ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" квітня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/304/25

Господарський суд Житомирської області у складі судді Макаревича В.А., за участю секретаря судового засідання Підгаєцької М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви представника ОСОБА_1 адвоката Михайла Редьки

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ,

за участю:

заявник: Дьякова О.О. (у режимі відеоконференції);

від заявника: адвокат Редька М.Г. - ордер серії АТ №1094766 від 03.03.2025 (у режимі відеоконференції);

ВСТАНОВИВ:

10.03.2025 до Господарського суду Житомирської області надійшла заява ОСОБА_1 від 04.03.2025 про неплатоспроможність.

Ухвалою суду від 24.03.2025 прийнято заяву представника ОСОБА_1 адвоката Михайла Редьки про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та призначено її до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Прийнято клопотання адвоката Михайла Редьки про призначення арбітражного керуючого Каратуна Є.Є. керуючим реструктуризацією у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 та призначено його до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Прийнято заяву №б/н від 03.03.2025 арбітражного керуючого Каратуна Євгена Євгеновича про участь у справі та призначено її до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Призначено підготовче судове засідання на 14 квітня 2025 р. о 11:00 у приміщенні Господарського суду Житомирської області, зал судових засідань № 733. Явку фізичної особи ОСОБА_1 у засідання суду на 14.04.2025 об 11:00 год визнано обов`язковою.

03.04.2025 на електронну пошту суду, через систему "Електронний суд", від адвоката Михайла Редьки надійшли додаткові пояснення у справі з виписками по рахунках у АТ "АКЦЕНТ-БАНК", АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", АТ КБ "ПРИВАТ БАНК".

04.04.2025 на електронну пошту суду, через систему "Електронний суд", від адвоката Редьки М.Г. надійшло клопотання №б/н від 04.04.2025 витребувати у кредиторів докази: належні розрахунки заборгованості, з зазначенням строків/дати припинення погашення та довідки щодо заборгованості боржника за кредитним договором №0827 8958 від 22.10.2021 укладеним з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (); належні розрахунки заборгованості, з зазначенням строків/дати припинення погашення та довідки щодо заборгованості боржника за кредитним договором №ЛЛ-01518766 від 16.10.2021 укладеним з ТОВ «СІТІ ФАКТОР» (); належні розрахунки заборгованості, з зазначенням строків/дати припинення погашення та довідки щодо заборгованості боржника за кредитним договором №14.10.2021-010000288 від 14.10.2021 укладеним з ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» (); належні розрахунки заборгованості, з зазначенням строків/дати припинення погашення та довідки щодо заборгованості боржника за кредитними договорами №21683139 (5012504) від 23.07.2021 та №21639147 (100417167) від 09.06.2021 укладеними з ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (); належні розрахунки заборгованості, з зазначенням строків/дати припинення погашення та довідки щодо заборгованості боржника за кредитним договором №5138458 (3984363) від 24.12.2020 укладеним з ТОВ «ФК «ЄАПБ» ().

Ухвалою суду від 09.04.2025 прийнято та призначено клопотання №б/н від 04.04.2025 адвоката Редьки М.Г. про витребування доказів до розгляду в судове засідання, яке призначене на 14 квітня 2025 р. о 11:00 год.

Представник боржника та боржник у судовому засіданні підтримали подану до суду заяву про витребування доказів та про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; просили ввести процедуру реструктуризації боргів та призначити керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Каратуна Євгена Євгеновича. Повідомили, що усі наявні докази долучені до матеріалів справи, інші докази відсутні.

ОСОБА_1 на запитання суду про наявні джерела її доходів та доходів членів сім`ї повідомила, що її особисті доходи - це лише заробітна плата у розмірі приблизно 8 000 грн. Інших будь - яких доходів не має. Усі відомі їй доходи членів сім`ї відображені у матеріалах справи. Про інші їй не відомо.

Розглянувши заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, подані боржником документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Кодекс України з процедур банкрутства встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

За приписами частини першої статті 8 Кодексу України з процедур банкрутства, справи про банкрутство розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Відповідно до абзацу тринадцятого частини першої статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, під неплатоспроможністю слід розуміти неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви (абзац п`ятий частини першої статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства).

