ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2025м. ХарківСправа № 922/44/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Деркач П. О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом керівника Ізюмської окружної прокуратури (64207, Харківська обл., м. Балаклія, вул. Захисників України, 13-А) в інтересах держави, в особі: 1. Ізюмської міської ради (64300, Харківська обл., м. Ізюм, пл. Центральна, 1), 2. Ізюмської міської військової адміністрації Ізюмського раону Харківської області (64309, Харківська обл., м. Ізюм, вул. Васильківського, 4), 3. Управління житлово-комунального господарства Ізюмської міської ради (64309, Харківська обл., м. Ізюм, вул. Покровська, буд. 32)
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" (36010, м. Полтава, вул. Половки, 62), 2. Комунального підприємства "Благоустрій міста Ізюма" (64303, Харківська обл., м. Ізюм, вул. Червоної Калини, 74)
про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 583081,40 грн.
за участю представників:

прокурор - Хряк О.О., службове посвідчення №072721 від 01.03.2023,

позивач 1 - не з`явився,

позивач 2 - не з`явився,

позивач 3 - не з`явився,

відповідач 1 - не з`явився,

відповідач 2 - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Ізюмської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: 1. Ізюмської міської ради, 2. Ізюмської міської військової адміністрації Ізюмського району Харківської області, 3. Управління житлово-комунального господарства Ізюмської міської ради звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна", 2. Комунального підприємства "Благоустрій міста Ізюма", в якому просить суд:

- визнати недійсною Додаткову угоду № 1 від 14.03.2019 до Договору про закупівлю № 2719-Із/Т від 26.02.2019;

- визнати недійсною Додаткову угоду № 2 від 21.03.2019 до Договору про закупівлю № 2719-з/Т від 26.02.2019;

- визнати недійсною Додаткову угоду № 4 від 03.04.2019 до Договору про закупівлю № 2719-з/Т від 26.02.2019;

- визнати недійсною Додаткову угоду № 8 від 03.05.2019 до Договору про закупівлю № 2719-з/Т від 26.02.2019.

- визнати недійсною Додаткову угоду № 9 від 16.05.2019 до Договору про закупівлю № 2719-з/Т від 26.02.2019;

- визнати недійсною Додаткову угоду № 11 від 29.05.2019 до Договору про закупівлю № 2719-з/Т від 26.02.2019;

- визнати недійсною Додаткову угоду № 12 від 13.06.2019 до Договору про закупівлю № 2719-з/Т від 26.02.2019;

- визнати недійсною Додаткову угоду № 13 від 27.06.2019 до Договору про закупівлю № 2719-з/Т від 26.02.2019;

- визнати недійсною Додаткову угоду № 15 від 08.07.2019 до Договору про закупівлю № 2719-з/Т від 26.02.2019;

- визнати недійсною Додаткову угоду № 16 від 18.07.2019 до Договору про закупівлю № 2719-з/Т від 26.02.2019;

- визнати недійсною Додаткову угоду № 17 від 19.07.2019 до Договору про закупівлю № 2719-з/Т від 26.02.2019;

- визнати недійсною Додаткову угоду № 19 від 07.08.2019 до Договору про закупівлю № 2719-з/Т від 26.02.2019;

- визнати недійсною Додаткову угоду № 20 від 22.08.2019 до Договору про закупівлю № 2719-з/Т від 26.02.2019;

- визнати недійсною Додаткову угоду № 21 від 03.09.2019 до Договору про закупівлю № 2719-з/Т від 26.02.2019;

- визнати недійсною Додаткову угоду № 24 від 26.12.2019 до Договору про закупівлю № 2719-з/Т від 26.02.2019 в частині визначення ціни на бензин А-95, А-92, дизельне пальне;

- визнати недійсною Додаткову угоду № 25 від 29.01.2020 до Договору про закупівлю № 2719-з/Т від 26.02.2019.

- визнати недійсною Додаткову угоду № 26 від 10.03.2020 до Договору про закупівлю № 2719-з/Т від 26.02.2019;

- стягнути з ТОВ «Татнєфть АЗС України» () грошові кошти в сумі 583081,4 грн на користь Управління житлово-комунального господарства Ізюмської міської ради () надмірно сплачені за Договором №2719-Із/Т від 26.02.2019.

Також до стягнення заявлені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 48177,78 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.01.2025 у справі № 922/44/25 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 18.02.2025 о 10:20.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.02.2025 у справі № 922/44/25 відкладено підготовче засідання на 11.03.2025 о 10:20.

27.01.2025 через загальний відділ діловодства суду через підсистему "Електронний суд" від позивача 3 надійшла заява про проведення підготовчого засідання 18.02.2025 без участі позивача 3 (вх. №2213).

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.02.2025 у справі № 922/44/25 відкладено підготовче засідання на 11.03.2025 о 10:20.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.03.2025 у справі № 922/44/25 закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 25.03.2025 о 10:00.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.03.2025 у справі № 922/44/25 в судовому засіданні оголошено перерву до 08.04.2025 о 09:40.

Прокурор у судове засідання 08.04.2025 з`явився, заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Позивач 1 у судове засідання 08.04.2025 не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку електронного документа, а саме: "Ухвала-повідомлення" від 25.03.2025 до електронного кабінету позивача 1 підсистеми "Електронний суд" єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).

Позивач 2 у судове засідання 08.04.2025 не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку електронного документа, а саме: "Ухвала-повідомлення" від 25.03.2025 до електронного кабінету позивача 2 підсистеми "Електронний суд" єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).

Позивач 3 у судове засідання 08.04.2025 не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку електронного документа, а саме: "Ухвала-повідомлення" від 25.03.2025 до електронного кабінету позивача 3 підсистеми "Електронний суд" єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).

Відповідач 1 у судове засідання 08.04.2025 не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Разом з цим, суд зазначає, що копії ухвали суду про відкриття провадження у справі від 21.01.2025, ухвали-повідомлення від 18.02.2025, ухвали від 11.03.2025 та ухвали-повідомлення від 25.03.2025, які надсилались судом на адресу відповідача 1, зазначену в позовній заяві повернулись до господарського суду Харківської області без вручення адресату з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою.

Крім того, з метою повідомлення відповідача 1 про розгляд справи секретарем судового засідання було здійснено відповідну телефонограму на відомі засоби зв`язку, повідомлені позивачем у позовній заяві та зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Разом з тим, телефонограма відповідачем 1 прийнята не була.

З метою повідомлення відповідача 1 про розгляд справи, судом було розміщено відповідне оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Відповідач 2 у судове засідання 08.04.2025 не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку електронного документа, а саме: "Ухвала-повідомлення" від 25.03.2025 до електронного кабінету відповідача 2 підсистеми "Електронний суд" єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Щодо підстав представництва інтересів держави в суді прокурором.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються законом.

Статтею 23 Закону України Про прокуратуру визначені підстави представництва прокурором інтересів держави в суді, а саме, у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99, державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної економічної інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Таким чином, інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не підлягають точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом.

Надмірна формалізація інтересів держави може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 по справі № 806/1000/17).

Прокурор набуває право на реалізацію своїх функцій, визначених законом, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захист або здійснює його неналежно.

Не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є належною.

Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захист або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація інтересів держави, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Під час укладення вказаних додаткових угод сторонами не дотримані вимоги Бюджетного кодексу України та Закону України Про публічні закупівлі, а також визначені останнім принципи ефективного та прозорого здійснення закупівлі, максимальної ефективності та економії. Внесення змін до первісного договору шляхом укладання додаткових угод призвело до збільшення вартості одиниці товару, що є предметом Договору. Збільшення вартості одиниці товару за Договором має наслідком додаткове навантаження на джерело коштів, за рахунок яких товар оплачується, що призводить до неефективного та нераціонального використання запланованих коштів. Оскільки додаткові угоди передбачають незаконне вибуття бюджетних коштів, це є безсумнівним порушенням інтересів держави. Такі дії при закупівлі за бюджетні кошти нівелюють інститут публічних закупівель як засіб забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, а також визначені ст.7 Бюджетного кодексу України принципи бюджетної системи, зокрема принцип ефективності та результативності, за яким учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів. Так, прокурором у позові обґрунтовано та зазначено про те, що сторонами, всупереч інтересам держави, без будь-яких належних на те підстав та в порушення вимог Закону України Про публічні закупівлі укладено додаткові угоди, якими збільшено ціну за одиницю товару, що призвело до зайвого витрачання бюджетних коштів на закупівлю бензину А-92,А-95 та дизельного палива за договором.

Зазначене, на переконання прокурора, порушує основні принципи публічний закупівель, передбачені ст. 3 Закону України Про публічні закупівлі, - максимальної економії та ефективності на всіх стадіях закупівель, а також створення умов добросовісної конкуренції у сфері закупівлі, що обумовило ризик протиправного витрачання коштів бюджету. Виконання зобов`язань за додатковими угодами, укладеними з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, призводить до нераціонального та неефективного використання коштів державного бюджету, що не відповідає меті Закону України Про публічні закупівлі. Крім того, укладення додаткових угод усупереч нормам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України Про публічні закупівлі є прямим порушенням законності в бюджетній системі, сприяє розвитку інфляційних процесів у країні, підриває довіру громадян і наносить вагомий матеріальний збиток. Відповідно до Бюджетного кодексу України одержувач бюджетних коштів - суб`єкт господарювання, громадська чи інша організація, яка не має статусу бюджетної установи, уповноважена розпорядником бюджетних коштів на здійснення заходів, передбачених бюджетною програмою, та отримує на їх виконання кошти бюджету; розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань, довгострокових зобов`язань за енергосервісом, середньострокових зобов`язань та здійснення витрат бюджету.

КП Благоустрій міста Ізюма у даному випадку є учасником бюджетного процесу зі статусом розпорядника бюджетних коштів і зобов`язане ефективно розпоряджатися бюджетними коштами, спрямованими на оплату придбаного бензину та дизельного палива.

Держава як гарант верховенства права в Україні визначає, що укладення договору про закупівлю товарів за бюджетні кошти відповідно до вимог законодавства про публічні закупівлі сприятиме ефективному, прозорому та цільовому використанню бюджетних коштів. Реалізація вказаних гарантій впроваджується через діяльність спеціально уповноважених органів.

Підставою для звернення прокурора до суду в інтересах держави з даним позовом є порушення економічних інтересів держави, яке виразилося у вчиненні незаконних правочинів і, як наслідок, проведенні бюджетного фінансування з порушенням законодавчо встановленого порядку, що призводить до нераціонального використання бюджетних коштів. Зазначені інтереси держави потребують захисту.

Закон України Про публічні закупівлі установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції. Отже правильне, в порядку, визначеному законодавством, використання бюджетних коштів беззаперечно становить державний інтерес.

Суперечності, які виникають у бюджетних правовідносинах, зачіпають як інтереси держави, так і суспільні інтереси, тож порушення інтересів держави у цій сфері є порушенням загальнодержавних інтересів, що у відповідності до ст. 131-1 Конституції України покладає на прокурора обов`язок їх представництва в суді. Спеціальним законом, який визначає виключні випадки представництва інтересів держави в суді, є Закон України Про прокуратуру, згідно зі ст. 23 якого представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

У зв`язку з цим уповноважені державні та інші органи зобов`язані вживати (реалізувати) комплекс організаційно-правових та інших заходів, спрямованих на створення умов для такого захисту прав.

Означене повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини та узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Менчинська проти Російської Федерації зазначено, що за певних обставин (для захисту прав безпомічних груп населення (дітей, інвалідів), у випадках, коли таке порушення стосується інтересів великої кількості громадян або коли вимагається захистити інтереси держави, виступ прокурора на боці однієї з сторін може бути виправданим.

