номер провадження справи 5/7/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.04.2025 Справа № 908/41/17

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Проскурякова Кирила Валеріановича, розглянувши матеріали заяви Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом про видачу дублікату наказу по справі № 908/41/17

За позовом: Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032; ) в особі філії Відокремлений підрозділ Запорізька атомна електрична станція (вул. Промислова, буд. 133, м. Енергодар, Запорізька область, 71504; )

До відповідача: Фізичної особи підприємця Бахаєва Руслана Васильовича ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 983,66 грн.

заявник: Акціонерне товариство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032; )

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

17.04.2025 до Господарського суду Запорізької області від Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом надійшла заява про видачу дублікату наказу Господарського суду Запорізької області від 28.02.2017 № 908/41/17.

Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.04.2025, заяву про видачу дублікату наказу по справі № 908/41/17 передано на розгляд судді Проскурякову К.В.

Дослідивши матеріали справи та надані заявником докази, суд дійшов висновку про розгляд заяви Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом без проведення судового засідання та виклику представників сторін за наявними в матеріалах справи документами.

У силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Як стверджує заявник, листом № 6232/26-35 від 07.02.2025 Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) повідомило позивача/стягувача, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 62472288, яке було відкрито 06.07.2020 з примусового виконання наказу № 908/41/17, виданого 28.02.2017 Господарським судом Запорізької області про стягнення з ФОП Бахаєва Руслана Васильовича на користь ДП НАЕК «Енергоатом» ВП «ЗАЕС» заборгованості за договором на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії № 25Т-13 від 25.10.2013 у розмірі 542,70 грн, пеню в розмірі 97,68 грн, штрафу у розмірі 37,98 грн, інфляційних втрат 255,43 грн, 3% річних в розмірі 32,48 грн, судового збору у розмірі 1 353,64 грн. Всього до сплати підлягає 2 319,91 грн.

У межах вказаного виконавчого провадження, державним виконавцем здійснювалися певні дії з метою повного та фактичного виконання виконавчого документа, у результаті чого 28.09.2021 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону.

В системі відсутня інформація про повторне надходження вказаного виконавчого документа на виконання до будь-якого органу державної виконавчої служби у Запорізькій області.

Судове рішення по справі № 908/41/17 боржником не виконано, що підтверджується випискою № 863. Виконавчий документ на примусовому виконанні не перебуває, що також підтверджується листом УЗПВР у ЗО ПМУМЮ (м. Одеса) № 6232/26-35 від 07.02.2025.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема: пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

26.03.2022, згідно із Законом № 2129-IX від 15.03.2022, набули чинності зміни внесені до розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про виконавче провадження», а саме розділ XIII доповнено пунктом п.102 згідно з абз.абз. 6 та 20 якого встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX: 4) визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Указом Президента України від 14 січня 2025 року № 26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року на 90 діб, тобто до 09 травня 2025 року.

Згідно з довідкою № 21-10/28-вих від 26.03.2025, оригінали всіх процесуальних документів по справі № 908/41/17, матеріали виконавчих проваджень з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 28.02.2017 № 908/41/17, листування з ВДВС та інше, залишились на майданчику тимчасово окупованої філії ВП «Запорізька АЕС» під контролем окупаційних військ.

З огляду на вищевказані норми Закону, враховуючи дату (28.09.2021) та підставу повернення ВДВС виконавчого документа стягувачу (п. 2 ч.1 ст. 37 Закону), встановлений ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчих документів до виконання, продовження дії воєнного стану в Україні, строк пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 28.02.2017 № 908/41/17 перервався з 26.03.2022, станом на дату подання цієї заяви - не закінчився та не пропущений стягувачем.

На підставі вищевикладеного, просить суд видати дублікат наказу Господарського суду Запорізької області від 28.02.2017 по справі № 908/41/17.

Здійснивши аналіз доводів заявника про видачу дублікату наказу по справі № 908/41/17, наявних документів та матеріалів справи, суд зазначає наступне.

Як підтверджується матеріалами справи, рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.02.2017 по справі № 908/41/17 позов задоволено частково.

Стягнуто з фізичної особи підприємця Бахаєва Руслана Васильовича на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого структурного підрозділу Запорізька атомна електрична станція заборгованість за договором на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії №25Т-13 від 25.10.2013 у розмірі 542,70 грн., пеню в розмірі 97,68 грн., штраф в розмірі 37,98 грн., інфляційні витрати на суму 255,43 грн., 3% річних в розмірі 32,48 грн. та судовий збір у розмірі 1 353,64 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Господарським судом Запорізької області 28.02.2017 на виконання вищевказаного рішення виданий відповідний наказ по справі № 908/41/17, строк пред`явлення до виконання державному виконавцю до 21.02.2020.

