30 та зобов`язано останнього звільнити тимчасову споруду від цінних речей та особистого майна.

Позивач не погодився з рішенням шістдесят сьомої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання «Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» від 28.02.2025, в частині припинення йому особистого строкового земельного сервітуту та скасування паспорту прив`язки стаціонарної тимчасової споруди, та вважає рішення відповідача 1 незаконним та таким, що підлягає скасуванню і тому звернувся до Господарського суду Полтавської області з відповідною позовною заявою.

Проте враховуючи, що визначені у приписі Інспекцією по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста терміни демонтажу тимчасової споруди спливають раніше, ніж завершиться розгляд справи, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в цій справі та забезпечити ефективний захист та поновлення порушених прав, позивач просить забезпечити позов.

Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову в цій справі може призвести до незаконного демонтажу, а фактично - руйнування та знищення стаціонарної тимчасової споруди - торгівельного павільйону позивача, розташованого на земельній ділянці площею 12,0 кв. м з кадастровим номером :15:006:0411 по вул. Європейська, 27 у м. Полтава, що спричинить значні збитки для нього, оскільки позивач буде змушений витратити додаткові зусилля, час та кошти для повернення стаціонарної тимчасової споруди - торгівельного павільйону на попереднє місце з приведенням його у належний стан для ведення підприємницької діяльності та його звичайного функціонування. Як стверджує позивач, для відновлення тимчасової споруди потрібно буде докласти значних зусиль, оскільки застосування примусових заходів по демонтажу (руйнування та знищення) спричинить понесення фінансових витрат, зокрема у разі демонтажу-монтажу тимчасової споруди, відновленні комунікацій, а також ініціюванні інших судових процесів щодо відшкодування витрат.

Крім того, демонтаж тимчасової споруди призведе до припинення постачання до споруди комунальних послуг (електропостачання), відновлення яких також потребує додаткових фінансових витрат та додаткового часу для оформлення дозвільних документів. Більше того, демонтаж тимчасової споруди позивача може унеможливити приведення її до попереднього стану, оскільки транспортування та тривале зберігання без експлуатації тимчасової споруди, може негативно вплинути на її стан, або навіть призведе до її повного чи часткового руйнування.

Отже, як вважає позивач, до моменту прийняття та набрання законної сили судовим рішення у справі, існує небезпека заподіяння шкоди його правам та інтересам. Для відновлення таких прав та інтересів позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та фінансових витрат для відновлення здійснення подальшої господарської діяльності.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 2, 10 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії, іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до частини 4 статті 139 Господарського процесуального кодексу України, у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Необхідність зупинення дії пунктів 4, 5 рішення шістдесят сьомої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання «Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» від 28.02.2025, у частині припинення фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 дії особистого строкового земельного сервітуту та дії відповідного договору особистого строкового земельного сервітуту шляхом його розірвання, для розміщення стаціонарної тимчасової споруди - торгівельного павільйону на земельній ділянці площею 12,0 кв. м з кадастровим номером :15:006:0411 по АДРЕСА_2 та зобов`язання Управління з питань містобудування та архітектури анулювати паспорт прив`язки зазначеної стаціонарної тимчасової споруди - торгівельного павільйону, обґрунтована скасуванням відповідачами відповідних дозвільних документів на розміщення стаціонарної тимчасової споруди - торгівельного павільйону позивача на земельній ділянці, яка належить на праві комунальної власності Полтавській міській територіальній громаді, що призводить до настання для нього негативних наслідків у вигляді загрози демонтажу стаціонарної тимчасової споруди.

Також, позивач вказує, що оскарження рішення шістдесят сьомої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання «Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» від 28.02.2025, не зупиняє його дію, а реалізація до набрання законної сили судовим рішенням у справі оскаржуваного рішення може істотно ускладнити ефективний захист порушених прав, за захистом яких позивач звернулася до суду з цим позовом у разі задоволення даного позову, оскільки правові наслідки прийняття оскаржуваного рішення настануть до прийняття рішення судом у цій справі. Водночас, у разі відмови у задоволенні позову, не буде перешкод для виконання оскаржуваного рішення після набрання законної сили судовим рішенням по суті у даній справі, а отже, обраний спосіб забезпечення позову не спричинить шкоди іншим учасникам процесу.

Необхідність заборони вчиняти дії, спрямовані на демонтаж в примусовому порядку стаціонарної тимчасової споруди - торгівельного павільйону позивача, обумовлюється тим, що терміни демонтажу стаціонарної тимчасової споруди, визначені у приписі Інспекції по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста від 06.03.2025 № 01-07/031-08/264, спливають раніше, ніж завершиться розгляд справи, а тому ця споруда може бути примусово демонтована у будь-який час, що також може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в цій справі.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, який застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається, а оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії або забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Також, під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами. Так, співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Водночас, оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, в даному випадку має застосовуватись та досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Має також досліджуватись, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Суд враховує, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового акту. Водночас сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову та особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Водночас суд наголошує, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Підставою для звернення позивача із заявою про забезпечення позову є припущення позивача, що може бути розпочата процедура щодо демонтажу тимчасової споруди позивача, що в подальшому унеможливить ефективний захист порушеного права користування позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Слід зазначити, що доведення наявності обставин, якими обґрунтована заява про забезпечення позову, покладається саме на заявника, разом з цим, припущення позивача щодо потенційної можливості вчинення відповідачами та іншими особами дій, спрямованих на здійснення демонтажу тимчасової споруди, без наведення відповідного обґрунтування, підтвердженого належними доказами, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Отже, здійснивши оцінку доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява позивача задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Крім того слід зазначити, що 03.04.2025 позивач уже звертався до суду з аналогічною заявою про забезпечення позову, у задоволенні якої суд відмовив ухвалою від 07.04.2025.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання.

Згідно з статтею 257 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала підписана 16.04.2025.

Суддя Дмитро Сірош