Одночасно із цим, за змістом усталеної практики Верховного Суду прокурор не може замінювати лише належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

При цьому, належним суб`єктом владних повноважень для захисту інтересів держави є не будь-який орган, що уповноважений державою здійснювати певні функції контролю у певній сфері, а лише той, який має відповідні повноваження для захисту таких інтересів, про що, зокрема, вказано у правовій позиції у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 905/803/18.

Відповідно до п. 1.1. Положення про Управління житлово-комунального господарства Ізюмської міської ради, затвердженого рішенням сесії Ізюмської міської ради №3107 від 19.11.2020 (далі - Положення) Управління житлово-комунального господарства Ізюмської міської ради Управління є юридичною особою, яка здійснює власні та делеговані повноваження з питань житлово-комунального господарства Ізюмської об`єднаної територіальної громади з правом ведення поточних бюджетних, позабюджетних та спеціальних рахунків в органі Державної казначейської служби України відповідно до затверджених Ізюмською міською радою та виконавчим комітетом цільових призначень. Пунктом 1.2. Положення передбачено, що Управління є юридичною особою - головним розпорядником коштів визначених бюджетом Ізюмської об`єднаної територіальної громади, має самостійний баланс, реєстраційні рахунки в відділенні Державного казначейства та розрахункові рахунки в установах банків, печатку з зображенням малого Державного Герба України і своїм найменуванням, бланки та інші реквізити. Управління є виконавчим органом міської ради (п. 1.5. Положення). Відповідно до п. 4.2. Положення про Управління, останнє має правло здійснювати контроль за цільовим використанням бюджетних коштів підприємствами, установами, організаціями - одержувачами коштів.

Враховуючи той факт, що придбання палива за договором 2719-Із/Т від 26.02.2019 здійснювалося на умовах спів фінансування за рахунок коштів місцевого бюджету (частка яких становить 650 тис. грн.) та власних коштів підприємства саме Управління житлово-комунального господарства Ізюмської міської ради має виступати у якості позивача у даному випадку.

У даному випадку порушенням інтересів держави є те, що під час проведенням закупівлі порушено вимоги чинного законодавства, принципи ефективного та прозорого здійснення закупівлі, створення добросовісної конкуренції у сфері закупівлі, принципи максимальної ефективності та економії, що створило ризик до протиправного витрачання коштів бюджету, нераціонального та неефективного їх використання. Укладення оспорюваних Додаткових угод до Договору закупівлі товарів всупереч норм Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України Про публічні закупівлі є прямим порушенням законності в бюджетній системі, яке сприяє розвитку інфляційних процесів у країні, підриває довіру громадян і наносить вагомий матеріальний і моральний збиток, що не може не відобразитись на державних інтересах та авторитеті держави, а також порушує інтереси держави. Крім того, використання коштів місцевого бюджету становить суспільний інтерес та стосується прав та інтересів великого кола осіб - Ізюмської територіальної громади. Завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності. Неефективне витрачання коштів місцевого бюджету, зокрема шляхом укладення підконтрольним органу місцевого самоврядування комунальним підприємством незаконних правочинів, може порушувати економічні інтереси територіальної громади.

За таких обставин саме Ізюмська міська рада є органом уповноваженим здійснювати захист інтересів держави у даному випадку.

Таким чином, правомочним органом місцевого самоврядування, який має представляти інтереси Ізюмської міської територіальної громади є Ізюмська міська рада, та під час воєнного стану Ізюмська міська військова адміністрація Ізюмського району Харківської області.

Відповідно до п. 1.1. Статуту КП Благоустрій міста Ізюма, затвердженого рішенням 100 сесії Ізюмської міської ради 7 скликання від 24.12.2019 №2651 засновником та власником підприємства є Ізюмська міська рада, уповноваженим органом засновника - виконавчий комітет Ізюмської міської ради. Пунктами 4.1.,4.3. та 4.5. Статуту передбачено, що підприємство є юридичною особою, здійснює свою діяльність на засадах господарської самостійності, госпрозрахунку, має самостійний баланс, рахунки в установах банку, печатку зі своїм найменуванням, ідентифікаційним кодом. Може виступати позивачем та відповідачем у суді. Крім того, ст. 8 Статуту врегульовано правові відносини між Засновником (Власником), уповноваженим органом та підприємством. Так, відповідно до п. 8.3. Виконавчий комітет Ізюмської міської ради має право отримувати повну інформацію щодо діяльності підприємства; знайомитися з даними бухгалтерського обліку, звітності та іншими документами; надавати підприємству допомогу у вигляді грошових коштів, майна, обладнання та інших матеріальних цінностей, необхідних для діяльності підприємства; встановлювати рівень рентабельності діяльності Підприємства; контролювати виконання завдань, покладених Власником на Підприємство. За висновками Верховного Суду, викладеними у підпункті 6.45 постанови від 16.05.2021 у справі № 910/11847/19, правовий статус розпорядників бюджетних коштів, їх повноваження та відповідальність визначені положеннями Бюджетного кодексу України та підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, якою затверджено Порядок складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ.

КП Благоустрій міста Ізюма діє як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня (отримувач бюджетних коштів) та є замовником зазначеного товару в обсязі та в межах видатків, визначених розпорядниками бюджетних коштів вищого рівня. Це узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у підпункті 6.49 постанови від 16.03.2021 у справі № 910/11847/19.

При цьому КП Благоустрій міста Ізюма, самостійно укладаючи договори, оплата яких здійснюється за бюджетні кошти, прийняв запропоновані постачальником умови при укладенні додаткових угод, якими безпідставно збільшується ціна за одиницю товару.

Зважаючи на викладене, Комунальне підприємство Благоустрій міста Ізюма буде відповідачем у справі.

Таким чином, Ізюмська міська рада Ізюмського району Харківської області та Ізюмська міська військова адміністрація реалізує функції держави щодо розпорядження належними державі коштами та майном.

Прокурором у позові зазначено про те, що попри виявлені порушення вимог законодавства про державні закупівлі, органами, уповноваженими на здійснення відповідних функцій держави у даних правовідносинах, не вжито належних заходів до визнання недійсними додаткових угод до договору про закупівлю № 2719-Із/Т від 26.02.2019 дизельного палива та бензину А-95, А-92, в т.ч. шляхом звернення до суду.

Постачання бензину та дизельного палива за цими видатковими накладними, а також виконання зобов`язань за додатковими угодами до договору № 2719-ІзТ від 26.02.2019, укладеними з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, призвело до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів, що не відповідає меті Закону України Про публічні закупівлі та принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі, закріпленими в ст. 3 Закону України Про публічні закупівлі.

Таким чином, прокурор правомірно звернувся до суду, в якості самостійного позивача для захисту порушених інтересів держави.

Так, із матеріалів справи убачається, що Ізюмської окружної прокуратури у ході вивчення питання дотримання вимог Закону України Про публічні закупівлі було установлено, що 16.01.2019 на веб-сайті електронної системи публічних закупівель Prozorro (режим доступу: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-01-16-000396-a) КП Благоустрій міста Ізюма оприлюднено оголошення иА-2019-01-16-000396-а про проведення відкритих торгів на закупівлю нафти і дистилятів, зокрема, бензину А-92 у кількості 21000 літрів, бензину А-95 у кількості 1000 літрів та дизельного палива у кількості 100000 літрів з терміном поставки товарів до 31.12.2019 з очікуваною вартістю закупівлі 3 880 900,00 гривень.

Так, за результатам проведеної процедури закупівлі переможцем визнано Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ Татнєфть-АЗС-Україна з ціновою пропозицією 2622120,00 грн., з яким 26.02.2019 укладено договір №2719 Із/Т про закупівлю продуктів нафтоперероблення рідких за державні кошти (далі- Договір).

Відповідно до п.1.1-1.2. Договору Продавець зобов`язується поставити Покупцю у 2019 році бензин А-95 у кількості 1000л, А-92 в кількості 21000 л та дизельне паливо у кількості 100000 л, загальною кількістю 122000 л.

Згідно з п.п. 3.1., 3.3. ціна Договору становить 2 622 120,00 грн, ціна за одиницю товару на момент укладення Договору визначається згідно акцептованої цінової пропозиції та вказана у Специфікації на товар, що є невід`ємною частиною договору та відповідно становить:

Бензину А-95 - 23,04 грн/л з ПДВ;

Бензину А-92 - 21,48 грн/л з ПДВ;

Дизельного палива 21,48 грн/л з ПДВ.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2019, а в частині розрахунків - до повного виконання своїх зобов`язань (п. 10.1 Договору).

Разом з тим, під час виконання договору до нього укладено 27 додаткових угод (далі - ДУ), частина з яких містить положення про підвищення ціни на товар та відповідно зменшення обсягів закупівлі.

Так, Додатковою угодою № 1 від 13.03.2019 до Договору2019 збільшено ціну бензину А-95 з 23,04 грн/л до 25,32 грн/л (на 9,89 %), А-92 з 21,48 грн/л до 23,58 грн/л (на 9,78%), ДП з 21,48 грн/л до 23,58 грн/л (на 9,78%) та зменшено обсяг товару, який закуповується.

Зміни ціни обґрунтовано тим, що 14.03.2019 на адресу КП Благоустрій міста Ізюма надійшов лист від ТОВ Татнєфть-АЗС-Україна від 14.03.2019 № б/н про підвищення ціни на товар з копією цінової довідки Харківської торгово-промислової палати від 05.03.2019 року № 223/19 та довідкою ТОВ Татнєфть-АЗС-Україна. На підставі зазначених документів уповноваженими особами КП Благоустрій міста Ізюма протоколом від 14.03.2019 прийнято рішення про внесення змін до договору з посиланням на п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі (посилання на норми вказаного Закону у тексті позовної заяви здійснюються з урахуванням редакції, що діяла на часвиникнення спірнихправовідносин), а саме внесення змін до п. 1.2. договору та Додатку №1 до Договору Специфікація на товар.

Додатковою угодою№ 2 від 21.03.2019 до Договору збільшено ціну бензину А-95 з 25,32 грн/л до 27,78 грн/л (ще на 9,72 % вище від ціни встановленої ДУ №1), А-92 з 23,58 грн/л до 25,92 грн/л (ще на 9,92% вище ціни встановленої ДУ №1), ДП з 23,58 грн/л до 25,92 грн/л (ще на 9,92% вище від ціни встановленої ДУ №1) та зменшено обсяг товару, який закуповується.

Зміни ціни мотивуються тим, що 21.03.2019 на адресу КП Благоустрій міста Ізюма надійшов лист від ТОВ Татнєфть-АЗС-Україна від 21.03.2019 № б/н про підвищення ціни з копією цінової довідки Харківської торгово-промислової палати від 05.03.2019 року № 223/19 та довідкою ТОВ Татнєфть-АЗС-Україна. На підставі зазначених документів уповноваженими особами КП Благоустрій міста Ізюма протоколом від 21.03.2019 прийнято рішення про внесення змін до договору з посиланням на п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі, а саме внесення змін до п. 1.2. договору та Додатку №1 до Договору Специфікація на товар.

Додатковою угодою № 3 від 01.04.2019 ціни за одиницю товару, та кількість придбаного товару, не змінювалися. Вказаною додатковою угодою змінено пункт. 3.1. Договору, а саме встановлено що Договір буде оплачений частково за власні кошти підприємства у сумі 2 522 120, грн. та кошти місцевого бюджету у сумі 100 000 грн.

Додатковою угодою № 4 від 03.04.2019 збільшено ціну ДП з 25,92 грн/л до 27,78 грн/л (ще на 7,18% вище від ціни встановленої ДУ№2) бензину А-92 з 25,92 грн/ л до 26,94 грн/л (ще на 3,93% вище від ціни встановленої ДУ№2) та зменшено обсяг товару, який закуповується. Зміна ціни за одиницю товару обґрунтована тим, що на адресу КП Благоустрій міста Ізюма надійшов лист від ТОВ Татнєфть-АЗС-Україна від 01.04.2019 № б/н про підвищення ціни з копією цінової довідки Харківської торгово-промислової палати від 02.04.2019 року № 344/19 та довідкою ТОВ Татнєфть-АЗС-Україна. На підставі зазначених документів уповноваженими особами КП Благоустрій міста Ізюма протоколом від 03.04.2019 прийнято рішення про внесення змін до договору з посиланням на п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі, а саме внесення змін до п. 1.2. договору та Додатку №1 до Договору Специфікація на товар.

