УХВАЛА

м. Київ

16.04.2025Справа № 910/4726/25

Суддя господарського суду міста Києва Ломака В.С., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 5»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаремонтне підприємство «Урарп»

про стягнення 87 584,16 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рада 5» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаремонтне підприємство «Урарп» (далі - відповідач) про стягнення 87 584,16 грн., з яких: 76 663,05 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.06.2024 по 31.03.2025 року, 7 331,49 грн. інфляційні втрати, 1 619,38 грн. 3 % річних та 1 970,24 грн. пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що відповідач, як власник квартири № 87 у будинку 13 по вулиці Старонаводницькій у місті Києві, не виконав своїх зобов`язань за Договором № УЖ/Р5-1/08/02/21 про надання житлово-комунальних послуг від 08.02.2021 (далі - Договір), у зв`язку з чим за відповідачем виник борг у розмірі 76 663,05 грн. із відшкодування комунальних витрат за період з 01.06.2024 року по 31.03.2025 року.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням Договору, позивачем нараховані до стягнення з відповідача компенсаційні виплати та штрафні санкції.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального України.

При цьому, якщо подана позовна заява не відповідає таким вимогам, приписами частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

У даному випадку, подана позовна заява не відповідає окремим положенням статті 162 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з посиланням на положення статті 174 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи таке.

Пунктом 3 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

З наданого позивачем розрахунку 1 619,38 грн. 3 % річних за період з 22.08.2024 року по 04.04.2025 року вбачається, що позивач здійснив таке нарахування на суму боргу 76 663,05 грн. При цьому, пеню у сумі 1 970,24 грн. позивач також нарахував з 22.07.2024 року по 04.04.2025 на суму 76 663,05 грн.

Проте, відповідно до наданого позивачем розрахунку сума основного боргу станом на 21.07.2024 року складала 1 617,30 грн., тоді як станом на 21.08.2024 року - 8 713,96 грн.

Слід зауважити, що згідно з розрахунком позивача сума заборгованості склала 76 663,06 грн. тільки у березні 2025 року.

Позивач не вказав жодних обґрунтувань методології здійсненого ним розрахунку 3 % річних та пені на загальну суму боргу 76 663,06 грн. за періоди, коли вказана сума боргу не виникла, у зв`язку з чим суд не може вважати наданий позивачем розрахунок обґрунтованим.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 162, 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Беручи до уваги вищевикладене, оскільки подана позовна заява не відповідає вимогам статті 162 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 162, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду обґрунтованого розрахунку 3 % річних та пені.

4. Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із позовною заявою (частина 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

5. Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню.

6. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається https://ki.arbitr.gov.ua/.

Суддя В.С. Ломака