УХВАЛА

16 квітня 2025 року

м. Київ

cправа № 911/654/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицька Н. О. - головуючий, Краснов Є. В., Могил С. К.,

розглянувши клопотання Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

про зупинення виконання оскаржуваних додаткового рішення Господарського суду Київської області від 20.11.2024 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Авіа Солюшнз»

до 1) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях,

2) Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

про визнання права на звільнення від орендної плати за користування нерухомим майном за договором оренди, зобов`язання провести перерахунок нарахованої орендної плати за користування нерухомим майном за договором оренди, зобов`язання провести зарахування (залік) надміру сплаченої орендної плати за користування нерухомим майном за договором оренди

та за зустрічним позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Авіа Солюшнз»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача (за зустрічним позовом), - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях,

про стягнення 9 077 232,49 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.04.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 20.11.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 (повний текст складено 13.03.2025) у справі № 911/654/21.

У поданій скарзі викладено клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, обґрунтоване тим, що їх виконання до вирішення спору в касаційній інстанції може істотно ускладнити та унеможливити ефективний захист порушених прав Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» у разі задоволення касаційної скарги, негативно вплине на фінансовий стан останнього як суб`єкта цивільної авіації, якого з початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України позбавлено можливості здійснювати свою основну господарську діяльність та отримувати від неї прибуток, проте заявник має фінансові зобов`язання перед своїми контрагентами та працівникам.

Розглянувши клопотання про зупинення виконання оскаржуваних рішень, суд відмовляє в його задоволенні, зважаючи на таке.

Положення статті 332 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) надають суду касаційної інстанції право зупинити виконання (дію) оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Водночас, застосування відповідних повноважень має бути обґрунтованим, а підстави - вагомими, оскільки у такому випадку інша сторона у справі (учасники справи), на користь якої постановлено рішення, буде обмежена у праві на задоволення своїх вимог.

Заява (клопотання) про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані.

Заява про зупинення виконання судових рішень повинна містити не лише посилання на правові норми, що надають суду можливість здійснити таку процесуальну дію, а й бути обґрунтованою посиланням на конкретні обставини (утруднення повторного розгляду справи, перешкоди у здійсненні повороту виконання, запобігання порушенню прав осіб, які брали/не брали участі у розгляді справи, але рішенням суду вирішено питання про їх права та обов`язки) та наявністю доказів в підтвердження таких обставин (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 28.10.2019 у справі № 904/94/19).

Заява (клопотання) про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованою, містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені належними доказами.

Однак викладене скаржником клопотання вказаним критеріям не відповідає, оскільки доводи заявника щодо запобігання наслідків, що будуть завдані внаслідок виконання судового рішення є необґрунтованими та не підтверджені жодними доказами, які суд міг би оцінити.

Суд, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.

Суд має право зупинити виконання судових рішень, зокрема, якщо кінцеве рішення невідворотне та його негайне виконання може завдати значної шкоди. При цьому сторона, проти якої ухвалено судове рішення у справі, має обґрунтувати свою заяву належним чином і навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень або зупинення їх дії у разі, якщо вони будуть скасовані.

Разом з тим в ухвалі про зупинення виконання судового рішення суд не вправі обґрунтовувати своє рішення припущеннями, суд має навести підстави для такого зупинення.

Саме по собі твердження скаржника, що судові рішення прийнятті з порушенням не свідчать про автоматичну необхідність їх зупинення. Право на оскарження само по собі не є причиною зупинення виконання судового рішення.

Касаційний суд не може ставити під сумнів законність судових рішень судів попередніх інстанцій тільки через те, що такі судові рішення оскаржено і скаржник вважає їх незаконними.

Статтею 7 ГПК України передбачено, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Відповідно до частини першої статті 46 цього Кодексу сторони користуються рівними процесуальними правами.

На підставі вищевказаного колегія суддів дійшла висновку, що надання стороні будь-яких переваг, призведе до порушення однієї з основних засад господарського судочинства - рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Керуючись статтями 234, 235, 332 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Державному підприємству «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» у задоволенні клопотання про зупинення виконання додаткового рішення Господарського суду Київської області від 20.11.2024 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 у справі № 911/654/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді Є. В. Краснов

С. К. Могил