Додатковою угодою № 5 від 08.04.2019 ціни за одиницю товару, та кількість придбаного товару, не змінювалися. Вказаною додатковою угодою внесено зміни до пунктів 1.1. та 1.2. Договору , а саме конкретизовано назву предмету закупівлі (слова Бензин, дизельне паливо викладено як Бензин А 95, бензин А 92, дизельне паливо), та внесено зміни до розділу XIII Місцезнаходження та банківські реквізити сторін. Істотні умови Договору не змінювалися.

Додатковою угодою № 6 від 15.04.2019 до Договору його істотні умови не змінювалися, лише виправлено описку в п. 1 Додаткової угоди №4 від 03.04.2019, зокрема в п. 1 після слів Дизельне паливо доповнено словами та бензин А 92.

Додатковою угодою № 7 від 17.03.2019 до Договору ціни за одиницю товару, та кількість придбаного товару, не змінювалися. Вказаною додатковою угодою змінено пункт. 3.1. Договору, а саме встановлено що Договір буде оплачений частково за власні кошти підприємства у сумі 2 422 120, грн. та кошти місцевого бюджету у сумі 200 000 грн. Ціна включає податки і збори , що сплачуються або мають бути сплачені, транспортні витрати, страхування, інші витрати.

Також, Додатковою угодою № 8 від 03.05.2019 збільшено ціну ДП з 27,78 грн/л до 29,58 грн/л тобто на 6,48 % збільшено порівняно з ціною яка встановлювалася ДУ №4 та зменшено обсягу закупівлі палива. Зміни обґрунтовано тим, що 03.05.2019 на адресу КП Благоустрій міста Ізюма надійшов лист від ТОВ Татнєфть-АЗС-Україна від 03.05.2019 № б/н про підвищення ціни з копією цінової довідки Харківської торгово-промислової палати від 02.04.2019 року № 344/19 та довідкою ТОВ Татнєфть-АЗС-Україна. На підставі зазначених документів уповноваженими особами КП Благоустрій міста Ізюма протоколом від 03.05.2019 прийнято рішення про внесення змін до договору з посиланням на п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), а саме внесення змін до п. 1.2. договору та Додатку №1 до Договору Специфікація на товар.

Додатковою угодою № 9 від 16.05.2019 збільшено ціну бензину А-92 з 26,94 грн/л до 28,68 грн/л, тобто на 6,46% вище від ціни встановленої ДУ№8) та зменшено ціну ДП з 29,58 грн/л до 29,34 грн/л, тобто на 0,8%. Зміна ціни обґрунтована тим, що

16.05.2019 на адресу КП Благоустрій міста Ізюма надійшов лист від ТОВ Татнєфть-АЗС-Україна від 16.05.2019 № б/н про підвищення ціни з копією цінової довідки Харківської торгово-промислової палати від 06.054.2019 року № 477/19 та довідкою ТОВ Татнєфть-АЗС-Україна. На підставі зазначених документів уповноваженими особами КП Благоустрій міста Ізюма протоколом від 16.05.2019 прийнято рішення про внесення змін до договору з посиланням на п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі, а саме внесення змін до п. 1.2. Договору, Додатку №1 до Договору Специфікація на товар та п. 3.1. Договору.

Додатковою угодою № 10 від 17.05.2019 до Договору ціни за одиницю товару, та кількість придбаного товару, не змінювалися. Вказаною додатковою угодою змінено пункт. 3.1. Договору, а саме встановлено що Договір буде оплачений частково за власні кошти підприємства у сумі 2 307 050, 72, грн. та кошти місцевого бюджету у сумі 300 000 грн. Ціна включає податки і збори, що сплачуються або мають бути сплачені, транспортні витрати, страхування, інші витрати.

Крім того, Додатковою угодою № 11 від 29.05.2019 внесено зміни до п. 1.2. договору, Додатку №1 до Договору Специфікація на товар, п. 3.1. Договору, зокрема в частині зниження ціни дизельного палива з 29,34 грн/л до 29,16 грн/л та зниження ціни договору до 2 596 288, 95 грн ( з них 2 296 288,85 грн власні кошти підприємства та 300 000 грн кошти місцевого бюджету).

Разом з тим, визначені Додатковою угодою №11 ціни товарів перевищують ціну товару встановлену Договором (на момент його укладення) більше ніж 10% а саме: ціна бензину А-95 на 20,57% більша від ціни встановленої в Договорі, А-92 на 33,52% більша, а дизельного пального на 35,75 % більша.

Додатковою угодою № 12 від 13.06.2019 внесено зміни до п. 1.2. договору,

Додатку №1 до Договору Специфікація на товар, п. 3.1. Договору, зокрема в частині зниження ціни бензину А-92 з 28,68 грн/л до 28/44 грн/л, дизельного палива з 29,16 грн/л до 28,98 грн/л та зниження ціни договору з 2 596 288, 95грндо 2 583 477, 13 грн (з них 2283 477,13 грн власні кошти підприємства та 300000 грн. кошти місцевого бюджету).

Разом з тим, визначені вказаною Додатковою угодою ціни товарів перевищують ціну товару встановлену Договором (на момент його укладення) більше ніж 10% а саме: ціна бензину А-95 на 20,57% більша від ціни встановленої в Договорі, А-92 на 32,40% більша, а дизельного пального на 34,91 % більша.

Додатковою угодою № 13 від 27.06.2019 внесено зміни до п. 1.2. договору,

Додатку №1 до Договору Специфікація на товар, п. 3.1. Договору, зокрема в частині зниження ціни бензину А-92 з 28,68 грн/л до 28/44 грн/л, дизельного палива з 29,16 грн/л до 28,98 грн/л та зниження ціни договору з 2 583 477, 13грндо 2 564 590, 78 грн (з них 2264590,78 грн власні кошти підприємства та 300 000грнкошти місцевого бюджету).

Разом з тим, визначені вказаною Додатковою угодою ціни товарів перевищують ціну товару встановлену Договором (на момент його укладення) більше ніж 10% а саме: ціна бензину А-95 на 20,57% більша від ціни встановленої в Договорі, А-92 на 31,00% більша, а дизельного пального на 33,52 % більша.

Додатковою угодою № 14 від 02.07.2019 до Договору ціни за одиницю товару, та кількість придбаного товару, не змінювалися. Вказаною додатковою угодою змінено умови співфінансування закупівлі, змінено пункт. 3.1. Договору, а саме встановлено що Договір буде оплачений частково за власні кошти підприємства у сумі 2 164 590,78 грн. та кошти місцевого бюджету у сумі 400000 грн. Ціна включає податки і збори, що сплачуються або мають бути сплачені, транспортні витрати, страхування, інші витрати.

Додатковою угодою № 15 від 08.07.2019 внесено зміни до п. 1.2. договору, Додатку №1 до Договору Специфікація на товар, п. 3.1. Договору, зокрема в частині зниження ціни бензину А-92 з 28,14 грн/л до 27,72 грн/л, дизельного палива з 28,68 грн/л до 28,08 грн/л та зниження ціни договору з 2564590,78 грн до 2529716, 04 грн (з них 2129716,04 грн власні кошти підприємства та 400000 грн кошти місцевого бюджету).

Разом з тим, визначена вказаною Додатковою угодою ціни товарів перевищують ціну встановлену Договором більше ніж 10% а саме: ціна бензину А-95 на 20,57% більша від ціни встановленої в Договорі, А-92 на 29,05% більша, а дизельного пального на 30,72 % більша.

Додатковою угодою № 16 від 18.07.2019 внесено зміни до п. 1.2. договору, Додатку №1 до Договору Специфікація на товар, п. 3.1. Договору, зокрема в частині зниження ціни бензину А-92 з 27,72 грн/л до 27,18 грн/л, дизельного палива з 28,08 грн/л до 27,78 грн/л та зниження ціни договору з 2529716,04 грн до 2510645, 79 грн (з них 2110645,79 грн власні кошти підприємства та 400000 грн. кошти місцевого бюджету).

Разом з тим, визначені в ній ціни товарів перевищують ціну встановлену Договором (на момент його укладення) більше ніж 10% а саме: ціна бензину А-95 на 20,57% більша від ціни встановленої в Договорі, А-92 на 26,53% більша, а дизельного пального на 29,33 % більша.

Додатковою угодою № 17 від 19.07.2019 внесено зміни до п. 1.2. договору,

Додатку №1 до Договору Специфікація на товар, п. 3.1. Договору, зокрема в частині зниження ціни бензину А-92 з 27,18 грн/л до 27,06 грн/л, дизельного палива з 27,78 грн/л до 27,76 грн/л та зниження ціни договору з 2 510 645, 79 грн до 2503859, 25грн (з них 2 103 859, 25 грн власні кошти підприємства та 400000 грн. кошти місцевого бюджету).

Разом з тим, визначені вказаною Додатковою угодою ціни товарів перевищують ціну встановлену Договором (в момент його укладення) більше ніж 10% а саме: ціна бензину А-95 на 20,57% більша від ціни встановленої в Договорі, А-92 на 25,97% більша, а дизельного пального на 28,77 % більша.

Додатковою угодою №18 від 07.08.2019 до Договору. ціни за одиницю товару, та кількість придбаного товару, не змінювалися. Вказаною додатковою угодою змінено умови співфінансування закупівлі, змінено пункт. 3.1. Договору, а саме встановлено що Договір буде оплачений частково за власні кошти підприємства у сумі 2003859, 25 грн. та кошти місцевого бюджету у сумі 500 000 грн. Ціна включає податки і збори, що сплачуються або мають бути сплачені, транспортні витрати, страхування, інші витрати.

Додатковою угодою №19 від 07.08.2019 внесено зміни до п. 1.2. договору, Додатку №1 до Договору Специфікація на товар, п. 3.1. Договору, зокрема в частині зниження ціни бензину А-92 з 27,06 грн/л до 26,82 грн/л, дизельного палива з 27,76 грн/л до 27,42 грн/л та зниження ціни договору з 2503859,25 грн до 2 491 363, 77 грн (з них 1991363,77 грн власні кошти підприємства та 500000 грн кошти місцевого бюджету).

Разом з тим, визначені в ній ціни товарів перевищують ціну товару встановлену Договором більше ніж 10% а саме: ціна бензину А-95 на 20,57% більша від ціни встановленої в Договорі, А-92 на 24,86% більша, а дизельного пального на 27,65 % більша.

Додатковою угодою №20 від 22.08.2019 внесено зміни до п. 1.2. договору, Додатку №1 до Договору Специфікація на товар, п. 3.1. Договору, зокрема в частині зниження ціни бензину А-92 з 26,82 грн/л до 26,702 грн/л, дизельного палива з 27,42 грн/л до 27,24 грн/л та зниження ціни договору з 2491363, 77 грн до 2483 208,15 грн (з них 1983208,15 грн власні кошти підприємства та 500000 грн кошти місцевого бюджету).

Разом з тим, визначені в ній ціни товарів перевищують ціну встановлену Договором (на момент його укладення) більше ніж 10% а саме: ціна бензину А-95 на 20,57% більша від ціни встановленої в Договорі, А-92 на 24,30% більша, а дизельного пального на 26,81 % більша.

Додатковою угодою №21 від 03.09.2019 внесено зміни до п. 1.2. договору, Додатку №1 до Договору Специфікація на товар, п. 3.1. Договору, зокрема в частині зниження ціни дизельного палива з 27,24 грн/л до 27,00 грн/л та зниження ціни договору з 2 483 208, 15 грн до 2 474 256, 59 грн (з них 1 974 256, 59 грн власні кошти підприємства та 500 000 грн кошти місцевого бюджету).