Отже, обов`язком суду при вирішенні питання про наявність грошового зобов`язання та визначенні неплатоспроможності є встановлення прострочених грошових зобов`язань боржника перед кредиторами станом на час подання відповідної заяви до суду. Перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи за результатами проведення підготовчого засідання, дослідивши матеріали відповідної заяви фізичної особи, суд повинен, серед іншого, визначитися з питанням наявності грошових вимог до боржника та розміру таких вимог станом на час подання заяви до суду, несплати боржником на користь кредиторів належних ним коштів.

Поряд із цим, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи суд зобов`язаний дослідити не тільки надану заявником інформацію про кредитні договори, за якими у заявника, як стверджується за його заявою, наявні грошові зобов`язання (зокрема, прострочені) за кредитами (позиками) тощо, але й дослідити та встановити безпосередні докази укладання таких договорів, наявності та розміру заборгованості за такими договорами.

Необхідність аналізу таких договорів пов`язана з визначеною Кодексом України з процедур банкрутства метою проведення підготовчого засідання.

Положеннями Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства (у редакції, чинній на момент прийняття заяви до суду) визначено особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця.

Стаття 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачає, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи наведені в частині другій статті 115 цього Кодексу, згідно з якою боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:

- боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

- у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

- наявні ознаки загрози неплатоспроможності.

До складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції (частина третя статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства).

Право боржника звернутися із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не стоїть у залежності від наявності у сукупності всіх підстав, передбачених частиною другою статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Тобто, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи достатньо навіть однієї або більше однієї підстави у будь-яких комбінаціях, наведених у частині другій статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки законодавцем імперативно не визначено обов`язковим існування сукупності всіх підстав, як умови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи (постанова Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 909/1028/20).

Системний аналіз статті 113, частин першої, другої статті 116, частини першої статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства дає можливість дійти висновку, що наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у кожному конкретному випадку повинна визначатись судом з урахуванням поданої боржником заяви та доданих до неї доказів на підтвердження настання обставин, що підтверджують неплатоспроможність фізичної особи (на момент звернення до суду з відповідною заявою) або загрозу її неплатоспроможності (у визначений зобов`язанням строк або в майбутньому).

Разом з тим, способи та засоби доведення підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначені законодавцем шляхом наведення у частині третій статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства переліку документів, що мають додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та підтверджувати її зміст.

Згідно з частинами першою-третьою статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства, у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви. Підготовче засідання проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом. За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

З урахуванням викладеного та положень частини третьої статті 13, статей 74, 76, 77 ГПК України, розглядаючи заяву боржника у підготовчому засіданні, місцевий суд повинен перевірити відповідність поданої заяви вимогам до її форми та змісту відповідно до статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства та з`ясувати на підставі поданих боржником доказів наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, визначених частиною другою статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Обґрунтовуючи наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 зазначає про те, що вона протягом 2017 - 2025 перебувала у кредитних відносинах з банківськими та іншими фінансовими установами України та укладала правочини, за якими отримувала послуги споживчого кредитування у вигляді грошових коштів з метою придбання споживчих товарів, робіт та послуг для задоволення власних потреб.

Зазначає, що припинила погашення своїх кредитів, тобто упродовж більш, ніж двох місяців, не має об`єктивної фінансової можливості виконувати свої грошові зобов`язання перед кредиторами у розмірі 100% місячних платежів по всіх кредитних зобов`язаннях.

Також, боржник зазначає, що існують й інші обставини, які свідчать, що найближчим часом боржник не зможе відновити погашення своїх кредитів внаслідок несприятливої економічної ситуації, що склалась в країні в останні роки, в тому числі через початок воєнної агресії з боку росії на території України з 24.02.2022, у боржника накопичилась певна кількість грошових зобов`язань, які не можуть бути виконані нею з причин недостатності грошового доходу та відсутності майна, яке може бути реалізоване з метою погашення всієї суми заборгованості.

Загальна історія кредитних відносин боржника відображається у відповідній Кредитній історії станом на 09.01.2025, яка була складена та сформована в електронному вигляді ТОВ «Українське бюро кредитних історій».

