номер провадження справи 22/34/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2025 Справа № 908/377/25

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В.,

Розглянувши без виклику учасників справи матеріали справи № 908/377/25

за позовом: Акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК (вул. Батумська, буд. 11, м. Дніпро, 49074)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ПОНОМАРЬОВОЇ ТЕТЯНИ ПЕТРІВНИ ( АДРЕСА_1 ; фактично проживає станом на 17.10.2018 та адреса листування: АДРЕСА_2 )

про стягнення 233 409,28 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заяви позивача

14.02.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № б/н від 10.02.2025) Акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК до відповідача: Фізичної особи-підприємця ПОНОМАРЬОВОЇ ТЕТЯНИ ПЕТРІВНИ про стягнення заборгованості за кредитним договором № N20.02. від 29.07.2021 у розмірі 233409,28 грн. станом н 10.02.2025, яка складається з наступного: 134710,55 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 48397,27 грн. загальний залишок заборгованості за процентами, 41551,46 грн. загальний залишок заборгованості за винагородою, 0,00 грн. пеня, 1000,00 грн. штраф (фіксована складова), 7750,00 грн. - штраф (змінна складова).

Позов обґрунтовано невиконанням відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором № N20.02. від 29.07.2021.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Позиція (аргументи) відповідача. Заяви відповідача

Письмовий відзив на позов від відповідача не надійшов.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

3. Процесуальні питання, вирішені судом

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 14.02.2025 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/377/25 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 19.02.2025 суддею Ярешко О.В. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/377/25 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами. Ухвалено розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Ухвала про відкриття провадження у цій справі отримана позивачем в зареєстрованому електронному кабінеті в системі «Електронний суд» 19.02.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Згідно відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, наданої на запит суду, адресою місцезнаходження відповідача ФОП ПОНОМАРЬОВОЇ ТЕТЯНИ ПЕТРІВНИ є: АДРЕСА_1 .

Згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 Про затвердження переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, Мелітопольська міська територіальна громада Мелітопольського району Запорізької області тимчасово окупована російською федерацією.

Поштові відділення, які розташовані на даній території, тимчасово не працюють.

Відповідно до листа Національної соціальної сервісної служби України від 15.06.2023 за вих. № 0000-030102, листи (ухвали, рішення, запити), що стосуються перебування на обліку (реєстрації) громадян України, як внутрішньо переміщених осіб, необхідно надсилати безпосередньо до Мінсоцполітики.

З урахуванням викладеного, оскільки відповідач може перебувати на обліку як внутрішньо переміщена особа, суд ухвалою від 17.02.2025 витребував у Міністерства соціальної політики України відомості щодо перебування на обліку (реєстрації) в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб та місце реєстрації на підконтрольній Україні території щодо фізичної особи: ОСОБА_1 .

Згідно повідомлення від 03.03.2025 вих. № 5711/0/290-25/19 Міністерства соціальної політики України, станом на 27.02.2025 ПОНОМАРЬОВА ТЕТЯНА ПЕТРІВНА перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб. Дата переміщення: 17.10.2018, причина переміщення: проведення АТО/ООС, була зареєстрована та фактично проживала: АДРЕСА_3 ; фактично проживає станом на 17.10.2018 та адреса листування: АДРЕСА_2 .

Згідно ч. 1 ст. 12-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають електронного кабінету, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Враховуючи наведені приписи законодавства, відсутність у відповідача зареєстрованого електронного кабінету, відповідача про судовий розгляд справи повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, що розміщено 24.02.2025.

Телефонограма щодо судового розгляду справи відповідачу передана не була у зв`язку з відсутністю зв`язку з абонентом.

Ухвала суду була надіслана на повідомлену позивачем електронну пошту відповідача та доставлена до його електронної скриньки 24.02.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідно ч. 1 ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, крім випадку, передбаченого частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд визнав можливим розглянути дану справу в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України за наявними матеріалами справи. Суд враховує, що відповідач був належним чином повідомлений про судовий розгляд цієї справи, однак, своїм процесуальним правом на подання письмового відзиву не скористався.

Оскільки розгляд справи здійснювався без виклику представників сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України не проводилося.

Рішення по суті ухвалено судом 21.04.2025, підписано вступну та резолютивну частини рішення.

4. Обставини справи, встановлені судом, та докази що їх підтверджують

28.07.2021 Фізичною особою-підприємцем ПОНОМАРЬОВОЮ ТЕТЯНОЮ ПЕТРІВНОЮ підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК», підписанням якої підтвердила, що ця анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК» між нею та АТ «А-БАНК» становлять договір про надання банківських послуг.