Разом з тим, визначені в ній ціни товарів перевищують ціну товару встановлену Договором більше ніж 10%, а саме: ціна бензину А-95 на 20,57% більша від ціни встановленої в Договорі, А- 92 на 24,30% більша, а дизельного пального на 25,69 % більша.

Додатковою угодою №22 від 20.09.2019 аналогічно Додатковим угодам №3, №7 та №10, 14, 18 не вносить жодних самостійних змін до Договору окрім умов спів фінансування Договору. Зокрема відповідно до положень Додаткової угоди №22 договір фінансуватиметься за кошти місцевого бюджету на суму 650 000 грн, та за власні кошти підприємства на суму 1 824 256,59 грн (ціна договору 2 474 256, 59 грн).

Додатковою угодою №23 від 31.10.2019 внесено зміни до Договору з метою усунення технічної помилки допущеної бухгалтером. Ціна за одиницю товару даною додатковою угодою не змінювалася.

Додатковою угодою №24 від 26.12.2019 сторонами узгоджено продовження строку дії Договору №2719-Із/Т від 26.02.2019 на час достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2020 року, узгодили обсяги закупівлі та встановили ціну на паливо на рівні цін, визначених попередніми Додатковими угодами. Зокрема, бензинуА-95 на рівні 27,78 грн/л (дана ціна встановлювалася Додатковою угодою №2), А-92 - 26,70 грн/л (дана ціна встановлювалася Додатковою угодою №20), дизельного палива - 27,00 грн/л (дана ціна встановлювалася Додатковою угодою №21). Разом з тим, ціна встановлена Додатковою угодою №24 більше ніж на 10 % перевищує ціну встановлену Договором №2719-Із/Т від 26.02.2019.

Додатковою угодою №25 від 29.01.2020, ціну бензину А-92 знижено до 25,26 грн/л (що на 17,6% більше ціни встановленої в Договорі), дизельного палива знижено до 25,86 грн/л (на 20,39% більше ціни встановленої в Договорі), ціна бензину А-95 не змінювалася.

Додатковою угодою №26 від 10.03.2020, ціну бензину А-92 знижено до 24,90 грн/л (що на 15,92% більше ціни встановленої в Договорі), дизельного палива знижено до 25,44 грн/л (на 18,44% більше ціни встановленої в Договорі).

Додатковою угодою №27 від 20.03.2021 сторонами припинено дію Договору за домовленістю сторін.

Враховуючи вищевикладене, на переконання прокурора, вищевказані Додаткові угоди підлягають визнанню недійсними, а надмірно сплачені за Договором №2719-Із/Т від 26.02.2019 грошові кошти у розмірі 583081,40 грн. підлягають стягнення з ТОВ "Татнєфть-АЗС-України" на користь Управління житлово-комунального господарства Ізюмської міської ради".

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Закон України Про публічні закупівлі не містить виключень з цього правила (постанови Верховного Суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19, від 18.01.2022 у справі 910/15786/21).

При цьому закон пов`язує можливість внесення змін до договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України, при істотній зміні обставин (відповідна позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема, у постановах у справах № 911/537/19, № 916/1921/18, № 926/708/18, № 910/5573/19, № 912/3323/20).

Таким чином будь-яке внесення змін до істотних умов договору розуміється законодавцем не як правило, а як виняткова, виключна ситуація, зумовлена непередбачуваними для сторін під час укладення договору обставинами.

Так, ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

Разом з тим, оспорюваними додатковими угодами зміни щодо збільшення ціни товару вносилися п`ять разів, а сукупне збільшення вартості бензину А-95 становить 20,57%, бензину А-92 - 33,51%, ДП - 36,59% від ціни встановленої в основному Договорі на момент його укладення.

Підвищення цін на товар, який є предметом договору відбувалося шляхом укладення додаткових угод №1 від 14.03.2019, №2 від 21.03.2019, №4 від 03.04.2019, №8 від 03.05.2019, №9 від 16.05.2019.

Матеріалами справи установлено, що у якості обґрунтування необхідності укладення ДУ №1 від 14.03.2019 та ДУ №2 від 21.03.2019 постачальником надано довідку Харківської торгово-промислової палати від 05.03.2012 №223/19, що містить відомості про рівень роздрібних цін на паливо станом на 04.03.2019.

Обґрунтовуючи необхідність внесення змін ДУ №4 від 03.04.2019 та ДУ №8 від 03.05.2019 надано довідку від 02.04.2019 №344/19, що містить відомості про рівень роздрібних цін на паливо станом на 01.04.2019.

Для укладення ДУ №9 від 16.05.2019 використано аналогічну попереднім довідку від 06.05.2019 №477/19, що містить відомості про рівень роздрібних цін на паливо станом на 02.05.2019.

Не зважаючи на те, що кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження, довідки від 05.03.2012№223/19 та від 02.04.2019№344/19 використано постачальником у якості обґрунтування необхідності укладення чотирьох Додаткових угод.

Разом з тим, кожна з вказаних довідок не містить відомостей про коливання ціни у період саме з дати укладення Договору до дня ініціювання відповідних змін, а лише констатує її верхню та нижню межу щодо кожного виду товару, яка існувала станом на 04.03.2021, 01.04.2021 та 02.05.2021 відповідно, в довідках не наведено розрахунок вартості станом на попередні календарні дати, не наведено динаміку зміни ціни в бік збільшення або зменшення.

Відповідно до довідки від 05.02.2019 (відповідно до відповіді Харківської торгово-промислової палати виготовлену на замовлення ТОВ Татнєфть-АЗС-Україна №109/19 від 01.02.2019) про рівень роздрібних цін з урахуванням ПДВ відповідно до якої, станом на 04.02.2019 на ринку м. Харкова та Харківської області ціна бензину А-95 становила 25,90-29,99 грн/л, бензину А-92 - 24,90-28,99 грн/л, ДП - 25,80-29,99 грн/л, газу скрапленого (пропан-бутан автомобільний) - 9,90-11,49 грн/л.

Враховуючи те, що Договір №2719 Із/Т між ТОВ Татнєфть-АЗС-Україна укладено 26.02.2019, а ціна встановлена у вказаному Договорі відповідає ціновій пропозиції учасника від 05.02.2019, станом на день подання цінової пропозиції та на день укладення Договору ТОВ Татнєфть-АЗС-Україна було обізнане про рівень ринкової ціни, оскільки отримало вищевказану довідку з інформацією про рівень цін станом на 05.02.2019.

Крім того, у наданих цінових довідках Харківської торгово-промислової палати №223/19 від 05.03.2019, №344/19 від 02.04.2019, №477/19 від 06.05.2019 наведено лише інформацію щодо рівня роздрібних цін на дизельне паливо, бензин А-92 і А-95 на території м. Харкова та Харківської області станом на певну дату. У довідках зазначено, що вони носять виключно довідково-інформаційний характер. В них відсутні дані про коливання цін на дизельне паливо та бензин на ринку, зокрема не наведено розрахунок вартості станом на попередні календарні дати, не наведено динаміку зміни ціни в бік збільшення або зменшення.

Таким чином, довідки Харківської торгово-промислової палати від 05.03.2019 (на замовлення №223/19 від 01.03.2019), від 02.04.2019 (на замовлення №344/19 від 29.03.2019), від 06.05.2019 (на замовлення №477/19 від 02.05.2019) за своїм змістом та суттю є лише документами довідково-інформаційного характеру, в якому не міститься інформації про коливання цін на дизельне паливо та бензин станом як на момент звернення ТОВ Татнєфть-АЗС-Україна про внесення змін до договору, так і на момент підписання спірної додаткової угоди, а відтак вона не може виступати в якості належного і беззаперечного обґрунтування необхідності внесення змін до Договору № 2719-Із/Т від 26.02.2019про постачання бензину А-92, А-95 та дизельного палива в частині збільшення ціни товару.

Так, єдиним обґрунтуванням необхідності укладення Додаткової угоди №1 від 14.03.2024 слугувала надана постачальником довідка Харківської торгово- промислової палати №223/19 від 05.03.2019, яка містить відомості про рівень цін на дизельне паливо та бензин А-92, А-95 станом на 04.03.2019. Вищезазначене свідчить про безпідставність укладання додаткової угоди № 1 від 14.03.2019.

Додаткова угода № 2 від 21.03.2019 є такою, що укладена з порушенням вимог п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі, оскільки кожна наступна додаткова угода має фіксовану ціну за одиницю товару, а тому є похідною від попередніх додаткових угод та автоматично є незаконною, так як з урахуванням попередньої додаткової угоди ціна в наступних фактично перевищує підвищення ціни за одиницю товару більше, ніж на 10 %, визначених статтею 36 Закону України Про публічні закупівлі, у порівнянні із основним договором.

Постачальник у своєму листі від 21.03.2019 посилається на довідку Харківської торгово-промислової палати від №223/19 від 05.03.2019, яка по-перше використовувалася для ініціювання укладення Додаткової угоди №1 від 14.03.2019, по-друге, не є належним і беззаперечним підтвердженням коливання ціни на дизельне паливо та бензин на ринку, адже за своїм змістом та суттю є лише документом довідково-інформаційного характеру, в якому не міститься точної інформації про коливання цін на товар як на момент ініціювання внесення змін до договору, так і на момент підписання спірної додаткової угоди, а відтак вона не може бути достатнім обґрунтуванням необхідності внесення змін до Договору № 2719-Із/Т від 26.02.2019 в частині збільшення ціни на товар.

Вищезазначене свідчить, що укладанням додаткової угоди № 2 від 21.03.2019 безпідставно підвищена ціна на дизельне паливо та бензин.

Додаткова угода № 3 від 01.04.2019 не містить положень про підвищення ціни на одиницю товару, однак встановлює умови співфінансування договору, зокрема ціни договору, яка встановлена Додатковою угодою №2 від 21.03.2019. За таких обставин Додаткова угода №3 також укладена з порушенням вимог п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі, оскільки є похідною від попередніх додаткових угод та автоматично є незаконною, адже з урахуванням попередньої додаткової угоди ціна в наступних таких угодах фактично перевищує підвищення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 %, визначених статтею 36 Закону України Про публічні закупівлі, у порівнянні із основним договором.

Таким чином укладанням додаткової угоди № 3 від 01.04.2019 встановлено умови співфінансування Договору, в якому безпідставно підвищена ціна на дизельне паливо та бензин.

Додаткова угода № 4 від 03.04.2021 укладена з порушенням вимог п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі, оскільки кожна наступна додаткова угода має фіксовану ціну за одиницю товару, а тому є похідною від попередніх додаткових угод та автоматично є незаконною, так як з урахуванням попередньої додаткової угоди ціна у наступних таких угодах фактично перевищує підвищення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 %, визначених статтею 36 Закону України Про публічні закупівлі, у порівнянні із основним договором.

Постачальник у своєму листі від 03.04.2019 в обґрунтування необхідності підвищення ціни на товар за Договором посилається на довідку Харківської торгово-промислової палати від 02.04.2019№344/19. Остання є лише документом довідково- інформаційного характеру, не містить інформації про коливання цін на дизельне паливо та бензин станом як на момент звернення постачальника про внесення змін до договору, так і на момент підписання спірної додаткової угоди. Відтак вона не може виступати в якості належного і беззаперечного підтвердження коливання ціни на дизельне паливо та бензин на ринку та не є достатнім обґрунтуванням необхідності внесення змін до Договору № 2719/Із/Т від 26.02.2019 в частині збільшення ціни на товар.

Таким чином, укладанням додаткової угоди № 4 від 13.10.2021 безпідставно підвищена ціна на дизельне паливо та бензин.