З довідки №01-05 від 23.05.2024 (а.с.15 т.1) та копії трудової книжки (а.с 160- 163, т.1) вбачається, що ОСОБА_1 працює на посаді товарознавця з 27.07.2022 з посадовим окладом 8200,00 грн.

На підставі зазначеного просить суд, зокрема, відкрити провадження у справі про неплатоспроможність.

Завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи є перевірка підтвердження належними та допустимими доказами обставин, що вказані боржником як ознаки його неплатоспроможності чи її загрози відповідно до вищезазначених положень частини другої статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Водночас при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

У відповідності до положень статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства обов`язок подання документів, на підставі яких виникла заборгованість заявника, покладений на заявника.

Звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, що також передбачено пунктами 3, 14 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Окрім того, положення Кодексу України з процедур банкрутства визначають обов`язок боржника у своїй заяві про відкриття справи навести всі обставини неплатоспроможності та документально їх підтвердити.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

В свою чергу, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 встановлює, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Відтак, доказами, які підтверджують факт надання кредитних коштів, наявність заборгованості, її розмір та строк прострочки по платежам, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 30.01.2018 року у справі №161/16891/15-ц та від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц).

Боржник зобов`язаний надати суду докази припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, зокрема:

- докази на підтвердження факту отримання та строків платежу по кожному кредитору (договори; виписки по рахунку, тощо);

- докази припинення погашення кредитів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців (довідка фінансової установи про заборгованість; розрахунок фінансової установи про заборгованість (з усіма складовими)).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвали господарського суду Житомирської області від 24.03.2025 судом зобов`язано ОСОБА_1 надати суду:

- докази припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців у відповідності до пункту 2 частини 2 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства, з доданням належних розрахунків заборгованості та зазначенням строків припинення погашення;

- копії кредитних договорів, укладених між боржником та всіма кредиторами;

- копії довідок кредиторів щодо заборгованості боржника перед відповідними кредиторами;

- визначення та повідомлення суду дати припинення погашення платежів перед кожним з кредиторів та надання доказів, що ці обставини підтверджують;

- виписки з усіх рахунків боржника у всіх банківських установах, на які кожним з кредиторів здійснювалося перерахування сум кредитів (позик) за період з дати укладення таких договорів по день подачі заяви до суду (номери банківських карток зазначено в договорах) з зазначенням, зокрема, дат та сум операцій, платників та отримувачів коштів, призначень платежів;

- належні та допустимі докази (засвідчені; підписані ЕЦП), які стали підставою для виникнення грошових зобов`язань та підтверджують розмір заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штраф, пеня) по кожному кредитору (у тому числі виписки за картковими рахунками; правочини; первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань; докази щомісячних витрат;

- докази наявності ознак загрози неплатоспроможності, у відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, а саме: докази, які підтверджують, неможливість протягом наступних 12 місяців виконати свої грошові зобов`язання перед кредиторами у строк, передбачений для їх виконання, чи здійснювати платежі за звичайними господарськими операціями, а саме: докази існування заборгованості перед кредиторами та припинення її погашення протягом тривалого строку (судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання).

Станом на дату підготовчого судового засідання заявником вимоги ухвали суду виконано лише частково.

Згідно списку кредиторів у боржника наявна заборгованість перед наступними фінансовими установами: ТОВ "Укр кредит фінанс", ТОВ "Сіті фактор", ТОВ "Споживчий центр", ФК "Кредит-капітал, ТОВ "ФК "ЄАПБ".

По кредиторам ТОВ "Сіті фактор", ТОВ "Споживчий центр до матеріалів справи долучені кредитні договори, проте не надано доказів припинення погашення кредиту у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів.

Заявник та представник заявника повідомили, що з надісланих 03.04.2025 представником заявника додаткових пояснень та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 були направлені запити до кредиторів з метою отримання інформації по отриманих кредитах та документів, що їх підтверджують, проте відповідь надійшла лише від ТОВ "Укр кредит фінанс" та від ТОВ "ФК "ЄАПБ". Вважають, що боржником вжиті необхідні заходи для отримання інформації, документів та матеріалів від усіх кредиторів. Ураховуючи, що відповіді надійшли лише від ТОВ "Укр кредит фінанс" та від ТОВ "ФК "ЄАПБ" представником боржника заявлено клопотання №б/н від 04.04.2025 про витребування у кредиторів доказів у справі.