29.07.2021 між Акціонерним товариством АКЦЕНТ-БАНК (Банк, Кредитор, позивач у справі) та Фізичною особою-підприємцем ПОНОМАРЬОВОЮ ТЕТЯНОЮ ПЕТРІВНОЮ (Позичальник, відповідач у справі) укладений кредитний договір № N20.02..

Відповідно до п. А1 договору, вид кредиту строковий кредит.

Згідно з п. А.2 договору, ліміт цього договору: 155000,00 грн. на фінансування поточної діяльності.

Пунктом А.3 договору передбачено, що термін повернення кредиту 24 липня 2024 року. Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими платежами в розмірі та в строки згідно з Графіком платежів (Додаток № 1 цього договору). Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування.

Згідно п.п. А6, А8, А10, А11 договору, за користування кредитом Позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 20,90% річних. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році, та процентної ставки, передбаченої договором. Якщо ануїтетний платіж не буде здійснено у відповідну дату згідно з Графіком платежу, то заборгованість за кредитом та/або процентами вважається простроченою на наступний день. Позичальник щомісячно сплачує Банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,79% від суми зазначеного у п. А2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів. Розрахунок здійснюється щоденно. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати. Позичальник сплачує банку винагороду за управління фінансовим інструментом у розмірі 0,000001% від суми встановленого у п. А2 цього договору ліміту. Датою сплати є дата встановлення, а також дата збільшення ліміту по цьому договору.

За умовами п.п. 4.1, 4.5, за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному в п. А6 цього договору. Позичальник сплачує Банку винагороду за кредитне обслуговування згідно з п. А.10 цього договору.

Пунктом 5.8 кредитного договору сторони узгодили, що у випадку порушення Позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення Банку до судових органів, Позичальник сплачує Банку штраф, що розраховується за наступною формулою: 1000,00 гривень + 5% від суми встановленого у п. А.2 цього договору ліміту на цілі, відмінні від платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Відповідно абзацу 3 пункту А3, згідно зі ст.ст. 212, 651 ЦК України у випадку порушення позичальником будь-якого з зобов`язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 31-го дня порушення будь-якого з зобов`язань, має право змінити умови цього договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому Банк направляє Позичальнику письмове повідомлення з зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення Позичальником заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою.

Пунктом 6.1 договору визначено, що цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами.

До договору сторонами підписано Додаток 1 «Графік погашення» від 29.07.2021, яким визначено термін повернення частини кредиту та сплати процентів за відповідний розрахунковий період; розмір частини кредиту, що підлягає поверненню у відповідну дату; сума процентів, що підлягає поверненню у відповідну дату; сума комісійних винагород; кредит та проценти, комісія разом.

Згідно з підписаним Графіком, відповідач мав щомісячно сплачувати загальну суму 7081,66 грн., а в останній місяць 7081,65 грн.

Позивач прийняті на себе за умовами кредитного договору зобов`язання виконав повністю, надав Позичальнику кредитні кошти згідно умов договору в розмірі 155000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером від 29.07.2021 № TR.18622695.24114.70198.

У зв`язку з порушенням позичальником (відповідачем) умов кредитного договору, позивач звернувся до суду з цим позовом.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при ухваленні рішення

Згідно ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Приписами статей 626 та 627 Цивільного кодексу України унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Правовідносини сторін врегульовані кредитним договором.

Відповідно ч. 2. ст. 345 Господарського кодексу України, кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

За приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 ЦК України).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно приписів ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Матеріалами справи підтверджується виконання позивачем у повному обсязі зобов`язань за договором кредиту, а саме: надання відповідачу кредитних коштів в розмірі 155000,00 грн.

Як встановлено судом, відповідачем порушено строки погашення кредиту, процентів та винагороди, передбачені договором та підписаним сторонами графіком, у зв`язку з чим станом на 10.02.2025 заборгованість останнього перед АТ «АКЦЕНТ-БАНК» за кредитним договором становить: 134710,55 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 48397,27 грн. загальний залишок заборгованості за процентами, нарахованими до 30.10.2024, 41551,46 грн. загальний залишок заборгованості за винагородою, нарахованою до 30.11.2024.

Вказані вище нарахування підтверджуються відповідними розрахунками, що додані до матеріалів позовної заяви. Згідно наданої позивачем виписки з особового рахунку відповідача з 29.07.2021 по 10.02.2025, востаннє відповідачем було здійснено погашення заборгованості в сумі 81,54 грн. 02.07.2022. (автоматичне списання коштів). Протягом строку дії кредитного договору, відповідачем погашення тілу кредиту та сплата процентів і винагороди здійснювалися несвоєчасно.