Додаткові угоди № 5 від 08.04.2019 та №6 від 15.04.2019 самостійно не змінюють ціни за одиницю товару, разом з тим, суперечать вимогам п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі, оскільки зафіксована у них ціна Договору є похідною від ціни, що встановлена Додатковою угодою №4 від 03.04.2019 та автоматично є незаконними, адже з урахуванням попередньої додаткової угоди ціна в наступних таких угодах фактично перевищує підвищення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 %, визначених в статті 36 Закону України Про публічні закупівлі, у порівнянні із ціною основного договору.

Додаткова угода № 7 від 17.04.2019 не містить положень про підвищення ціни на одиницю товару, однак встановлює умови співфінансування договору, зокрема ціни договору, яка встановлена Додатковою угодою №4 від 03.04.2019. За таких обставин Додаткова угода №7 також укладена з порушенням вимог п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі, оскільки є похідною від попередніх додаткових угод та автоматично є незаконною, адже з урахуванням попередньої додаткової угоди ціна в наступних таких угодах фактично перевищує підвищення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 %, визначених статтею 36 Закону України Про публічні закупівлі, у порівнянні із основним договором.

Таким чином, укладанням додаткової угоди № 7 від 17.04.2019 встановлено умови співфінансування Договору, в якому безпідставно підвищена ціна на дизельне паливо та бензин. Додаткова угода № 8 від 03.05.2019 укладена з порушенням вимог п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі, оскільки кожна наступна додаткова угода має фіксовану ціну за одиницю товару, а тому є похідною від попередніх додаткових угод та автоматично є незаконною, так як з урахуванням попередньої додаткової угоди ціна у наступних таких угодах фактично перевищує підвищення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 %, визначених статтею 36 Закону України Про публічні закупівлі, у порівнянні із основним договором.

Дана додаткова угода збільшує ціну на бензин А-92 та зменшує ціну дизельного палива, порівняно з ціною, що встановлена попередніми додатковими угодами. Однак, ціна бензину А-92 та дизельного палива (навіть з урахуванням її незначного зменшення) встановлені даною Додатковою угодою, більше ніж на 10% перевищують ціну, встановлену основним Договором.

Постачальник у своєму листі від 03.05.2019 в обґрунтування необхідності підвищення ціни на товар за Договором посилається на довідку Харківської торгово-промислової палати від 02.04.2019№344/19. Остання є лише документом довідково- інформаційного характеру, не містить інформації про коливання цін на дизельне паливо та бензин станом як на момент звернення постачальника про внесення змін до договору, так і на момент підписання спірної додаткової угоди. Відтак вона не може виступати в якості належного і беззаперечного підтвердження коливання ціни на дизельне паливо та бензин на ринку та не є достатнім обґрунтуванням необхідності внесення змін до Договору № 2719/Із/Т від 26.02.2019 в частині збільшення чи зменшення ціни на товар.

Враховуючи вищенаведене, укладанням додаткової угоди № 8 від 03.05.2019 безпідставно підвищена ціна на дизельне паливо та бензин, у порівнянні з ціною, що встановлена основним Договором.

Також, Додаткова угода № 9 від 16.05.2019 укладена з порушенням вимог п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі, оскільки кожна наступна додаткова угода має фіксовану ціну за одиницю товару, а тому є похідною від попередніх додаткових угод та автоматично є незаконною, так як з урахуванням попередньої додаткової угоди ціна у наступних таких угодах фактично перевищує підвищення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 %, визначених статтею 36 Закону України Про публічні закупівлі, у порівнянні із основним договором.

Вищевказана додаткова угода збільшує ціну на бензин А-92 та зменшує ціну дизельного палива, порівняно з ціною, що встановлена попередніми додатковими угодами. Однак, ціна бензину А-92 та дизельного палива (навіть з урахуванням її незначного зменшення) встановлені даною Додатковою угодою, більше ніж на 10% перевищують ціну, встановлену основним Договором (бензину А-92 на 33,52%, дизельного палива на 36,59%).

Постачальник у своєму листі від 16.05.2019 в обґрунтування необхідності підвищення ціни на товар за Договором посилається на довідку Харківської торгово-промислової палати від 06.05.2019 №477/19. Остання є лише документом довідково- інформаційного характеру, не містить інформації про коливання цін на дизельне паливо та бензин станом як на момент звернення постачальника про внесення змін до договору, так і на момент підписання спірної додаткової угоди. Відтак вона не може виступати в якості належного і беззаперечного підтвердження коливання ціни на дизельне паливо та бензин на ринку та не є достатнім обґрунтуванням необхідності внесення змін до Договору № 2719/Із/Т від 26.02.2019 в частині збільшення чи зменшення ціни на товар.

З урахуванням вищевказаного, укладанням додаткової угоди № 9 від 16.05.2019 безпідставно підвищена ціна на дизельне паливо та бензин, у порівнянні з ціною, що встановлена основним Договором.

Додаткова угода № 10 від 17.05.2019 не містить положень про підвищення ціни на одиницю товару, однак встановлює умови співфінансування договору, зокрема ціни договору, яка встановлена Додатковою угодою №9 від 16.05.2019. За таких обставин Додаткова угода №7 також укладена з порушенням вимог п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі, оскільки є похідною від попередніх додаткових угод та автоматично є незаконною, адже з урахуванням попередньої додаткової угоди ціна в наступних таких угодах фактично перевищує підвищення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 %, визначених статтею 36 Закону України Про публічні закупівлі, у порівнянні із основним договором.

Враховуючи вищенаведене, укладанням додаткової угоди № 10 від 17.05.2019 встановлено умови співфінансування Договору, в якому безпідставно підвищена ціна на дизельне паливо та бензин.

Додаткові угоди №11 від 29.05.2019, №12 від 13.06.2019, №13 від 27.06.2019 укладені з порушенням вимог п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі, оскільки кожна наступна додаткова угода має фіксовану ціну за одиницю товару, а тому є похідною від попередніх додаткових угод та автоматично є незаконною, так як з урахуванням попередніх додаткових угод ціна у наступних таких угодах фактично перевищує підвищення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 %, визначених статтею 36 Закону України Про публічні закупівлі, у порівнянні із основним договором.

Формально додаткові угоди №11, №12 та №13 знижують ціну на одиницю товару у порівнянні з ціною встановленою попередньою угодою. Однак, встановлені ними ціни більше ніж на 10% перевищують ціну, встановлену основним Договором.

Зокрема, ціни встановлені Додатковою угодою №11 є вищими від ціни основного Договору: для бензину А-95 на 20,57%, Бензину А-92 на 33,52%, а дизельного пального на 35,75 % .

Ціни встановлені Додатковою угодою №12 є вищими від ціни основного Договору: для бензину А-95 на 20,57%, Бензину А-92 на 32,40%, а дизельного пального на 34,91 % .

Ціни встановлені Додатковою угодою №13 є вищими від ціни основного Договору: для бензину А-95 на 20,57%, бензину А-92 на 31,00%, а дизельного пального на 33,52 % .

Таким чином, ціни товару, встановлені Додатковими угодами №11 від 29.05.2019, №12 від 13.06.2019,№13 від 27.06.2019 є безпідставно підвищеними у порівнянні з ціною, що встановлена основним Договором.

Додаткова угода № 14 від 02.07.2019 не містить положень про підвищення ціни на одиницю товару, однак встановлює умови співфінансування Договору, зокрема ціни Договору, яка встановлена Додатковою угодою №13 від 27.06.2019. За таких обставин Додаткова угода №14 також укладена з порушенням вимог п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі, оскільки є похідною від попередніх додаткових угод та автоматично є незаконною, адже з урахуванням попередньої додаткової угоди ціна в наступних таких угодах фактично перевищує підвищення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 %, визначених статтею 36 Закону України Про публічні закупівлі, у порівнянні із основним договором.

Враховуючи вищенаведене, укладанням додаткової угоди № 14 від 27.06.2019 встановлено умови співфінансування Договору, в якому безпідставно підвищена ціна дизельного палива та бензину.

Додаткові угоди №15 від 08.07.2019, №16 від 18.07.2019, №17 від 19.07.2019 укладені з порушенням вимог п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі, оскільки кожна наступна додаткова угода має фіксовану ціну за одиницю товару, а тому є похідною від попередніх додаткових угод та автоматично є незаконною, так як з урахуванням попередніх додаткових угод ціна у наступних таких угодах фактично перевищує підвищення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 %, визначених статтею 36 Закону України Про публічні закупівлі, у порівнянні із основним договором.

Додаткові угоди №15, №16 та №17 знижують ціну на одиницю товару у порівнянні з ціною встановленою попередньою кожною попередньою Додатковою угодою. Однак, встановлені ними ціни більше ніж на 10% перевищують ціну, встановлену основним Договором.

Зокрема, ціни встановлені Додатковою угодою №15 є вищими від ціни основного Договору: для бензину А-95 на 20,57%, бензину А-92 на 29,05%, а дизельного пального на 30,72 % .

Ціни встановлені Додатковою угодою №16 є вищими від ціни основного Договору: для бензину А-95 на 20,57%, бензину А-92 на 26,53%, а дизельного пального на 29,33 % .

Ціни встановлені Додатковою угодою №17 є вищими від ціни основного Договору: для бензину А-95 на 20,57%, бензину А-92 на 25,97%, а дизельного пального на 29,33 % .

Таким чином, ціни товару, встановлені Додатковими угодами №15 від 08.07.2019, №16 від 18.07.2019,№17 від 19.07.2019 є безпідставно підвищеними у порівнянні з ціною, що встановлена основним Договором.

Додаткова угода № 18 від 07.08.2019 не містить положень про підвищення ціни на одиницю товару, однак встановлює умови співфінансування Договору, зокрема ціни Договору, яка встановлена Додатковою угодою №17 від 19.07.2019. За таких обставин Додаткова угода №18 також укладена з порушенням вимог п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі, оскільки є похідною від попередніх додаткових угод та автоматично є незаконною, адже з урахуванням попередньої додаткової угоди ціна в наступних таких угодах фактично перевищує підвищення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 %, визначених статтею 36 Закону України Про публічні закупівлі, у порівнянні із основним договором.

Отже, укладанням додаткової угоди № 18 від 07.08.2019 встановлено умови співфінансування Договору, в якому безпідставно підвищена ціна дизельного палива та бензину.

Додаткові угоди №19 від 07.08.2019, №20 від 22.08.2019, №21 від 03.09.2019 укладені з порушенням вимог п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі, оскільки кожна наступна додаткова угода має фіксовану ціну за одиницю товару, а тому є похідною від попередніх додаткових угод та автоматично є незаконною, так як з урахуванням попередніх додаткових угод ціна у наступних таких угодах фактично перевищує підвищення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 %, визначених статтею 36 Закону України Про публічні закупівлі, у порівнянні із основним договором.

Так, додаткові угоди №19, №20 та №21 знижують ціну на одиницю товару у порівнянні з ціною встановленою кожною попередньою Додатковою угодою. Однак, встановлені ними ціни більше ніж на 10% перевищують ціну, встановлену основним Договором.

Зокрема, ціни встановлені Додатковою угодою №19 є вищими від ціни основного Договору: для бензину А-95 на 20,57%, бензину А-92 на 24,86%, а дизельного пального на 27,65 %.

Ціни встановлені Додатковою угодою №20 є вищими від ціни основного Договору: для бензину А-95 на 20,57%, бензину А-92 на 24,30%, а дизельного пального на 26,81 %.

Ціни встановлені Додатковою угодою №21 є вищими від ціни основного Договору: для бензину А-95 на 20,57%, бензину А-92 на 24,30%, а дизельного пального на 25,69 %.

Таким чином, ціни товару, встановлені Додатковими угодами №19 від 07.08.2019, №20 від 22.08.2019,№21 від 03.09.2019 є безпідставно підвищеними у порівнянні з ціною, що встановлена основним Договором.