При цьому судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 08.05.2024 та 13.01.2025 було надіслано запити на електронні адреси TOB "CITI ФАКТОР" (54017, Миколаївська обл., м.Миколаїв, вул.Декабристів, 6.23-Б, офіс 46, сіtуfactor. ) та TOB "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" (01032, m. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А, ).

Однак, як вбачається з офіційних сайтів даних юридичних осіб юридична адреса TOB "CITI ФАКТОР": 54030, м.Миколаїв, вул.Артилерійська,19.

У паспорті споживчого кредиту TOB "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" (а.с. 98 т.10) зазначено адресу електронної пошти: .

При цьому боржником не обґрунтовано не направлення на відому електронні та поштові адреси відповідних запитів для отримання належних доказів.

Відтак, боржник не довів, що ним були вжиті всі необхідні заходи для отримання від даних кредиторів документів та матеріалів з метою отримання належних доказів для встановлення обставин припинення погашення взятих кредитів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

З огляду на вищевикладене відсутні підстави для задоволення клопотання №б/н адвоката Редьки М.Г. від 04.04.2025 про витребування у кредиторів доказів у справі, тому суд відмовляє у його задоволенні.

Суд звертає увагу, що боржник зобов`язаний надати суду докази припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, зокрема:

- докази на підтвердження факту отримання та строків платежу по кожному кредитору (договори; виписки по рахунку, тощо);

- докази припинення погашення кредитів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців (довідка фінансової установи про заборгованість; розрахунок фінансової установи про заборгованість (у усіма складовими), тощо).

У даному випадку заявником у якості підтвердження укладення договорів з кредиторами та наявності заборгованості наданий конкретизований список кредиторів, виписку з Українського бюро кредитних історій, виписки по картах (рахунках), договори з кредиторами.

Проте, проаналізувавши подані заявником документи, суд дійшов висновку, що надані докази мають неточну та неповну інформацію.

Надані заявником у якості доказів договори, укладені фізичною особою з фінансовими установами, можуть свідчити про домовленість сторін договорів та можуть бути доказами у справі про наявність дійсного основного зобов`язання боржника перед фінансовими установами, суми заборгованості та строку прострочки по платежам за основним зобов`язанням лише у сукупності з іншими доказами, зокрема, первинними документами.

Роздруківка кредитної історії не є належним доказом припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, як цього вимагає п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Надані заявником у якості доказів договори, укладені фізичною особою з фінансовими установами, можуть свідчити про домовленість сторін договорів та можуть бути доказами у справі про наявність дійсного основного зобов`язання боржника перед фінансовими установами, суми заборгованості та строку прострочки по платежам за основним зобов`язанням лише у сукупності з іншими доказами, зокрема, первинними документами.

Судом досліджено, що заявником не надано належних доказів припинення погашення ним кредитів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, що унеможливлює дослідити строк непогашення більше двох місяців).

З огляду на зазначене, без необхідних доказів, суд не може встановити факт наявності заборгованості і як наслідок те, що боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

Суд звертає увагу, що Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі №903/806/20 зазначено, що за змістом приписів статей 116, 119, 123, 125, 126, 128 Кодексу України з процедур банкрутства щодо вимог до боржника та процесуальних наслідків їх невиконання, законодавець означив принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог. У судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, тому до боржника - фізичної особи за приписами Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства установлено спеціальні вимоги до його добросовісності, інше б суперечило засадам цивільного законодавства, зокрема таким, як добросовісність у здійсненні відповідного права та недопустимість зловживання правом (пункт 6 частини 1 статті 3, частина 3 статті 13 Цивільного кодексу України).

Також, господарський суд вважає за необхідне зазначити, що у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі №910/6639/20 вказано, що з огляду на мету та цілі Кодексу України з процедур банкрутства інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

У судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, тому до боржника - фізичної особи за приписами Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства установлено спеціальні вимоги до його добросовісності, інше б суперечило засадам цивільного законодавства, зокрема таким, як добросовісність у здійсненні відповідного права та недопустимість зловживання правом (пункт 6 частини 1 статті 3, частина 3 статті 13 Цивільного кодексу України).

