ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/121/25

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Соловей Л.А.

за участю секретаря судового засідання: Васильєвої Т.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: Сичов Д.В., довіреність №10/207 від 04.02.2025;

від відповідача: не з`явився;

з перервою в судовому засіданні з 24.03.2025 до 07.04.2025, відповідно до ч.2 ст.216 ГПК України,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Комунального підприємства "Житомирводоканал" Житомирської міської ради (м.Житомир)

до Фізичної особи-підприємця Кудряшової Анастасії Євгенівни (м.Житомир)

про стягнення 24861,54грн.

Комунальне підприємство "Житомирводоканал" Житомирської міської ради звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Кудряшової Анастасії Євгенівни 24861,54грн заборгованості за договором №2221 від 19.11.2015 про відпуск води з комунального водопроводу та приймання стічних вод в комунальну каналізацію та типовими договорами №2221 від 24.04.2023 та від 01.01.2024 з власником (користувачем) будівлі (приміщення в будівлі) про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем у період з січня 2022 року по березень 2024 року зобов`язань за договорами в частині оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Ухвалою суду від 31.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 03.03.2025.

У відзиві на позовну заяву від відповідач не погодився із заявленими позовними вимогами та вказав, що на підтвердження існуючої заборгованості у розмірі 24 861,54грн позивачем надано лише рахунок-фактуру №2221/251587 від 20.12.2024, однак документів на підставі яких дана заборгованість була утворена не надано. Також зазначив, що ставить під сумнів факт укладення договору №2221 від 19.11.2015, оскільки підпис споживача у вказаному договорі відрізняється від підписів на інших договорах та документах (а.с.57-59).

Ухвалою суду від 03.03.2025 відкладено розгляд справи по суті на 24.03.2025.

06.03.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач вказав, що протягом 2021 року об`єктом водоспоживання згідно з актами здачі-приймання за 2021 рік було використано 933м.куб води, тобто перевищення затвердженого ліміту склало 477м.куб. Перевищення встановленого річного водоспоживання було виставлено відповідачу у січні місяці 2022 року. Враховуючи, що перевищення встановленого ліміту було виставлено за послуги, що надавались у 2021 році, розрахунок вартості проводився згідно тарифу на послуги з централізованого водопостачання, що діяв протягом 2021 року. Щодо отримання платіжних документів позивач відзначив, що відповідач зареєстрований у особистому кабінеті абонента для підприємств та організацій, через який щомісяця здійснює передачу показників лічильників, згідно яких формуються рахунки-фактури на оплату спожитих послуг, які підписуються електронно-цифровим підписом. Таким чином у відповідача є можливість самостійно переглянути та роздрукувати рахунки-фактури, починаючи з січня 2023 року. Також зауважив, що відповідач здійснював оплату послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, що підтверджується як актами здачі-приймання наданих послуг, так і платіжними документами, які були долучені відповідачем до відзиву. Відтак відсутні підстави ставити під сумнів факт укладення договору №2221 від 19.11.2015 (а.с.83-84).

У запереченні на відповідь на відзив від 13.03.2025 відповідач вказує, що акти здачі-приймання послуг за період з січня 2021 по грудень 2021 року не містять окремого пункту з інформацією про об`єм понадлімітного водокористування. Щодо розрахункових документів зазначає, що рахунок на оплату комунальних послуг має обов`язково містити, зокрема, розрахунковий період для комунальних послуг. Рахунок-фактура №2221/158842 від 24.01.2022 та №2221/251587 від 20.12.2024 не містить повної деталізації та інформації про період утворення заборгованості (а.с.108-109).

У судовому засіданні 24.03.2025 оголошено перерву до 07.04.2025, відповідно до ч.2 ст.216 ГПК України.

07.04.2025 від позивача надійшло додаткове пояснення у справі (а.с.130).

Представник позивача у судовому засіданні 07.04.2025 позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

19.11.2015 між КП "Житомирводоканал" Житомирської міської ради (виконавець/позивач) та ФОП Кудряшовою (Суходольською) Анастасією Євгеніївною (споживач/відповідач) укладено договір №2221 про відпуск води з комунального водопроводу та приймання стічних вод в комунальну каналізацію, відповідно до якого виконавець зобов`язався постачати споживачу воду із комунального водопроводу і приймати від нього стоки у комунальну каналізаційну систему міста Житомира (а.с.6-7).