Додаткова угода № 22 від 20.09.2019 не містить положень про підвищення ціни на одиницю товару, однак встановлює умови співфінансування Договору, зокрема ціни Договору, яка встановлена Додатковою угодою №21 від 03.09.2019. За таких обставин Додаткова угода №22 також укладена з порушенням вимог п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі, оскільки є похідною від попередніх додаткових угод та автоматично є незаконною, адже з урахуванням попередньої додаткової угоди ціна в наступних таких угодах фактично перевищує підвищення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 %, визначених статтею 36 Закону України Про публічні закупівлі, у порівнянні із основним договором.

Додаткова угода № 23 від 31.10.2019 не містить положень про підвищення ціни на одиницю товару, однак встановлює умови співфінансування Договору, зокрема ціни Договору, яка встановлена Додатковими угодами №21 та №22. За таких обставин Додаткова угода №23 також укладена з порушенням вимог п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі, оскільки є похідною від попередніх додаткових угод та автоматично є незаконною, адже з урахуванням попередньої додаткової угоди ціна в наступних таких угодах фактично перевищує підвищення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 %, визначених статтею 36 Закону України Про публічні закупівлі, у порівнянні із основним договором.

Таким чином укладанням Додаткових угод № 22 від 20.09.2019 та №23 від 31.10.2019 встановлено умови співфінансування Договору, в якому безпідставно підвищена ціна дизельного палива та бензину.

Додатковою угодою №24 від 26.12.2019 сторонами узгоджено продовження строку дії Договору №2719-Із/Т від 26.02.2019 на час достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2020 року, узгодили обсяги закупівлі та встановили ціну на паливо нарівні цін, визначених попередніми Додатковими угодами.

Зокрема, бензину А-95 на рівні 27,78 грн/л (дана ціна встановлювалася Додатковою угодою №2), А-92 - 26,70 грн/л (дана ціна встановлювалася Додатковою угодою №20), дизельного палива - 27,00 грн/л (дана ціна встановлювалася Додатковою угодою №21).

За таких обставин, Додаткова угода №24 укладена з порушенням вимог п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі, оскільки кожна наступна додаткова угода має фіксовану ціну за одиницю товару, а тому є похідною від попередніх додаткових угод та автоматично є незаконною, так як з урахуванням попередньої додаткової угоди ціна у наступних таких угодах фактично перевищує підвищення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 %, визначених статтею 36 Закону України Про публічні закупівлі, у порівнянні із основним договором.

Ціни встановлені Додатковою угодою №24 є вищими від ціни основного Договору: для бензину А-95 на 20,57%, Бензину А-92 на 24,30%, а дизельного пального на 25,69 %.

Додаткові угоди №25 від 29.01.2020, №26 від 10.03.2020 укладені з порушенням вимог п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі, оскільки кожна наступна додаткова угода має фіксовану ціну за одиницю товару, а тому є похідною від попередніх додаткових угод та автоматично є незаконною, так як з урахуванням попередніх додаткових угод ціна у наступних таких угодах фактично перевищує підвищення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 %, визначених статтею 36 Закону України Про публічні закупівлі, у порівнянні із основним договором.

Формально додаткові угоди №25 та №26 знижують ціну на одиницю товару у порівнянні з ціною встановленою кожною попередньою Додатковою угодою. Однак, встановлені ними ціни більше ніж на 10% перевищують ціну, встановлену основним Договором.

Зокрема, ціни встановлені Додатковою угодою №25 є вищими від ціни основного Договору: для бензину А-95 на 20,57%, Бензину А-92 на 17,59%, а дизельного пального на 20,39% .

Ціни встановлені Додатковою угодою №26 є вищими від ціни основного Договору: для бензину А-95 на 12,24%, Бензину А-92 на 15,92%, а дизельного пального на 18,44 % .

Таким чином, ціни товару, встановлені Додатковими угодами №25 від 29.01.2020, №26 від 10.03.2020 є безпідставно підвищеними у порівнянні з ціною, що встановлена основним Договором.

Додатковою угодою №27 від 20.03.2021 сторонами припинено дію Договору за домовленістю сторін.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу (у постановах у справах № 449/1154/14, № 922/1474/21), зокрема, на те, що однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Таким чином, уклавши договір № 2719-Із/Т від 26.02.2019 про постачання бензину А-95, А-92 та дизельного палива, ТОВ Татнєфть-АЗС-Україна прийняло на себе зобов`язання постачати придбаний замовником товар на визначених правочином умовах протягом усього періоду договору, усвідомлюючи всі фінансові ризики такої підприємницької діяльності, що корелюється із положеннями ст. 42 ГК України. Тож рішення переможця закупівель про підписання договору є його добровільне волевиявлення про те, що він згодний на умови правочину, в тому числі на ціну за одиницю товару на день підписання договору.

Приведення ціни договору у відповідність до існуючих ринкових цін на бензин А-92 та дизельне паливо у вищеописаний спосіб повністю знецінює зміст інституту публічних закупівель та його мету, оскільки сама закупівля здійснюється для отримання пропозицій, що є кращими (нижчими) за ринкові.

Відповідно до вимог ст. ст. 632, 638 ЦК України ціна є істотною умовою договору та установлюється за домовленістю сторін. Ураховуючи зазначені законодавчі норми сторони, у т.ч. ТОВ Татнєфть-АЗС-Україна, під час укладання Договору № 2719-Із/Т від 26.02.2019 про постачання дизельного палива та бензину А-95, А-92 погодилися на ціну продажу вказаних видів палива.

Рішення про намір укласти договір про закупівлю приймається замовником у день визначення переможця. Протягом одного дня після прийняття такого рішення замовник оприлюднює на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір та надсилає його переможцю.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України Про публічні закупівлі замовник укладає договір про закупівлю з учасником, який визнаний переможцем процедури закупівлі, протягом строку дії його пропозиції, не пізніше ніж через 20 днів з дня прийняття рішення про намір укласти договір про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації та тендерної пропозиції переможця процедури закупівлі.

Разом з цим, згідно з ч. 3 ст. 32 Закону України Про публічні закупівлі, у разі відмови переможця торгів від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації або неукладення договору про закупівлю з вини учасника у строк, визначений Законом, замовник відхиляє тендерну пропозицію такого учасника та визначає переможця серед тих учасників, строк дії тендерної пропозиції яких ще не минув.

Зважаючи на приписи ст. 42 ГК України, за якою підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, рішення переможця про підписання договору є його добровільним волевиявленням про те, що він погоджується на умови договору, в тому числі на ціну за одиницю товару на день підписання договору.

У частині 1 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі вказано, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 180 ГК України (істотні умови господарського договору) зміст господарського договору становлять умови, визначені угодою його сторін, спрямовані на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно з ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі (в редакції на час укладення договору, далі - Закон) істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Згідно з ч. 2 ст. 632 ЦК України зміна ціни після укладання договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

У абзаці 2 ч. 3 ст. 6 ЦК України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Отже, Закон встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст. 36 Закону, зокрема, за п. 2 ч. 4 наведеної норми - у випадку зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

У п. 124 постанови Верхового Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 по справі № 927/491/19 суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

У свою чергу, укладання додаткових угод, правовою підставою зміни ціни в яких визначено п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі, зумовили зміну істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару понад 10% від ціни, визначеної в договорі № 2719-Із/Т від 26.02.2019), що є прямим порушенням вимог Закону України Про публічні закупівлі та підставою для визнання їх недійсними.

Також неухильним аспектом при застосуванні п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі при збільшенні ціни за одиницю товару є підтвердження (наявність) факту коливання ціни такого товару на ринку.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України Про публічні закупівлі уповноважений орган здійснює регулювання та реалізує державну політику у сфері закупівель у межах повноважень, визначених цим Законом.

Положенням про Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №459, визначено, що вказане Міністерство є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державних та публічних закупівель.

Згідно з роз`ясненнями Міністерства економічного розвитку торгівлі України, як уповноваженого органу щодо формування державної політики у сфері публічних закупівель, від 27.10.2016 №3302-06/34307-06 Щодо зміни істотних умов договору, внесення змін до договору про закупівлю у залежності від коливання ціни товару на ринку повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

Підтвердження факту коливання ціни на товар у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання ціни). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

Близька за змістом правова позиція щодо підстав зміни ціни за одиницю товару у договорі про закупівлю підтримав суд касаційної інстанції викладена у постанові Верховного Суду від 15.03.2018 у справі № 910/4474/17, від 13.10.2020 у справі № 912/1580/18, постанова Вищого господарського суду України від 15.05.2014 у справі № 904/3255/13.

Так суд касаційної інстанції, переглядаючи справи за касаційними скаргами відповідачів, погодився із висновками судів апеляційної інстанції, що сторони у випадку коливання цін на ринку (як в бік зменшення, так і в бік збільшення ціни) наділені правом вносити зміни до ціни товару декілька разів, але не більше ніж на 10% від ціни за одиницю товару, і такі зміни сторони вносять з урахуванням вже внесених попередніх змін. Для внесення змін до умов договору щодо ціни товару визначальним є не просто коливання ціни, а й те, що таке коливання сторонами не було враховано попередніми змінами. Суд звернув увагу на те, що існування обставин, які є підставою для зміни ціни товару, повинно бути доведеним, документально підтвердженим. Тобто відповідні документи, що підтверджують коливання ціни товару на ринку, повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.

Постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції) (п. 134 постанови Верхового Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19).

Слід зазначити, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 3 Закону України Про публічні закупівлі (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18).

У даному разі, цінові довідки Харківської торгово-промислової палати та довідки ТОВ Татнєфть - АЗС - Україна про рівень роздрібних цін, якими обґрунтовано укладання спірних додаткових угод, за своїм змістом мають лише довідково-інформаційний характер.

Відтак, зазначені довідки не є належними доказами коливання ціни на дизельне паливо та бензин А-95, А-92, оскільки вказані документи лише констатують аналіз цінових пропозицій АЗС та АГЗС на ринку м. Харкова та Харківської області та не доводять факт і динаміку її коливання.

У документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто підтвердження коливання ціни за його наявності).

Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних проведених досліджень коливання ціни товару на ринку, джерел інформації тощо (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 912/1580/18).

При цьому, ні з листів ТОВ Татнєфть-АЗС-Україна на адресу КП Благоустрій міста Ізюма з пропозиціями укладення додаткових угод до договору № 2719-Із/Т від 26.02.2016, ні з цінових довідок Харківської торгово-промислової палати, ані з довідок про рівень роздрібних цін ТОВ Татнєфть - АЗС - Україна неможливо встановити ринкову ціну товару станом на дату, з якої почали змінюватися відповідні ціни на ринку.

Крім того, у вказаних документах відсутнє належне обґрунтування чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, не наведені причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним, а підвищення ціни товару було непрогнозованим.

Враховуючи вищенаведене, коливання ціни товару на ринку кожного разу при укладенні оспорюваних додаткових угод на підставі п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі сторонами договору належним чином не обґрунтовано та об`єктивно не підтверджено.

Отже, постачальником не доведено підвищення ціни на бензин А-92, А-95 та дизельне паливо за допомогою належних доказів, не обґрунтовано для замовника пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі, а також не доведено чому неможливо було передбачити та врахувати на момент подання постачальником тендерної пропозиції можливі коливання ринкових змін ціни товару.

Таким чином, додаткові угоди №1 від 14.03.2019, №2 від 21.03.2019, № 4 від 03.04.2019, № 8 від 03.05.2019, № 9 від 16.05.2019 укладені з порушенням вимог п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі (в частині належного обґрунтування існування обставин, які є підставою для зміни ціни товару, доведення та документального підтвердження існування таких обставин), що є підставою для визнання їх недійсними.

