ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.04.2025 Справа № 917/306/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

за позовною заявою керівника Глобинської окружної прокуратури Полтавської області, м. Глобине в інтересах держави в особі Глобинської міської ради, м. Глобине

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю Полтаваенергозбут, м. Полтава

2. Комунального некомерційного підприємства Глобинська міська лікарня Глобинської міської ради, м. Глобине

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Північно-Східний офіс Держаудитслужби, м. Харків

про визнання недійсними додаткових угод до договору та стягнення 109 323,23 грн

без виклику представників сторін

встановив:

До Господарського суду Полтавської області звернувся керівник Глобинськї окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Глобинської міської ради з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Полтаваенергозбут та Комунального некомерційного підприємства Глобинська міська лікарня Глобинської міської ради про визнання недійсними додаткової угоди № 2 від 19.03.2021 та додаткової угоди № 4 від 16.07.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 20410115 від 25.01.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Полтаваенергозбут та Комунальним некомерційним підприємством Глобинська міська лікарня Глобинської міської ради та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Полтаваенергозбут 109 323,23 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2025 цей позов переданий на розгляд судді Безрук Т.М. за номером справи № 917/306/25.

Ухвалою від 19.02.2025 суд відкрив провадження у справі № 917/306/25 визнав справу малозначною, постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та встановив сторонам строки для подання заяв по суті спору.

Відповідач - ТОВ Полтаваенергозбут подав клопотання про зупинення провадження у цій справі (вхід. № 3130 від 06.03.2025) до вирішення касаційним судом справи № 920/19/24, прийняття та набрання законної сили судовим рішенням у справі №920/19/24, в якій буде розглянуте питання щодо застосування п.5 ст.41 ЗУ Про публічні закупівлі.

Прокурор у заяві від 13.03.2025 (вхід. № 3431) проти зупинення провадження у справі заперечує, посилаючись на те, що на цей час наявна діюча судова практика із схожих правовідносин, а Великою Палатою Верховного Суду ухвала щодо прийняття до розгляду вказаної справи не приймалась, з огляду на викладене, підстави для зупинення провадження у справі № 917/306/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24 відсутні.

При розгляді цього клопотання суд зазначає наступне.

Позовні вимоги прокурора обґрунтовані тим, що додаткові угоди по Договору про збільшення ціни за одиницю товару до договору про публічні закупівлі укладені з порушенням п.2 ч. 5 ст. 41 ЗУ Про публічні закупівлі та з перевищення максимального ліміту щодо збільшення ціна на 10 %. З огляду вказане, прокурор вбачає неефективне використання бюджетних коштів, а тому вважає, що ТОВ ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ по договору було надмірно сплачено кошти, які підлягають стягненню з останнього на користь місцевого бюджету Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

На даний час на розгляді Касаційного господарського суду у складі Верховного суду знаходяться справа № 920/19/24 з подібних правовідносин. У цій справі постало питання правомірності укладення додаткових угод про збільшення ціни за одиницю товару до договору про публічні закупівлі. Сторони підвищували ціну не більше ніж на 10% від попередньо визначеної додатковими угодами про збільшення ціни, що призвело до підвищення ціни на 100,75% від тієї, що визначена основним договором.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 29.01.2025 року справа № 920/19/24 передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду (доступна за посиланням - https://reyestr.court.gov.ua/Review/125427008).

В ухвалі від 29.01.2025 Верховний Суд зазначив про таке:

- учасники публічних закупівель фактично мають два варіанта поведінки:

1) запропонований Мінекономіки - під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку за наявності умов, встановлених п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі";

2) висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 - у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі,

- такі підходи до тлумачення п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" не забезпечують дотримання принципу належного урядування з огляду на їх непослідовність,

- неможливість підняття ціни за одиницю товару більше ніж на 10% від тієї, що встановлена у договорі, створює ризики як для постачальників, які нестимуть матеріальні втрати від реалізації товарів за нижчими цінами, ніж встановлені на ринку, так і для покупців (зокрема, суб`єктів владних повноважень), які у випадку розірвання таких договорів не зможуть забезпечити належну та безперебійну роботу державних та комунальних підприємств,

- на думку колегії суддів, з урахуванням відсутності стабільної ситуації на енергетичному ринку, сторони договору можуть неодноразово збільшувати ціну за одиницю товару не більше ніж на 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку. При цьому, не має змінюватися саме загальна ціна договору, а факт коливання цін має бути належним чином доведений,