Згідно з п.п. 2.2, 2.3. договору споживач зобов`язався додержуватися встановленого порядку обліку води, виконувати у встановлені терміни усі вказівки, рекомендації та приписи виконавця. При виконанні даного договору сторони зобов`язані керуватися діючими "Правилами користування системи центрального комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України", "Правилами приймання стічних вод підприємств, організацій в господарсько-побутову систему каналізації м.Житомира" та чинного законодавства.

Відповідно до п.п. 4.1.1. договору виконавець зобов`язався забезпечити водою споживача для господарсько-побутових потреб в обсязі 456 куб. м. на рік та 38 куб. м. на місяць.

За п. 7.1. договору розрахунок за воду і прийняті стоки проводиться, згідно з показаннями засобів обліку за розрахунком, відповідно до затверджених Національною комісією з регулювання ринку електроенергії і комунальних послуг тарифів. У разі зміни тарифів, діючих на час укладання цього договору, оплата споживачем наданих послуг здійснюється за новими тарифами без зміни інших умов договору.

Оплата за перевищення затвердженого ліміту водопостачання та водовідведення проводиться у п`ятикратному розмірі (п.7.5. договору).

Пунктом 7.10. договору сторони передбачили, що платіжні документи за відпущену воду і прийняті стічні води, в тому числі поверхневі стічні води, а також підвищений тариф за скидання понаднормативних забруднень, підлягають сплаті на протязі п`яти робочих днів з дня їх вручення.

24.04.2023 та 01.01.2024 між позивачем та відповідачем укладено типовий договір №2221 з власником (користувачем) будівлі (приміщенні у будівлі) про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (а.с.8-17), за умовами яких виконавець зобов`язався надавати споживачу послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення відповідної якості, а споживач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, в строки і на умовах, визначених цим договором (п.1 договорів від 24.03.2023, від 01.01.2024).

Відповідно до п.4 договорів від 24.03.2023, від 01.01.2024, виконавець забезпечує постачання послуг безперервно з гарантованим рівнем безпеки і зазначенням тиску та в розмірі встановленого ліміту (ліміт водоспоживання), що встановлюється на підставі технічних умов на приєднання до мереж водопостачання та водовідведення або нормативного розрахунку водопостачання та водовідведення.

Згідно з п.п.26 п. 28 договорів від 24.03.2023, від 01.01.2024, споживач зобов`язаний оплачувати надані послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором.

На виконання умов договорів у період з січня 2022 по березень 2024 року позивач надав відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення на загальну суму 151 870,35грн, що підтверджується актами здачі-приймання наданих послуг (централізоване водопостачання та водовідведення):

- за січень 2022 року №2221 від 24.01.2022 на суму 29 067,32грн, з яких: 2 805,61грн послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за січень 2022 та 26 261,71грн плата за перевищення у 2021 році встановленого місячного ліміту у 4 кратному розмірі;

- за лютий 2022 року №2221 від 23.02.2022 на суму 3 372,97грн за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення;

- за березень 2022 року №2221 від 25.03.2022 на суму 1 508,42грн за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення;

- за квітень 2022 року №2221 від 27.04.2022 на суму 1 597,56грн за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення;

- за травень 2022 року №2221 від 30.05.2022 на суму 3 604,21грн за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення;

- за червень 2022 року №2221 від 21.06.2022 на суму 2 479,06грн за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення;

- за липень 2022 року №2221 від 19.07.2022 на суму 2 822,51грн за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення;

- за серпень 2022 року №2221 від 22.08.2022 на суму 4 299,24грн за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення;

- за вересень 2022 року №2221 від 23.09.2022 на суму 4 159,55грн за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення;

- за жовтень 2022 року №2221 від 25.10.2022 на суму 4 328,17грн за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення;

- за листопад 2022 року №2221 від 24.11.2022 на суму 3 830,96грн за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення;

- за грудень 2022 року №2221 від 12.12.2022 на суму 3 405,55грн за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення;

- за січень 2023 року №2221 від 20.01.2023 на суму 3 586,63грн за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення;

- за лютий 2023 року №2221 від 23.02.2023 на суму 3 762,90грн за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення;

- за березень 2023 року №2221 від 31.03.2023 на суму 4 091,70грн за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення;

- за квітень 2023року №2221 від 27.04.2023 на суму 4 258,27грн за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення;

- за травень 2023 року №47201 від 22.05.2023 на суму 5 083,78грн за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення;

- за червень 2023 року №49593 від 22.06.2023 на суму 4 917,60грн за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення;

- за липень 2023 року №2221 від 25.07.2023 на суму 7 076,87грн за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення;