Крім того, додаткові угоди №11 від 29.05.2019, №12 від 13.06.2019, №13 від 27.06.2019, №15 від 08.07.2019, №16 від 18.07.2019, №17 від 19.07.2019, №19 від 07.08.2019, №20 від 22.08.2019, №21 від 03.09.2019, №25 від 29.01.2020, №26 від 10.03.2020 формально містять положення про зниження ціни у порівнянні з попередньою для кожної з них Додатковою угодою. Однак, фактично, ціни встановлені кожною з вказаних додаткових угод є такими, що більше ніж на 10 відсотків перевищують ціну встановлену основним договором. За таких обставин вказані Додаткові угоди також суперечать п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі, що є підставою для визнання їх не дійсними.

Водночас Додаткова угода №24 від 26.12.2019 містить положення про продовження строку дії Договору закупівлі та встановлення цін на бензин та дизельне паливо (на період продовження строку дії договору).

Разом з тим, ціни встановлені Додатковою угодою №24 є такими, що більше ніж на 10 відсотків перевищують ціну встановлену основним договором. За таких обставин вказана Додаткова угода також суперечить п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі, що є підставою для визнання її не дійсною.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України унормовано, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Крім того, ч. 2 ст. 208 ГК України визначено, що у разі визнання недійсним зобов`язання з інших підстав кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за зобов`язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима, якщо інші наслідки недійсності зобов`язання не передбачені законом.

За статтею 3 Закону України Про публічні закупівлі закупівлі здійснюються за принципами добросовісної конкуренції серед учасників, максимальної економії та ефективності.

Натомість неодноразове підвищення ціни за одиницю товару з ініціативи ТОВ Татнєфть-АЗС-Україна не відповідає принципу добросовісної конкуренції серед учасників. Укладення КП Благоустрій міста Ізюма додаткових угод зі збільшенням ціни за одиницю товару жодним чином не відповідає принципу максимальної економії та ефективності витрачання бюджетних коштів.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 ЦК України не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

Додаткові угоди містять положення про зниження ціни у порівнянні з попередньою для кожної з них Додатковою угодою. Однак, фактично, ціни встановлені кожною з вказаних додаткових угод є такими, що більше ніж на 10 відсотків перевищують ціну встановлену основним договором. За таких обставин вказані Додаткові угоди також суперечать п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі, що є підставою для визнання їх не дійсними.

В свою чергу Додаткова угода №24 від 26.12.2019 містить положення про продовження строку дії Договору закупівлі та встановлення цін на бензин та дизельне паливо (на період продовження строку дії договору).

Разом з тим, ціни встановлені Додатковою угодою №24 є такими, що більше ніж на 10 відсотків перевищують ціну встановлену основним договором. За таких обставин вказана Додаткова угода також суперечить п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі, що є підставою для визнання її не дійсною.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України унормовано, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Крім того, ч. 2 ст. 208 ГК України визначено, що у разі визнання недійсним зобов`язання з інших підстав кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за зобов`язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима, якщо інші наслідки недійсності зобов`язання не передбачені законом.

За статтею 3 Закону України Про публічні закупівлі закупівлі здійснюються за принципами добросовісної конкуренції серед учасників, максимальної економії та ефективності.

Натомість неодноразове підвищення ціни за одиницю товару з ініціативи ТОВ Татнєфть-АЗС-Україна не відповідає принципу добросовісної конкуренції серед учасників. Укладення КП Благоустрій міста Ізюма додаткових угод зі збільшенням ціни за одиницю товару жодним чином не відповідає принципу максимальної економії та ефективності витрачання бюджетних коштів.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 ЦК України не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 669 ЦК України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Таким чином, зобов`язання сторін повинні регулюватися умовами первісного Договору про постачання бензину та дизельного палива споживачу № 2719-Із/Т від 26.02.2019, що укладений відповідно до вимог законодавства, а укладені додаткові угоди №1 від 14.03.2019, №2 від 21.03.2019, № 4 від 03.04.2019, № 8 від 03.05.2019, № 9 від 16.05.2019, №11 від 29.05.2019, №12 від 13.06.2019, №13 від 27.06.2019, №15 від 08.07.2019, №16 від 18.07.2019, №17 від 19.07.2019, №19 від 07.08.2019, №20 від 22.08.2019, №21 від 03.09.2019, №24 від 26.12.2019, №25 від 29.01.2020, №26 від 10.03.2020які безпідставно змінюють та збільшують ціну товару за Договором, підлягають визнанню недійсними.

КП Благоустрій міста Ізюма відповідно до видаткових накладних протягом 2019 2020 років за вказаним Договором прийнято бензин А-92, А-95 та дизельне паливо зокрема:

- видаткова накладна №ИЗ000000023 від 11.03.2019: прийнято бензин А-95 у кількості 100 літрів за ціною 19,2 грн/л без ПДВ на загальну суму 1 920,0 грн, бензин А-92 у кількості 200 літрів за ціною 17,9 грн/ л без ПДВ на загальну суму 3 580,0 грн, ДП у кількості 1000 літрів за ціною 17,9 грн/л без ПДВ на загальну суму 17 900,0 грн, загалом на 23 400, грн. без ПДВ, 28 080,0 грн з ПДВ;

- видаткова накладна №ИЗ000000027 від 15.03.2019: прийнято талони на бензин А-95 у кількості 100 літрів за ціною 21,10 грн/л без ПДВ на загальну суму 2 110,0 грн, бензин А-92 у кількості 300 літрів за ціною 19,65 грн/ л без ПДВ на загальну суму 5895,0 грн, ДП у кількості 1200 літрів за ціною 19,65 грн/л без ПДВ на загальну суму 23 580,0 грн, загалом на 31 585, 0 грн без ПДВ, 37 902, 0 грн з ПДВ;

- видаткова накладна №ИЗ000000030 від 22.03.2019: прийнято талони на бензин А-92 у кількості 300 літрів за ціною 21,60 грн/ л без ПДВ на загальну суму 6 480 грн, ДП у кількості 1000 літрів за ціною 21,60 грн/л без ПДВ на загальну суму 21 600,0 грн, загалом на 28 080,0 грн без ПДВ, 33 696,0 грн з ПДВ;

- видаткова накладна №ИЗ000000035 від 25.03.2019: прийнято талони на бензин А-92 у кількості 500 літрів за ціною 21,60 грн/ л без ПДВ на загальну суму 10 800 грн, ДП у кількості 2000 літрів за ціною 21,60 грн/л без ПДВ на загальну суму 43 200,0 грн, загалом на 54 000,0 без ПДВ, 64 800,0 з ПДВ;

- видаткова накладна №ИЗ000000039 від 03.04.2019: прийнято талони на бензин А-92 у кількості 2000 літрів за ціною 22,45 грн/ л без ПДВ на загальну суму 44 900 грн, ДП у кількості 1660 літрів за ціною 23,15 грн/л без ПДВ на загальну суму 38 429,0 грн, загалом на 83 329,0 грн без ПДВ, 99 994,8 грн з ПДВ;

- видаткова накладна №ИЗ000000052 від 19.04.2019: прийнято талони на бензин А-92 у кількості 600 літрів за ціною 22,45 грн/ л без ПДВ на загальну суму 13 470 грн, ДП у кількості 3020 літрів за ціною 23,15 грн/л без ПДВ на загальну суму 69 913,0 грн, загалом на 83 383,0 грн без ПДВ, 100 059,60 з ПДВ;

- видаткова накладна №ИЗ000000057 від 03.05.2019: прийнято талони на ДП у кількості 3000 літрів за ціною 24,65 грн/л без ПДВ на загальну суму 73 950,0 грн без ПДВ, 88 740,0 з ПДВ;

- видаткова накладна №ИЗ000000064 від 16.05.2019: прийнято талони на бензин А-92 у кількості 1000 літрів за ціною 23,90 грн/ л без ПДВ на загальну суму 23 900 грн, ДП у кількості 3000 літрів за ціною 24,45 грн/л без ПДВ на загальну суму 73 350,0 грн, загалом на 97 250,0 грн без ПДВ, 116 700,0 грн з ПДВ;

- видаткова накладна №ИЗ000000076 від 29.05.2019: прийнято талони на бензин А-92 у кількості 1000 літрів за ціною 23,90 грн/ л без ПДВ на загальну суму 23 900 грн, ДП у кількості 3500 літрів за ціною 24,30 грн/л без ПДВ на загальну суму 85 050,0 грн, загалом на 108 950,0 грн без ПДВ, 130 740,0 грн з ПДВ;

- видаткова накладна №ИЗ000000084 від 13.06.2019: прийнято талони на бензин А-92 у кількості 1000 літрів за ціною 23,70 грн/ л без ПДВ на загальну суму 23 700 грн, ДП у кількості 3500 літрів за ціною 24,30 грн/л без ПДВ на загальну суму 84 525,0 грн, загалом на 108 225, 0 грн без ПДВ, 129 870,0 грн з ПДВ;

- видаткова накладна №ИЗ000000087 від 27.06.2019: прийнято талони на бензин А-92 у кількості 400 літрів за ціною 23,45 грн/ л без ПДВ на загальну суму 9 380 грн, ДП у кількості 1500 літрів за ціною 23,90 грн/л без ПДВ на загальну суму 35 850,0 грн, загалом на 45 230, 0 грн без ПДВ, 54 276,0 грн з ПДВ;

- видаткова накладна №ИЗ000000089 від 08.07.2019: прийнято талони на бензин А-92 у кількості 1000 літрів за ціною 23,10 грн/ л без ПДВ на загальну суму 23 100 грн, ДП у кількості 3500 літрів за ціною 23,40 грн/л без ПДВ на загальну суму 81 900,0 грн, загалом на 105 000, 0 грн без ПДВ, 126 000,0 з ПДВ;

- видаткова накладна №ИЗ000000095 від 08.07.2019: прийнято талони на бензин А-92 у кількості 1000 літрів за ціною 22,55 грн/ л без ПДВ на загальну суму 22 550 грн, ДП у кількості 2350 літрів за ціною 23,05 грн/л без ПДВ на загальну суму 54 167,50 грн, загалом на 76 717,5 грн без ПДВ, 92 061 грн з ПДВ;

- видаткова накладна №ИЗ000000098 від 19.07.2019: прийнято талони на ДП у кількості 1140 літрів за ціною 23,05 грн/л без ПДВ на загальну суму 26 277,0 грн без ПДВ, 31 532,4 грн з ПДВ;

- видаткова накладна №ИЗ000000105 від 07.08.2019: прийнято талони на бензин А-92 у кількості 1000 літрів за ціною 22,35 грн/ л без ПДВ на загальну суму 22 350 грн, ДП у кількості 3500 літрів за ціною 22,85 грн/л без ПДВ на загальну суму 79 975,0 грн, загалом на 102 325,0 грн без ПДВ, 122 790,0 грн з ПДВ;

- видаткова накладна №ИЗ000000113 від 22.08.2019: прийнято талони на бензин А-92 у кількості 1000 літрів за ціною 22,25 грн/ л без ПДВ на загальну суму 22 250 грн, ДП у кількості 3500 літрів за ціною 22,70 грн/л без ПДВ на загальну суму 79 450,0 грн, загалом на 101 700,0 грн без ПДВ, 122 040,0 грн з ПДВ;

- видаткова накладна №ИЗ000000120 від 03.09.2019: прийнято талони на бензин А-92 у кількості 1000 літрів за ціною 22,25 грн/ л без ПДВ на загальну суму 22 250 грн, ДП у кількості 3500 літрів за ціною 22,50 грн/л без ПДВ на загальну суму 78 750.0 грн, загалом на 101 000,0 грн без ПДВ, 121 200,0 грн з ПДВ;

- видаткова накладна №ИЗ000000125 від 03.09.2019: прийнято талони на бензин А-92 у кількості 1000 літрів за ціною 22,25 грн/ л без ПДВ на загальну суму 22 250 грн, ДП у кількості 2810 літрів за ціною 22,50 грн/л без ПДВ на загальну суму 63 225,0 грн, загалом на 85 475,0 грн без ПДВ, 102 570,0 грн з ПДВ;