Відповідно до штампу вихідної кореспонденції канцелярії суду від 01.03.2017, оригінал вищевказаного судового наказу 01.03.2017 направлений на адресу ДП НАЕК Енергоатом в особі ВСП ЗАЕС та станом на 21.04.2025 до суду не повертався.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.04.2025 № 908/41/17 задоволено заяву Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі № 908/41/17. Замінено сторону позивача (стягувача) по справі № 908/41/17 з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого структурного підрозділу Запорізька атомна електрична станція(71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133, , п/р № НОМЕР_1 в ПАТ АБ Укргазбанк, МФО 320478) на його правонаступника - Акціонерне товариство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032; ) в особі філії Відокремлений підрозділ Запорізька атомна електрична станція (вул. Промислова, буд. 133, м. Енергодар, Запорізька область, 71504; ).

Як вбачається з доданого заявником листа № 6232/26-35 від 07.02.2025, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) повідомило позивача/стягувача, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 62472288, яке було відкрито 06.07.2020 з примусового виконання наказу № 908/41/17, виданого 28.02.2017 Господарським судом Запорізької області про стягнення з ФОП Бахаєва Руслана Васильовича на користь ДП НАЕК «Енергоатом» ВП «ЗАЕС» заборгованості за договором на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії № 25Т-13 від 25.10.2013 у розмірі 542,70 грн, пеню в розмірі 97,68 грн, штрафу у розмірі 37,98 грн, інфляційних втрат 255,43 грн, 3% річних в розмірі 32,48 грн, судового збору у розмірі 1 353,64 грн. Всього до сплати підлягає 2 319,91 грн.

У межах вказаного виконавчого провадження, державним виконавцем здійснювалися певні дії з метою повного та фактичного виконання виконавчого документа, у результаті чого 28.09.2021 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону.

Особливості видачі дубліката виконавчого документа визначені у підпункті 19.4 пункту 19 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до зазначеної норми процесуального кодексу, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Аналізуючи вищевказану норму суд зазначає, що процедура видачі дубліката виконавчого документа в порядку господарського процесу передбачає необхідність дотримання двох складових, а саме: звернення до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, та справляння за видачу дубліката виконавчого документа судового збору у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

До заяви додані докази сплати судового збору в розмірі 90,84 грн.

Судом перевірено зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, про що свідчить виписка від 18.04.2025.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Частиною 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до підпункту 19.4 пункту 1 Розділу XI Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець, звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат виконавчого документа - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Від оригіналу зазначений документ відрізняється лише спеціальною позначкою "Дублікат".

Аналіз змісту підпункту 19.4 пункту 1 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України свідчить, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, вилучення у виконавця або стягувача, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду з заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Господарський процесуальний кодекс України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Водночас обов`язковою умовою для видачі дубліката наказу є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 26 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до п. 3 р. III Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа.

Згідно з ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, строк пред`явлення наказу від 28.02.2017 № 908/41/17 до виконання державному виконавцю до 21.02.2020.

Виконавче провадження № 62472288 з примусового виконання наказу від 28.02.2017 № 908/41/17 було відкрито 06.07.2020, тобто після закінчення встановленого строку для пред`явлення наказу до виконання.

28.09.2021 винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого документа від 28.02.2017 № 908/41/17.

З огляду на викладене суд констатує, що станом на 21.04.2025 строк пред`явлення вищевказаного наказу до виконання закінчився ще 21.02.2020.

Заявником не надано суду пояснень щодо переривання строків для пред`явлення наказу до виконання. Лише 06.07.2020 відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу від 28.02.2017 № 908/41/17, тобто після завершення трирічного строку для пред`явлення його до виконання.

Доказів переривання (зупинення) стоків його пред`явлення до 21.02.2020 заявником також не надано.

Крім цього, заявником не надано доказів розгляду судом відповідного клопотання заявника про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання наказу від 28.02.2017 № 908/41/17.

Посилання заявника на продовження дії воєнного стану в Україні, та як наслідок автоматичне продовження строків для пред`явлення наказу до примусового виконання на період таких дій судом до уваги не приймаються, оскільки строк пред`явлення вищевказаного наказу до виконання закінчився ще 21.02.2020.

Статтею 14 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2).

З огляду на вкладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви АТ НАЕК Енергоатом про видачу дублікату наказу Господарського суду Запорізької області від 28.02.2017 № 908/41/17.

Керуючись пунктом 19.4 Перехідних положень Розділу XI Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України та ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом про видачу дублікату наказу по справі № 908/41/17 відмовити.

Відповідно до ст.235 ГПК України, ухвала суду набрала законної сили 21.04.2025 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя К.В. Проскуряков