- за серпень 2023 року №53728 від 25.08.2023 на суму 5 791,13грн за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення;

- за вересень 2023року №55605 від 25.09.2023 на суму 9 089,66грн за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення;

- за жовтень 2023року №57429 від 23.10.2023 на суму 6 149,63грн за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення;

- за листопад 2023 року №59779 від 24.11.2023 на суму 6 420,72грн за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення;

- за грудень 2023 року №61998 від 22.12.2023 на суму 6 361,62грн за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення;

- за січень 2024 року №63382 від 19.01.2024 на суму 9 219,83грн за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення;

- за лютий 2024 року №66157 від 23.02.2024 на суму 6 197,42грн за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення;

- за березень 2024року №68092 від 20.03.2024 на суму 5 387,24грн за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (а.с.20-33).

Погоджуючись з обсягами використаних послуг відповідач підписав акти здачі-приймання робіт. Жодних зауважень, скарг, претензій на адресу позивача не надходило, що свідчить про те, що відповідачем повністю погоджено кількість та вартість отриманих ним послуг.

24.04.2023 між КП "Житомирводоканал" Житомирської міської ради (кредитор) та ФОП Кудряшовою А.Є. (боржник) було укладено договір №1 про реструктуризацію заборгованості за спожиті послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (а.с.18-19).

Пунктом 1 договору визначено, що кредитор і боржник домовилися про реструктуризацію кредиторської заборгованості за спожиті послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (перевищення затвердженого ліміту водопостачання та водовідведення), що виникла у боржника перед кредитором станом на 01.04.2023 згідно з договором №2221 від 19.11.2015 шляхом розстрочення на 6 календарних місяців без відстрочення її погашення.

Сума заборгованості, що підлягає реструктуризації відповідно до п.1 договору становить 26 459,14грн (п.2 договору №1).

Відповідно до п.3 договору, боржник зобов`язується виплатити у повному обсязі заборгованість, зазначену у п.2 договору шляхом перерахування щомісяця коштів з поточного рахунку боржника на рахунок кредитора рівними частинами, відповідно до графіка погашення заборгованості згідно з додатком №1, який є його невід`ємною частиною, але не пізніше останнього числа відповідного місяця.

Незважаючи на належне оформлення документів, відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача, оплата за отримані послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення здійснена відповідачем не в повному обсязі.

З наявних у матеріалах справи платіжних документів вбачається, що за період з січня 2022 по березень 2024 року відповідачем було сплачено 127 008,81грн (а.с.62-70, 132).

Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договорами №2221 від 19.11.2015 про відпуск води з комунального водопроводу та приймання стічних вод в комунальну каналізацію, типовими договорами №2221 від 24.04.2023, від 01.01.2024 з власником (користувачем) будівлі (приміщення в будівлі) про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення з оплати за отримані послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та договором №1 про реструктуризацію заборгованості за спожиті послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за останнім утворилась заборгованість у розмірі 24 861,54грн (151 870,35грн - 127 008,81грн).

З метою захисту своїх прав та інтересів позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Укладені між позивачем та відповідачем правочини №2221 від 19.11.2015, від 24.04.2023 та від 01.01.2024 за своєю правовою природою є договорами про надання послуг.

Як зазначає позивач, заявлена до стягнення сума боргу у розмірі 24 861,54грн фактично утворилась за перевищення відповідачем у 2021 році встановленого договором №2221 від 19.11.2015 річного ліміту водопостачання та водовідведення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що п.4.1.1. договору №2221 від 19.11.2015 був встановлений річний ліміт водоспоживання - 456 м.куб.

Відповідно до виставлених у 2021 році рахунків на оплату, відповідачем з січня 2021 року по грудень 2021 року фактично було спожито 933 м.куб. води (а.с.118-127), а саме:

- у січні 2021 року спожито 104 м.куб води (рахунок-фактура №2221/129498 від 22.01.2021);

- у лютому 2021 року спожито 71 м.куб води (рахунок-фактура №2221/131599 від 18.02.2021);

- у березні 2021 року спожито 70 м.куб. води (рахунок-фактура №2221/134440 від 22.03.2021);

у квітні 2021 року спожито 53 м.куб. води (рахунок-фактура №2221/136553 від 20.04.2021);

у травні 2021 року спожито 73 м.куб. води (рахунок-фактура №2221/139513 від 25.05.2021);

- у червні 2021 року спожито 41 м.куб. води (рахунок-фактура №2221/141586 від 22.06.2021);

