ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2025 р. Справа № 916/244/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., розглянувши справу,

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВДОМ" (65114, Одеська обл., місто Одеса, Люстдорфська дорога, будинок 140/1, приміщення 510; ),

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ" (65114, м. Одеса, Люстдорфська дорога, 140/1; )

про стягнення 138279,60 грн.

Розгляд справи здійснюється без повідомлення (виклику) учасників справи.

Обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "УПРАВДОМ" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ", у якому просить суд стягнути заборгованість за договором № 1/06/2017 про технічне обслуговування та надання послуг від 01 червня 2017 року у розмірі 249454,77 грн, з яких: 111175,17 грн основний борг, 68615,25 грн інфляційні втрати, 14899,46 грн 3% річних та 54764,89 грн пеня. Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд стягнути з відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором № 1/06/2017 про технічне обслуговування та надання послуг від 01.06.2017.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2025 справу № 916/244/25 передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.

Ухвалою від 29.01.2025 суд відкрив провадження у справі № 916/244/25, постановлено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження. Цією ж ухвалою суд запропонував відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позовну заяву, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст. 165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив. Роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч. 7 ст. 252 ГПК України.

04 березня 2025 року до суду від відповідача надійшла заява, в якій заявник просить продовжити Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ" строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 05.03.2025 в задоволенні заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ" про продовження строку для подання відзиву відмовлено.

10 березня 2025 року до Господарського суду Одеської області від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ" надійшли письмові пояснення по справі, в яких відповідач зазначає, що 03.02.2025 ОСББ перерахувало на рахунок позивача 111175,17 грн в рахунок сплати суми основного боргу. Також 10.03.2025 відповідачем було перераховано позивачу 18413,19 грн, з яких: 14812,94 грн - в рахунок сплати суми інфляційних втрат та 3600,25 грн - в рахунок сплати суми 3% річних). Також в пояснення відповідач зазначає, що нарахування 3% річних, інфляційних втрат та пені за період з 12.03.2020 по 29.12.2023 за несвоєчасну сплату за житлово-комунальні послуги заборонено. Також в пояснення відповідач просить суд застосувати позовну давність до вимог про стягнення пені.

Вказані письмові пояснення суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

Ухвалою від 25.03.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВДОМ" (Вх. № 254/25 від 24.01.2025) залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліку позовної заяви - не більше 5 днів з дня вручення цієї ухвали суду.

26 березня 2025 року до Господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява з додатком, яка є підтвердженням усунення недоліків позовної заяви, які були визначені судом в ухвалі Господарського суду Одеської області від 25.03.2025.

Ухвалою від 27.03.2025 продовжено розгляд справи № 916/244/25.

Ухвалою від 17.04.2025 суд закрив провадження у справі № 916/244/25 в частині позовних вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 111175,17 грн, суми інфляційних втрат у розмірі 14812,94 грн та суми 3% річних у розмірі 3600,25 грн.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

З огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Матеріали справи свідчать, що 01 червня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "УПРАВДОМ" (надалі виконавець або позивач) і Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ" (надалі замовник або відповідач) був укладений договір № 1/06/2017 про технічне обслуговування та надання послуг (надалі Договір).

Відповідно до умов п. 1.1. Договору виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, здійснювати технічне обслуговування внутрішньобудинкових та внутрішньомайданчикових інженерних мереж водопроводу, водовідведення, опалення та гарячого водопостачання замовника, а також надавати послуги електрика для обслуговування внутрішньобудинкових електромереж, послуг ліфтерів та аварійно-диспетчерської служби. Під технічним обслуговуванням обладнання сторонами розуміється спеціальні технічні заходи виконавця, спрямовані на підтримку у робочому стані обладнання замовника (Додаток № 2). Перелік технічних заходів та їх періодичність визначено регламентом технічного обслуговування (Додаток № 3).

Згідно умов п. 2.1. Договору роботи з технічного обслуговування обладнання проводяться щодня, у робочий час, відповідно до технічного завдання виконавця або заявки замовника.