- з огляду на це, Верховний Суд вважає, що необхідно відступити (шляхом уточнення) від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" (у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору),

- підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду є:

а) зміна законодавства: Велика Палата Верховного Суду хоч і зробила висновок щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" в редакції Закону №114-ІХ, втім не робила висновок щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" в редакції із змінами, внесеними Законом №1530-IX від 03.06.2021;

б) порушення принципу належного урядування з огляду на неоднакове праворозуміння п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі": Мінекономіки вважає, що сторони договору про закупівлю можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку за наявності відповідних умов, в той час як Велика Палата Верховного Суду вважає, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі.

Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного суду вважає за необхідне відступити від вказаних висновків, при цьому зазначила, що вперше відповідна правова позиція про те, що обмеження у 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від кількості підписаних додаткових угод; інше тлумачення відповідної норми Закону "Про публічні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів; загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі; підвищення більш як на 10% шляхом так званого "каскадного" укладення додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця, яка була покладена судами попередніх інстанцій в основу ухвалених рішень була сформована Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 21.06.2021 у справі № 927/491/19.

На вказану постанову Верховного Суду від 21.06.2021 у справі № 927/491/19 також посилається прокурор при обґрунтуванні позовних вимог у справі 917/306/25.

Отже, співставляючи порушенні перед Великою Палатою Верховного Суду питання і їх важливість для формування єдиної судової практики із питаннями, які належить першочергово мають бути вирішені судом у справі 917/306/25, вбачається, що ці справи є подібними і отримання відповідних правових висновків від суду касаційної інстанції прямо впливатиме на результат розгляду даної справи.

Крім того, предмет та обставини справи 917/306/25, яка зараз розглядається Господарським судом Полтавської області, і справи № 920/19/24, що передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, є подібними, оскільки справи мають однакові правові підстави виникнення спору та заявлені позовні вимоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Доцільність зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24 підтверджується судовою практикою Верховного Суду у цій категорії справ, зокрема ухвалою ВС КГС від 12.03.2025р. у справі № 916/3461/23.

Так, ухвалою від 12.03.2025 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зупинив провадження у справі № 916/3461/23 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24. Предметом розгляду справи № 916/3461/23 є вимоги про визнання недійсними додаткових угод до договору постачання електричної енергії Споживачу та, як наслідок, стягнення з ТОВ "Укр Газ Ресурс" грошових коштів у сумі 3 637 091,34 грн. У цій справі судові рішення обґрунтовані висновками Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/2321/22 щодо неможливості відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору.

Верховний суд, зупиняючи провадження у вказаній справі, вказав, що ухвалою від 29.01.2025 на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу № 920/19/24 за позовом керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичне партнерство" про визнання недійсними додаткових угод до договору публічної закупівлі та стягнення коштів у сумі 692 623,48 грн. При цьому колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду обґрунтувала необхідність відступити від висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, які врахували суди попередніх інстанцій при ухваленні рішень у цій справі № 916/3461/23.

Суд також враховує, що ухвалами від 05.02.2025р. по справі №918/379/24, від 12.02.2025 по справі № 915/1744/23, від 12.02.2025 по справі №927/342/24, від 26.02.2025 по справі № 910/8478/24 Верховний Суд зупинив касаційні провадження з аналогічних правовідносин до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24.

Суд зазначає, що правильний розгляд справи і прийняття законного та обґрунтованого рішення у даній справі залежить від правових висновків, які мають бути викладені Великою Палатою Верховного Суду.

З огляду на викладене, суд відхиляє заперечення прокурора.

Передаючи справу №920/19/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" (у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору).

З огляду на подібність правовідносин у справі № 917/306/25 та у справі № 920/19/24 з урахуванням критеріїв подібності, визначених у пунктах 39, 96, 97 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19, враховуючи те, що за змістом ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, суд вважає за необхідне зупинити провадження у цій справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24.

Тому, клопотання ТОВ Полтаваенергозбут про зупинення провадження у цій справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи у подібних правовідносинах № 920/19/24 суд задовольняє.

Керуючись ст. 228, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Зупинити провадження у справі № 917/306/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи у подібних правовідносинах № 920/19/24.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення суддею. Ухвала може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Дата підписання ухвали: 21.04.2025.

Суддя Т. М. Безрук