До боржника - фізичної особи Кодекс України з процедур банкрутства установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів Кодекс України з процедур банкрутства покладає на боржника обов`язки:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4-11 частини третьої Кодексу України з процедур банкрутства), а в разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;

- подати проект плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства );

- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 Кодексу України з процедур банкрутства );

- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 Кодексу України з процедур банкрутства ).

Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 вказано, що за змістом приписів статей 116, 119, 123, 125, 126, 128 Кодексу України з процедур банкрутства щодо вимог до боржника та процесуальних наслідків їх невиконання, законодавець означив принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності (подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 31.01.2024 у cправі №911/2140/22, від 15.02.2024 у справі №904/7413/21, від 25.01.2024 у справі №916/1575/21, від 18.04.2024 у справі №920/1398/21).

Дослідивши повно та всебічно матеріали справи, суд дійшов висновку, що боржник не надав повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4-11 частини третьої Кодексу України з процедур банкрутства), а також документи на підтвердження належного виконання цих вимог.

Як вбачається із банківської виписки АТ "УНІВЕРСАЛБАНК" за період з 01.01.2024 по 01.04.2025 по рахунку НОМЕР_1 (а.с.9-12 т.2) на рахунок боржника надходили платежі, а саме: 15.04.2024, 14.04.2024, 10.04.2024, 09.04.2024, 25.03.2024, 18.03.2024, 15.03.2024, 15.02.2024, 16.01.2024, 14.01.2024, 13.01.2024, 10.01.2024 - Термінал City24 в сумі 3 000,00 грн, 15 000,00 грн, 10 250,00 грн, 500,00 грн, 4 500,00 грн, 50,00 грн, 4 100,00 грн, 300,00 грн, 4 200,00 грн, 3 500,00 грн, 5 000, 00 грн, 5 000,00 грн, 170,00 грн, 800,00 грн, 2 000,00 грн, 4 500, 00 грн; 11.04.2024, 05.04.2025, 25.03.2024, 01.02.2024, 15.01.2024, 14.01.2024, 04.01.2024 - P24 *Diakova Oksana - в сумі 450,00 грн, 400,00 грн, 1 875,00 грн, 25,00 грн, 2 000,00 грн, 85,00 грн, 2 300,00 грн; 30.03.2024 - Від: ОСОБА_2 в сумі 4 000,00 грн; 06.02.2024, 02.02.2024, 30.01.2024, 14.01.2024 - P24 *Diakov Pavlo в сумі 200,00 грн, 50,00 грн, 500,00 грн, 300,00 грн; 16.01.2024 - Від: ОСОБА_3 в сумі 1 150,00 грн.

Крім того, з даної виписки вбачається, що 15.01.2024 було здійснено поповнення депозиту на суму 2 000, 00 грн, про що у матеріалах заяви заявником не зазначено.

Із банківської виписки АТ КБ "ПРИВАТ БАНК" за період з 01.01.2021 по 03.04.2025 по рахунку НОМЕР_2 (а.с 39-75 т.2) на рахунок боржника надходили платежі, а саме: 14.03.2025 - ОСОБА_4 в сумі 804,02 грн, 12.03.2025 - Поповнення готівкою своєї картки в терміналі самообслуговування: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 в сумі 884,42 грн, 2 000,00 грн, 12.02.2025, 13.11.2024, 29.09.2024, 23.09.2024, 22.09.2024, 10.09.2024 - PTKS c2c, M.KYYIV в сумі 570,00 грн, 475,00 грн, 90,00 грн, 380,00 грн, 190,00 грн, 07.02.2025 - Термінал самообслуговування в сумі 2 700,00 грн, 09.01.2025 - від SOLIONOVA MARIIA в сумі 1 000, 00грн, 06.12.202409.08.2024 - ОСОБА_6 в сумі 351,76 грн, 1 507,54 грн, 20.10.2024 - від MEDVEDIEVA YULIIA - 92.00 грн, 16.04.2024, 15.03.2024 - Переказ з картки ПриватБанку через Приват24. Відправник: ОСОБА_7 в сумі 1 005,00 грн, 653,27 грн.

Відтак, судом встановлено що на рахунки боржника періодично надходили кошти та нею самою поповнювались картки готівкою через платіжні термінали. Джерел походження цих надходжень та доказів суду ОСОБА_1 не повідомила, в щорічній декларації за 2024 рік не задекларувала.