Вартість робіт за Договором визначена у Додатку № 1 (прейскурант) до цього Договору, який після його підписання є невід`ємною частиною цього Договору. У разі зміни економічних складових структури тарифу виконавець письмово повідомляє замовника про підвищення вартості послуг. Якщо замовник не погоджується з підвищенням вартості послуг останній повідомляє про це виконавця та договір розривається в односторонньому порядку, але не раніше одного місяця з моменту письмового повідомлення Замовника. Зміни вартості Договору виконавцем повинні бути економічно обґрунтованими та надані замовнику письмово (п. 2.5. Договору).

Відповідно до умов п. 2.8. Договору, оплата робіт замовником за Договором здійснюється щомісячно до 20 числа місяця, наступного за звітним, на підставі Акту виконаних робіт.

Замовник зобов`язаний, зокрема, здійснювати оплату вартості наданих послуг; приймати виконані виконавцем роботи шляхом підписання Актів виконаних робіт протягом п`яти календарних днів. У разі відмови від приймання виконаних робіт у той же термін направити виконавцю письмову мотивовану відмову від приймання робіт (п. 3.2. Договору).

Згідно умов п. 5.1. Договору цей Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до 31 грудня 2017 року.

Після 31 грудня 2017 року строк дії Договору неодноразово продовжувався.

Угодою № 1-31/05/21 від 31.05.2021 про розірвання договору № 1/06/2017 про технічне обслуговування та надання послуг від 01.06.2017, сторони дійшли згоди розірвати Договір № 1/06/2017 про технічне обслуговування та надання послуг від 01.06.2017 та всі пов`язані з Договором додаткові угоди.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору у період з 01.06.2017 по 31.05.2021 щоденно у робочий час здійснював роботи по технічному обслуговуванню обладнання у відповідності до технічного завдання виконавця та надавав послуги за заявою замовника. Замовник в свою чергу зобов`язаний приймати вказані роботи та послуги та оплачувати їх вартість, у розмірі, визначеному сторонами в додатках до Договору у строк до 20 числа місяця, який слідує за звітним.

Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі та належним чином. Жодних відмов від прийняття робіт або претензій щодо якості наданих послуг позивач від відповідача не отримував.

Проте, у зв`язку з частковим невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором, а саме частковій несплаті вартості наданих послуг за березень 2021 року у розмірі 23758,09 грн (загальна вартість послуг в березні 2021 року 74132,23 грн), та несплаті вартості послуг за квітень 2021 року у розмірі 43708,54 грн та за травень 2021 року у розмірі 43708,54 грн, у відповідача перед позивачем наявна заборгованість у сумі 111175,17 грн в т.ч. ПДВ.

Таким чином, за відповідачем перед позивачем рахується прострочена заборгованість у розмірі 111175,17 грн в т.ч. ПДВ, що підтверджується актами надання послуг № 8943 від 31.03.2021, № 12446 від 30.04.2021, № 12447 від 31.05.2021, із зазначенням вищевказаної вартості послуг, які направлялися позивачем відповідачу.

Вказаний розмір заборгованості підтверджується в тому числі Актом взаємних розрахунків за період 2022 між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ" і ТОВ "УПРАВДОМ" з оплати за договором № 1/06/2017 від 01.06.2017, в якому ОСББ "ДОБРОБУТ" зазначає, що на початок 2022 року заборгованість відповідача перед позивачем за Договором складає 117758,07 грн (за даними ОСББ "ДОБРОБУТ").

У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості за надані послуги, позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому, окрім стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 111175,17 грн, просить стягнути з відповідача суму пені у розмірі 54764,89 грн, суму 3 % річних у розмірі 14899,46 грн та суму інфляційних втрат у розмірі 68615,25 грн.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ "УПРАВДОМ" підлягають частковому задоволенню, з таких підстав.

Виходячи з норм ст. 526 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) та ст. 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) зобов`язання мають виконуватися сторонами належним чином згідно з умовами договору, вимогами кодексів та інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту чи інших вимог, які традиційно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх необхідних заходів для належного виконання нею зобов`язань.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Проаналізувавши зміст договору № 1/06/2017 про технічне обслуговування та надання послуг від 01.06.2017, суд дійшов висновку, що між сторонами у справі укладений договір, який за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ч. 1. ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України).

Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або зміну його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, позивач належним чином виконав умови Договору та надав відповідачу послуги з технічного обслуговування інженерних мереж ОСББ "ДОБРОБУТ" за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1, що підтверджується відповідними актами надання послуг.

Проте, відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг, внаслідок чого зі відповідачем утворилась прострочена заборгованість у розмірі 111175,17 грн.

Водночас під час розгляду справи, 10.03.2025 до суду від ОСББ "ДОБРОБУТ" надійшли письмові пояснення, з якими відповідач надав докази слати суми основного боргу у розмірі 111175,17 грн, суми інфляційних втрат у розмірі 14812,94 грн та суми 3% річних у розмірі 3600,25 грн. З наданих доказів слідує, що заборгованість в частині стягнення суми основного у розмірі 111175,17 грн була сплачена відповідачем 03.02.2025. Заборгованість в частині стягнення суми інфляційних втрат у розмірі 14812,94 грн, а також в частині стягнення суми 3% річних у розмірі 3600,25 грн була сплачена відповідачем 10.03.2025.

Ухвалою від 17.04.2025 суд закрив провадження у справі № 916/244/24 в частині позовних вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 111175,17 грн, суми інфляційних втрат у розмірі 14812,94 грн та суми 3% річних у розмірі 3600,25 грн.

Щодо решти вимог позивача про стягнення з відповідача суму пені у розмірі 54764,89 грн, суми 3% річних у розмірі 11299,21 грн та суми інфляційних втрат у розмірі 53802,31 грн, суд дійшов до таких висновків.

Матеріали справі свідчать, що відповідачем в порушення умов п. 2.8. Договору та ч. 1 ст. 530 ЦК України в строк до 20 числа місяця не було здійснено повного розрахунку з позивачем за надані послуги.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Виходячи з системного аналізу законодавства, обов`язок боржника сплатити кредитору суму боргу з нарахуванням процентів річних та відшкодувати кредитору спричинені інфляцією збитки випливає з вимог ст. 625 ЦК України.

Зокрема, частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи вищенаведене та порушення відповідачем строку сплати вартості наданих послуг, суд вважає, що позивач мав право здійснити нарахування інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання грошових зобов`язань.

Судом перевірено правильність виконаних позивачем розрахунків 3% річних та інфляційних втрат, та встановлено, що вони є вірними.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми 3% річних у розмірі 11299,21 грн та суми інфляційних втрат у розмірі 53802,31 грн, є правомірними та обґрунтованими, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми пені у розмірі 54764,89 грн (т. 1, а.с. 16), суд дійшов до таких висновків.

За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України (п. 4.3. Договору).

У разі несвоєчасної оплати наданих послуг замовник оплачує виконавцю пеню у розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення (п. 4.4. Договору).

Судом перевірено правильність виконаних позивачем розрахунків пені за період з 21.04.2021 по 30.06.2023 (т. 1, а.с. 16), та встановлено наявність помилок у здійснених позивачем розрахунках лише за період з 20.11.2021 по 30.06.2023, які призвели до нарахування пені у завищеному розмірі.

Суд, за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій системи "Ліга" (з врахуванням Порядку проведення підрахунку заборгованості та штрафних санкцій, затвердженого листом Верховного Суду України від 03.04.1997р. №62-97р. "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ") здійснив власний розрахунок пені за період з 20.11.2021 по 30.06.2023, яки має наступний вигляд.

Пеня = С x 2УСД x Д : 100, де

С - сума заборгованості за період,

2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення,

Д - кількість днів прострочення.

Період з

Період з 20.11.2021 - 09.12.2021 : 8,50 (облікова ставка НБУ)

111175,17 (Сума боргу) x (2 x 8,50 : 365) x 20 днів (прострочення) : 100

Сума пені становить 517,80 грн.

Період з 10.12.2021 - 20.01.2022 : 9,00 (облікова ставка НБУ)

111175,17 (Сума боргу) x (2 x 9,00 : 365) x 42 днів (прострочення) : 100

сума пені становить 1151,35 грн.

Період з 21.01.2022 - 02.06.2022 : 10,00 (облікова ставка НБУ)

111175,17 (Сума боргу) x (2 x 10,00 : 365) x 133 днів (прострочення) : 100

Сума пені становить 4051,04 грн.

Період з 03.06.2022 - 30.06.2023 : 25,00 (облікова ставка НБУ)

111175,17 (Сума боргу) x (2 x 25,00 : 365) x 393 днів (прострочення) : 100

Сума пені становить 29925,92 грн.

Загальна сума пені становить 35646,11 грн.

За здійсненим судом розрахунком, загальний розмір пені за період з 20.11.2021 по 30.06.2023 становить 35646,11 грн.

Розмір пені за період з 21.04.2021 по 19.11.2021 позивачем розраховано вірно, який становить 11342,61 грн.

Таким чином, загальний розмір пені за період з 21.04.2021 по 30.06.2023 становить 46988,72 грн.

Суд також звертає увагу, що ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Суд зазначає, що умовами Договору сторони передбачили більш тривалий, ніж визначений ч. 6 ст. 232 ГК України, строк нарахування пені (зазначили про її нарахування за кожен день прострочення). Тобто нарахування пені не припиняється за період прострочення виконання зобов`язання понад шість місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано, а застосуванню підлягає саме строк, установлений Договором.

Оскільки умови укладеного сторонами Договору свідчать про встановлення сторонами іншого (більшого), ніж передбачено чинним законодавством (ч. 6 ст. 232 ГК України) періоду нарахування пені за порушення умов договору, суд вважає, що нарахування пені за період понад 6 місяців є законним.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню сума пені лише у розмірі 46988,72 грн. В іншій частині вимоги щодо стягнення пені заявлені безпідставно, а тому задоволенню не підлягають.

Суд відхиляє доводи відповідача, викладені в поясненнях стосовно того, що нарахування 3% річних, інфляційних втрат та пені за період з 12.03.2020 по 29.12.2023 за несвоєчасну сплату за житлово-комунальні послуги заборонено. Суд звертає увагу, що правовідносини між сторонами у справі склались на підставі укладеного договору № 1/06/2017 про технічне обслуговування та надання послуг. Загальні положення про договори з надання послуг регулюється главою 63 ЦК України. Тобто за висновком суду, правовідносини між сторонами у справі, виникли не на підставі Закону України "Про житлово-комунальні послуги", який регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені, суд дійшов до таких висновків.

Стаття 256 ЦК України визначає позовну давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Отже, позовна давність - це строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй матеріальне право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом пред`явлення в належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду.

Спеціальна позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (стаття 258 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (стаття 267 ЦК України).

Визначення початку перебігу позовної давності міститься у статті 261 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так, 11.03.2020 у зв`язку з розповсюдженням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Вказаною постановою на всій території України запроваджено карантин в період з 12.03.2020 по 03.04.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239 строк карантину продовжено до 24.04.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 291 строк карантину продовжено до 11.05.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 № 343 строк карантину продовжено до 22.05.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 строк карантину продовжено з 22.05.2020 до 22.06.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 500 строк карантину продовжено до 31.07.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 строк карантину продовжено до 19.12.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції станом на дату розгляду справи, з урахуванням змін та доповнень) на території України установлено карантин до 30.04.2023.

Законом України від 30.03.2020 №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Вказаний закон набрав чинності 02.04.2020.

Отже, вищевказаним законом строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України продовжено на строк дії карантину.

Крім того, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Таким чином, позовна давність продовжується на строк дії воєнного стану у відповідності до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

З урахуванням вищенаведеного, за висновком суду позивач не пропустив позовну давність щодо стягнення пені за період з 21.04.2021 по 30.06.2023.

Інші доводи відповідача, викладені ним у поясненнях, в частині невизнання задоволених судом позовних вимог, підлягають відхиленню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, не ґрунтуються на належних доказах і спростовуються фактично встановленими судом обставинами та матеріалами справи.

Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ" (65114, м. Одеса, Люстдорфська дорога, 140/1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВДОМ" (65114, Одеська обл., місто Одеса, Люстдорфська дорога, будинок 140/1, приміщення 510; ) суму пені у розмірі 35646,11 грн, суму 3% річних у розмірі 11299,21 грн, суму інфляційних втрат у розмірі 53802,31 грн та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2036,03 грн.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Рішення підписано 17.04.2025.

Суддя Нікітенко С.В.