- видаткова накладна №ИЗ000000127 від 13.09.2019: прийнято талони на бензин А-95 у кількості 300 літрів за ціною 23,15 грн/ л без ПДВ на загальну суму 6 945 грн, ДП у кількості 1190 літрів за ціною 22,50 грн/л без ПДВ на загальну суму 26 775,0 грн, загалом на 33 720,0 грн без ПДВ, 40 464,0 грн з ПДВ;

- видаткова накладна №ИЗ000000132 від 23.09.2019: прийнято талони на бензин А-95 у кількості 200 літрів за ціною 23,15 грн/ л без ПДВ на загальну суму 4 630 грн, бензин А-92 у кількості 1500 літрів за ціною 22,25 грн/л на суму 33 375,0 грн, ДП у кількості 3000 літрів за ціною 22,50 грн/л без ПДВ на загальну суму 67 500,0 грн, загалом на 105 505,0 грн без ПДВ, 126 606,0 грн з ПДВ;

- видаткова накладна №ИЗ000000139 від 07.10.2019: прийнято талони на бензин А-92 у кількості 2500 літрів за ціною 22,25 грн/л на суму 55 625,0 грн, ДП у кількості 2500 літрів за ціною 22,50 грн/л без ПДВ на загальну суму 56 250,0 грн, загалом на 111 875,0 грн без ПДВ, 134 250,0 грн з ПДВ;

- видаткова накладна №ИЗ000000146 від 31.10.2019: прийнято талони на ДП у кількості 3500 літрів за ціною 22,50 грн/л без ПДВ на загальну суму 78 750,0 грн без ПДВ, 94 500,0 грн з ПДВ;

- видаткова накладна №ИЗ000000162 від 21.11.2019: прийнято талони на ДП у кількості 5000 літрів за ціною 22,50 грн/л без ПДВ на загальну суму 112 500,0 грн без ПДВ, 135 000,0 грн з ПДВ;

- видаткова накладна №ИЗ000000171 від 05.12.2019: прийнято талони на ДП у кількості 4000 літрів за ціною 22,50 грн/л без ПДВ на загальну суму 90 000,0 грн без ПДВ, 108 000,0 грн з ПДВ;

- видаткова накладна №ИЗ000000184 від 20.12.2019: прийнято талони на ДП у кількості 5000 літрів за ціною 22,50 грн/л без ПДВ на загальну суму 112 500,0 грн без ПДВ, 135 000,0 грн з ПДВ;

- видаткова накладна №ИЗ000000008 від 29.01.2020: прийнято талони на бензин А-92 у кількості 2500 літрів за ціною 21,05 грн/л на суму 52 625,0 грн, ДП у кількості 4500 літрів за ціною 21,55 грн/л без ПДВ на загальну суму 96 975,0 грн без ПДВ, загалом на 149 600, 0 грн без ПДВ, 179 520,0 грн з ПДВ;

- видаткова накладна №ИЗ000000016 від 13.02.2020: прийнято талони на ДП у кількості 4500 літрів за ціною 21,55 грн/л без ПДВ на загальну суму 96 975,0 грн без ПДВ, 116 370,0 грн з ПДВ.

- видаткова накладна №ИЗ000000024 від 10.03.2020: прийнято талони на бензин А-95 у кількості 150 літрів за ціною 21,55 грн/л без ПДВ, на суму 3 232,5 грн, бензин А-92 у кількості 700 літрів за ціною 20,75 грн/л без ПДВ на суму 14 525 грн, ДП у кількості 5450 літрів за ціною 21,20 грн/л без ПДВ на загальну суму 115 540,0 грн без ПДВ, загалом на 133 297, 0 грн без ПДВ, 159 957,0 грн з ПДВ;

Враховуючи вищенаведене, вказаними видатковими накладними підтверджується факт отримання протягом строку дії Договору бензину А-95 у кількості 850 літрів, бензину А-92 у кількості 20 500 л, дизельного палива у кількості 83 320 л.

Матеріалами справи підтверджено, що покупцем на виконання умов Договору №2719-ІЗ/Т перераховано постачальнику грошові кошти у сумі 2 832 719 грн. що підтверджується платіжними дорученнями: №10 від 17.04.2019 на суму 99994,8 грн, №11 від 16.05.2019 на суму 100000 грн, №12 від 24.05.2019 на суму 100005,2 грн, №798 від 10.06.2019 на суму 100712,4 грн, №878 від 26.06.2019 на суму 200000 грн, №13 від 11.07.2019 на суму 100000 грн, №1024 від 19.07.2019 на суму 100000 грн., №14 від 20.08.2019 на суму 100000 грн, №1280 від 23.08.2019 на суму 100000 грн, №1348від 03.09.2019 на суму 100000 грн, №1349 від 03.09.2019 на суму 21200 грн, №1418 від 12.09.2019 на суму 100000 грн, №1500 від 23.09.2019 на суму 100000 грн, №15 від 26.09.2019 на суму 40464 грн, №16 від 26.09.2019 на суму 109536 грн, №1612 від 08.10.2019 на суму 100000 грн, №1744 від 29.10.2019 на суму 100000 грн, №1870 від 19.11.2019 на суму 200000 грн, №1986 від 04.12.2019на суму 150000 грн, №2106 від 19.12.2019 на суму 200000 грн, №186від 29.01.2020на суму 54959,4 грн, №299 від 14.02.2020 на суму 100170 грн, №552 від 26.03.2020на суму 150000 грн, №648 від 04.2020 на суму 100000 грн,17 №747 від 17.04.2020 на суму 45890 грн, №1011 від 21.05.2020 на суму 83000 грн, №1038 від 21.05.2020 на суму 76787 грн.

При цьому, грошові кошти, оплата яких здійснена платіжними дорученнями №№10, 11, 12, 13, 14, 15, 16 на суму 650000 грн є бюджетними коштами, які надійшли з казначейського рахунку, про що свідчать відмітки безпосередньо у дорученні (Банк платника).

Таким чином, розрахунок суми, що необґрунтовано сплачена КП Благоустрій м. Ізюма відповідачу протягом 2019 року за Договором №2719- Із/Т від 26.02.2019, оскільки сума сплачена за отримане паливо (з урахуванням змін ціни на підставі Додаткових угод) - сума належна до сплати за фактично отримане паливо за ціною передбаченою договором №2719-Із/Т від 26.02.2019 = сума що необґрунтовано сплачена з боку КП Благоустрій міста Ізюма на користь відповідача ТОВ Татнєфть-АЗС-Україна.

При цьому, кількість фактично отриманого палива (у вигляді талонів) протягом строку виконання умов договору (отримання якої документально підтверджено видатковими накладними): Бензин А-95 - 700 л (2019 року) + 150 л (2020 року) = 850 л Бензину А-92 - 17 300 л (2019 року) + 3 200 л (2020 року) = 20 500 л Дизельного палива - 68 870 л (2019 року) + 14 450 л (2020 року) = 83 320 л

Сума, сплачена за отримане паливо за Договором №2719-Із/Т від 26.02.2019 та Додатковими угодами до нього (протягом усього строку дії Договору) становить 2 832 719 грн з ПДВ, з них (підтверджується платіжними дорученнями).

Сума належна до сплати за ціною, передбаченою Договором №2719-Із/Т від 26.02.2019 (без урахування зміни ціни за Додатковими угодами) = кількість отриманого бензину А-95 відповідно до видаткових накладних Х на ціну, передбачену Договором + кількість отриманого бензину А-92 відповідно до видаткових накладних Х на ціну, передбачену Договором + кількість отриманого дизельного палива відповідно до видаткових накладних Х на ціну, передбачену Договором.

Ціна бензину А-95 передбачена Договором становить 23,04 грн/л з ПДВ. Ціна бензину А-92 передбачена Договором становить 21,48 грн/л з ПДВ. Ціна дизельного палива передбачена Договором становить 21,48 грн/л з ПДВ (Враховуючи те, що ТОВ Татнєфть-АЗС-Україна є платником податку на додану вартість, ціна товару зазначається з урахуванням ПДВ) 850л х 23,04 + 20 500 л х 21,48 + 83 320 х 21,48 = 19 584 + 440 340 + 1 789 713,6 = 2 249 637,6 грн

Таким чином, відповідно до розрахунку, що міститься у позовній заяві, сума що необґрунтовано сплачена КП Благоустрій міста Ізюма протягом строку дії Договору відповідачу становить 583081,4 грн (із розрахунку: 2832719 грн - 2249637,6 грн).

Отже, враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи та наявним у матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повного задоволення позову.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 ГПК України, та враховуючи висновки суду про повне задоволення позову, покладає витрати зі сплати судового збору на відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсною Додаткову угоду № 1 від 14.03.2019 до Договору про закупівлю № 2719-Із/Т від 26.02.2019.

3. Визнати недійсною Додаткову угоду № 2 від 21.03.2019 до Договору про закупівлю № 2719-Із/Т від 26.02.2019.

4. Визнати недійсною Додаткову угоду № 4 від 03.04.2019 до Договору про закупівлю № 2719-Із/Т від 26.02.2019.

5. Визнати недійсною Додаткову угоду № 8 від 03.05.2019 до Договору про закупівлю № 2719-Із/Т від 26.02.2019.

6. Визнати недійсною Додаткову угоду № 9 від 16.05.2019 до Договору про закупівлю № 2719-Із/Т від 26.02.2019.

7. Визнати недійсною Додаткову угоду № 11 від 29.05.2019 до Договору про закупівлю № 2719-Із/Т від 26.02.2019.

8. Визнати недійсною Додаткову угоду № 12 від 13.06.2019 до Договору про закупівлю № 2719-Із/Т від 26.02.2019.

9. Визнати недійсною Додаткову угоду № 13 від 27.06.2019 до Договору про закупівлю № 2719-Із/Т від 26.02.2019.

10. Визнати недійсною Додаткову угоду № 15 від 08.07.2019 до Договору про закупівлю № 2719-Із/Т від 26.02.2019.

11. Визнати недійсною Додаткову угоду № 16 від 18.07.2019 до Договору про закупівлю № 2719-Із/Т від 26.02.2019.

12. Визнати недійсною Додаткову угоду № 17 від 19.07.2019 до Договору про закупівлю № 2719-Із/Т від 26.02.2019.

13. Визнати недійсною Додаткову угоду № 19 від 07.08.2019 до Договору про закупівлю № 2719-Із/Т від 26.02.2019.

14. Визнати недійсною Додаткову угоду № 20 від 22.08.2019 до Договору про закупівлю № 2719-Із/Т від 26.02.2019.

15. Визнати недійсною Додаткову угоду № 21 від 03.09.2019 до Договору про закупівлю № 2719-Із/Т від 26.02.2019.

16. Визнати недійсною Додаткову угоду № 24 від 26.12.2019 до Договору про закупівлю № 2719-Із/Т від 26.02.2019 в частині визначення ціни на бензин А-95, А-92, дизельне пальне.

17. Визнати недійсною Додаткову угоду № 25 від 29.01.2020 до Договору про закупівлю № 2719-Із/Т від 26.02.2019.

18. Визнати недійсною Додаткову угоду № 26 від 10.03.2020 до Договору про закупівлю № 2719-Із/Т від 26.02.2019.

19. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" (36010, м. Полтава, вул. Половки, 62, ) грошові кошти в сумі 583081,40 грн на користь Управління житлово-комунального господарства Ізюмської міської ради (64309, Харківська обл., м. Ізюм, вул. Покровська, буд. 32, ) надмірно сплачені за Договором №2719-Із/Т від 26.02.2019.

20. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" (36010, м. Полтава, вул. Половки, 62, ) на користь Харківської обласної прокуратури (61050, м.Харків, вул. Богдана Хмельницького, 4, код 02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок № UA0007171, код банку 820172, банк отримувача: Держказначейська служба України; код класифікації видатків бюджету (КЕКВ): 2800) - 48177,78 грн. судового збору.

21. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "18" квітня 2025 р.

Суддя Є.М. Жиляєв