Взагалі до матеріалів справи не надано доказів про підстави систематичного отримання та поповнення на картку готівкових коштів.

Про наявність додаткових видів доходів заявником не повідомлено в заяві та не враховано у наданому проект плану реструктуризації боргів.

Як було зазначено вище, у даному судовому засіданні ОСОБА_1 на запитання суду про наявні джерела її доходів та доходів членів сім`ї повідомила, що її особисті доходи - це лише заробітна плата у розмірі приблизно 8 000 грн. Інших будь - яких доходів не має. Усі відомі їй доходи членів сім`ї відображені у матеріалах справи. Про інші їй не відомо.

Відтак, заявник не надала повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4-11 частини третьої Кодексу України з процедур банкрутства) та документи на підтвердження належного виконання цих вимог.

Нерозкриття та приховування боржником усієї інформації про свій фінансовий стан (систематичні отримані доходи), на думку господарського суду, свідчать про наявність фактів недобросовісної поведінки боржника, невиконання боржником обов`язку навести всі обставини неплатоспроможності та документально їх підтвердити.

Саме така правова позиція також викладена за близьких за змістом обставин у постанові 04 березня 2025 року Північно-західним апеляційним господарським судом у справі № 906/820/24.

Про наявність додаткових видів доходів заявником не повідомлено в заяві та не враховано у наданому проекті плану реструктуризації боргів. Відтак, заявник не надала повну і достовірну інформацію про власний майновий стан, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4-11 частини третьої Кодексу України з процедур банкрутства) та документи на підтвердження належного виконання цих вимог.

Нерозкриття та приховування боржником усієї інформації про свій фінансовий стан (систематичні отримані доходи), на думку господарського суду, свідчать про наявність фактів недобросовісної поведінки боржника, невиконання боржником обов`язку навести всі обставини неплатоспроможності та документально їх підтвердити.

Відтак суд виснує, що боржник не довела, що як вона зазначила у заяві, упродовж більш, ніж двох місяців не має об`єктивної фінансової можливості виконувати свої грошові зобов`язання перед кредиторами у відповідному розмірі місячних платежів по кожному з кредитних зобов`язань, а також посилання на те, що у боржника накопичилась певна кількість грошових зобов`язань, які не можуть бути виконані нею з причин недостатності грошового доходу та відсутності майна, яке може бути реалізоване з метою погашення всієї суми заборгованості.

Суду також не надано належних доказів, що існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Посилання на інфляцію та військовий стан, як на підставу для звернення із даною заявою, суд не приймає, так як зазначені факти є загальновідомими та розповсюджуються на усіх громадян України.

Військовий стан у даному випадку не є підставою для припинення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором.

Отже, зазначені заявником обґрунтування інших підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не знайшло свого документального підтвердження, тобто не доведено належними доказами.

За вказаних вище обставин господарський суд дійшов висновку про відсутність, визначених пунктом 4 частини 2 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства, інших обставин, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Збирання доказів у справі не є обов`язком суду, крім випадків, які прямо встановлено нормами ГПК України.

За викладених обставин, за сукупністю слід відмовити фізичній особі ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Зважаючи на те, що судом відмовлено у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність боржника, господарський суд залишає без розгляду клопотання фізичної особи ОСОБА_1 про призначення арбітражного керуючого Каратуна Євгена Євгеновича керуючим реструктуризацією у справі та заяву № б/н арбітражного керуючого Каратуна Є.Є. про участь у справі

З урахуванням частини 7 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства, відмова у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність за наявності підстав, встановлених цим Кодексом.

Керуючись статтями: 1, 2, 9, 113, 115, 119 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Житомирської області

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

2. Клопотання фізичної особи ОСОБА_1 про призначення арбітражного керуючого Каратуна Євгена Євгеновича керуючим реструктуризацією у справі залишити без розгляду.

3. Заяву № б/н арбітражного керуючого Каратуна Євгена Євгеновича про участь у справі залишити без розгляду

Ухвала набрала законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст.254- 257 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію у справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5007/

Дата підписання ухвали: 18.04.2025.

Суддя Макаревич В.А.