- у липні 2021 року спожито 59 м.куб. води (рахунок-фактура №2221/142780 від 07.07.2021);

у серпні 2021 року спожито 125 м.куб. води (рахунок-фактура №2221/146089 від 18.08.2021);

- у вересні 2021 року спожито 90 м.куб. води (рахунок-фактура №2221/146089 від 21.09.2021);

- у жовтні 2021 року спожито 86 м.куб. води (рахунок-фактура №2221/151340 від 22.10.2021);

- у листопаді 2021 року спожито 82 м.куб. води (рахунок-фактура №2221/154285 від 24.11.2021);

- у грудні 2021 року спожито 79 м.куб. води (рахунок-фактура №2221/1156978 від 23.12.2021).

Таким чином, перевищення затвердженого ліміту водопостачання та водовідведення склало 477 м.куб ( 933 м.куб. - 456 м.куб.).

Аргументи відповідача, що позивачем не роз`яснено на підставі яких показників було нараховано 477 м.куб. за перевищення затвердженого ліміту водопостачання та водовідведення спростовуються вищевстановленими обставинами у справі.

Пунктом 7.5. договору №2221 від 19.11.2015 передбачено, що плата за перевищення затвердженого ліміту водопостачання та водовідведення проводиться у п`ятикратному розмірі.

Матеріали справи свідчать, що відповідач у 2021 році сплачував нарахування з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (в однократному розмірі нарахувань), чим підтверджував обсяги спожитого водопостачання та водовідведення.

У січні 2022 року між позивачем та відповідачем підписано без зауважень акт №2221 здачі приймання-наданих послуг від 24.01.2022, в тому числі на оплату додаткових послуг за перевищення затвердженого ліміту водопостачання та водовідведення в обсязі 477 м.куб. на суму 21 884,76грн без ПДВ.

Отже, прийняття відповідачем наданих позивачем послуг з водопостачання та водовідведення є підставою виникнення у відповідача зобов`язання оплатити вказані послуги відповідно до умов договору та чинного законодавства.

Крім того, 24.04.2023 між сторонами укладено договір №1 про реструктуризацію заборгованості за спожиті послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, підписавши який відповідач визнав перевищення затвердженого ліміту водопостачання та водовідведення на суму 26 459,14грн та зобов`язався оплатити борг протягом 6 календарних місяців без відстрочення її погашення.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Укладаючи договори, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов`язання щодо їх виконання, однак відповідач, покладений на нього обов`язок щодо оплати наданих послуг у встановлені строки, не виконав, факт порушення відповідачем умов, визначених договором, є доведеним.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18) зроблено висновок про те, що добросовісність (п. 6 ст. 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) ґрунтується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Цей висновок був застосований у постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №461/9578/15-ц та у постанові Верховного Суду від 28.09.2021 у справі №918/1045/20.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача, що рахунок-фактура №2221/158842 від 24.01.2022 та №2221/251587 від 20.12.2024 не містить повної деталізації та інформації про період утворення заборгованості, оскільки обов`язок відповідача оплатити вартість додаткових послуг за перевищення затвердженого ліміту водоспоживання не залежить від даних вказаних у рахунку на їх оплату.

Заперечення відповідача стосовно того, що підпис на договорі №2221 від 19.11.2015 відрізняється від підписів на інших договорах та ставить під сумнів факт укладення вищевказаного договору суд вважає безпідставними, оскільки у актах здачі-приймання наданих послуг за період з січня 2022 по березень 2023 року, які підписані відповідачем без зауважень, підставою для оплати вказано саме договір №2221 від 19.11.2015.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідачем не виконані належним чином зобов`язання, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 24 861,54грн.

Згідно з статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводам, наведених відповідачем, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо порушення споживачем строків оплати послуг.

Відповідно до ст.ст.13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В ст.76 ГПК України вказано, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

У ч.1 ст.79 ГПК України зазначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідач не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені.

Зважаючи на викладене, за результатами дослідження та оцінки зібраних у справі доказів та обставин у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 24861,54грн, підтверджені належними і допустимими доказами, в свою чергу відповідачем не спростовані, а відтак підлягають до задоволення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кудряшової Анастасії Євгенівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Житомирводоканал" Житомирської міської ради (вул.Чуднівська, буд.120; м.Житомир, Житомирська область, 10005, )

- 24 861,54грн боргу;

- 3 028,00грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 17.04.25

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати:

1- у справу;

2- позивачу та представнику позивача через "Електронний суд";

3- відповідачу через "Електронний суд".