Відповідач своїм правом на заперечення проти заявлених до стягнення сум не скористався, документально та нормативно обґрунтованого контррозрахунку суду не надав.

Відповідно ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

На час вирішення даного спору, сторонами не надано доказів належного виконання відповідачем умов договору та погашення заборгованості за кредитом.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 134710,55 грн. загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) підлягає задоволенню.

Стосовно стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом та винагородою суд зазначає таке.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 викладено такий правовий висновок: «За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Тобто позичальник (1) отримує від банку грошові кошти, власником яких він не був, та (2) отримує можливість певний час правомірно не повертати надані грошові кошти. Натомість у позичальника виникає зобов`язання (1) повернути грошові кошти у встановлений строк та (2) сплатити визначені договором проценти за користування кредитом. Отже, позичальник отримує «чужі» грошові кошти в борг, який зобов`язується повернути в майбутньому. Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої статті 1057 цього Кодексу. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця».

Згідно ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно умов договору № N20.02. від 29.07.2021, кінцевий термін погашення кредиту встановлений сторонами 26.07.2024.

Проценти за користування кредитом нараховані позивачем до 30.10.2024, винагорода за кредитне обслуговування нарахована до 30.11.2024, тобто поза межами строку кредитування встановленого договором № N20.02. від 29.07.2021, що є неправомірним.

Відтак, до стягнення підлягає сума 36455,96 грн. винагороди, нарахованої по 26.07.2024 (із розрахунку: 35428,96 грн. залишок заборгованості за винагородою, нарахованою на 30.06.2024, + 1027,00 грн. винагороди за 26 днів липня 2024, виходячи з того, що щомісячна сума 1224,50 грн. комісійної винагороди встановлена в додатку № 1 до договору) та 47791,51 грн. заборгованості за процентами, нарахованими до 26.07.2024 (виходячи з розрахунку: 47565,83 грн. залишок заборгованості за процентами, нарахованими на 30.06.2024, + 8,68 грн. (проценти за 1 день) * 26 днів липня 2024).

У стягненні 5095,50 грн. заборгованості за винагородою та 605,76 грн. заборгованості за процентами судом відмовляється в зв`язку з необґрунтованістю позову в цій частині.

Зокрема, позивачем не доведено надання послуги «кредитне обслуговування» та стягнення за неї плати у вигляді винагороди після закінчення терміну кредитування (26.07.2024).

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення 1000,00 грн. штрафу (фіксована складова) та 7750,00 грн. штрафу (змінна складова).

Відповідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За приписами ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 № 211 від 11.03.2020, на усій території України введено карантин та запроваджено відповідні обмежувальні заходи. Карантин відмінений з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 на всій території України, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 № 651.

04.07.2020 набув чинності Закон України Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19 № 691-20 від 16.06.2020, яким розділ Прикінцеві та перехідні положення ЦК України доповнено пунктом 15.

Відповідно до п. 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції Закону № 691-20 від 16.06.2020), у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого в подальшому продовжувався відповідними Указами Президента України й триває на теперішній час.

Законом України № 2120-IX від 15.03.2022, який набув чинності 17.03.2022, розділ Прикінцеві та перехідні положення Цивільного Кодексу України доповнено пунктом 18 наступного змісту: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Враховуючи імперативні вимоги чинного законодавства, суд відмовляє в задоволенні заявлених АТ АКЦЕНТ-БАНК позовних вимог про стягнення 1000,00 грн. штрафу (фіксована складова) та 7750,00 грн. штрафу (змінна складова) у зв`язку з їх незаконністю.

Таким чином, позов у цілому задовольняється судом частково.

6. Судові витрати

Відповідно п. 2 ч. 1, п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір у сумі 3294,37 грн. стягується з відповідача на користь позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ПОНОМАРЬОВОЇ ТЕТЯНИ ПЕТРІВНИ ( АДРЕСА_1 ; фактично проживає станом на 17.10.2018 та адреса листування: АДРЕСА_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК (вул. Батумська, буд. 11, м. Дніпро, 49074, ) заборгованість за кредитним договором № N20.02. від 29.07.2021, а саме: 134710 (сто тридцять чотири тисячі сімсот десять) грн. 55 коп. загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 47791 (сорок сім тисяч сімсот дев`яносто одна) грн. 51 коп. загального залишку заборгованості за процентами, 36455 (тридцять шість тисяч чотириста п`ятдесят п`ять) грн. 96 коп. загального залишку заборгованості за винагородою, та 3294 (три тисячі двісті дев`яносто чотири) грн. 37 коп. судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Відповідно ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 23 квітня 2025.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко