ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2025м. ДніпроСправа № 904/473/25

За позовом Акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК"

до Дорошенко Дарини Андріївни

про стягнення боргу за кредитним договором

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідачки 80 000,00 грн. за кредитом (тіло), включаючи прострочену заборгованість за кредитом - 20 000,00 грн., строкову заборгованість за кредитом - 60 000,00 грн. та 10 640,00 грн. простроченої заборгованості за комісією, мотивуючи неналежним виконанням Відповідачкою Кредитного Договору "Кредит "всеБІЗНЕС" № 62 від 28.11.2023 та витрати зі сплати судового збору.

Позивачем в якості Відповідачки визначено фізичну особу Дорошенко Дарину Андріївну.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається , що Дорошенко Д.А. припинила підприємницьку діяльність 16.07.2024.

Господарський суд зробив запит до Єдиного державного демографічного реєстру та отримав відповідь № 1099873 від 06.02.2025, за якою, за параметрами запиту ідентифікаційного номеру , знайдено фізичну особу Дорошенко Дарину Андріївну, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачка про розгляд справи повідомлялася належно на адресу вказану у позові та Єдиному державному демографічному реєстрі, хоча на адресу суду повернулося поштове відправлення № 943 з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Пунктом 5 ч.6 ст. 242 ГПК України визначено, що день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази (ч.1 ст. 232 ГПК України).

В ході розгляду даної справи Господарським судом Дніпропетровської області, відповідно до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Справа, згідно зі ст. 165 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

Всупереч пропозицій суду, викладених в ухвалі від 10.02.2025, Відповідачка відзив на позовну заву не надала, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2023 ПАТ "Перший міжнародний Український банк" (Банк) з ФОП Дорошенко Дариною Андріївною (Позичальник) уклали Кредитний Договір № 62 (далі Договір), за ст.1 якого Банк надає Позичальнику кредит у розмірі 120 000 грн., а Позичальник зобов`язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені договором та Типовими умовами.

Згідно з п.1.1.3 ст. 1 Договору строк кредитування до 28.11.2025 включно.

Комісійна винагорода за надання кредиту 1% (п.1.1.4.1 ст. 1 Договору).

Комісійна винагорода за обслуговування кредиту 1,9% за один місяць користування кредитом (п. 1.1.4.2 ст. 1 Договору).

Процентна ставка за користування кредитом 0,00001% річних (п.1.1.4.3 ст. 1 Договору).

Процентна ставка на прострочену суму кредиту 0,00001% річних (п.1.1.4.4 ст. 1 Договору).

Згідно з п. 1.4 ст. 1 Договору Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити плату за кредит в розмірах та строки, зазначені в Графіку платежів.

Повернення кредиту, сплата плати за кредит та інших боргових зобов`язань здійснюється Позичальником шляхом безготівкових перерахувань грошових коштів на користь банку на рахунок для погашення боргових зобов`язань (п.1.5. ст. 1 Договору).

Цей Договір складається з даного документа та Типових умов. З моменту укладення Договору Типові умови стають його невід`ємною частиною. Банк має право в будь-який час вносити зміни до Типових умов, повідомляючи про це Позичальника як передбачено Типовими умовами. Підписанням Договору Позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з Договором та Типовими умовами, умови Договору та Типових умов Позичальнику відомі та зрозумілі. Укладаючи Договір, Позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно Позичальника, рівно як і Банк бере на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно Банку (п.5.1 ст. 5 Договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання Банком та Позичальником шляхом накладення КЕП/УЕП Позичальника та КЕП Уповноваженого представника Банку та діє до моменту виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань згідно Договору в повному обсязі (п.5.4 Договору).

На виконання умов Договору Позивач перерахував Відповідачці кредитні кошти, що підтверджується платіжною інструкцією № TR.73836823.120944.29514 від 28.11.2023 на суму 118 800,00 грн. та № TR.73836823.120943.29514 від 28.11.2023 на суму 1200,00 грн. (оплата комісії за рахунок кредитних коштів за договором №62 від 28.11.2023).

Відповідно до графіку погашення заборгованості, Відповідачка мала гасити борг у період з 28.12.2023 по 28.11.2025.

За даними Позивача, Відповідачка з 28.08.2024 по 17.12.2024 не виконувала умови Договору, не дотримувалася графіку погашення заборгованості, у зв`язку з чим за нею обліковується борг 90 640,00 грн., який складається з:

- 80 000,00 грн. - боргу за сумою кредиту (тіло), який складається з 60 000,00 грн. строкова заборгованість за сумою кредиту, 20 000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту.

- 10 640,00 грн. прострочена заборгованість за комісією.

Позивач направив ФОП Дорошенко Дарині Андріївні вимогу від 05.11.2024 вих. №5536 про погашення простроченої заборгованості за Кредитним договором №62 від 28.11.2023. Відповідно до даних сайту АТ "Укрпошта" дана вимога повернута відправникові "за закінченням встановленого терміну зберігання".

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору в даній справі.

Предметом доказування у даній справі є обставини надання кредиту, наявність прострочення, обґрунтованість стягуваних сум.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідачка не надала суду доказів відсутності боргу, виконання договірних зобов`язань, контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростовувала.

Перевіривши надані докази, суд приймає позицію Позивача.

Так, 28.11.2023 ПАТ "Перший міжнародний Український банк" (Банк) з ФОП Дорошенко Дарина Андріївна (Позичальник) уклали Кредитний Договір № 62 (далі Договір), за ст.1 якого Банк надає Позичальнику кредит у розмірі 120 000 грн., а Позичальник зобов`язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені договором та Типовими умовами, але не пізніше 28.11.2025.

За твердженням Позивача, не спростованим Відповідачкою, остання частково виконала договірні зобов`язання, однак з 28.08.2024 Відповідачка не виконувала умови Договору, не дотримувалася графіку погашення заборгованості. У зв`язку з порушенням Відповідачкою зобов`язань за Договором, за нею обліковується борг 90 640,00 грн., який складається з:

- 80 000,00 грн. - боргу за кредитом (тіло), який складається з 60 000,00 грн. строкова заборгованість за кредитом, 20 000,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом.

- 10 640,00 грн. прострочена заборгованість за комісією.

Дослідивши надані до матеріалів справи докази (Кредитний договір, платіжні інструкції, банківська виписка, розрахунок заборгованості за кредитом), беручи до уваги відсутність заперечень Відповідачки, суд визнає обґрунтованою та підтвердженою матеріалами справи вимогу про стягнення 60 000,00 грн. строкової заборгованості за кредитом, 20 000,00 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 10 640,00 грн. простроченої заборгованості за комісією.

Оцінивши правильність визначення Позивачем юрисдикції спору та звернення до господарського суду з відповідним позовом до фізичної особи Дорошенко Д.А., суд враховує суб`єктний склад та зміст правовідносин сторін те, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання Відповідачкою кредитного договору, який укладався свого часу Відповідачкою - як фізичною особою-підприємцем під час проведення нею підприємницької діяльності, а оскільки у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою її зобов`язання щодо належного виконання укладеного договору, зокрема в частині повернення кредиту та сплати відсотків, не припиняються, суд дійшов висновку, що Позивач правильно визначив належність цього спору до господарської юрисдикції.

Зазначений висновок також відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 13.02.2019 у справі №910/8729/18, від 25.06.2019 у справі №904/1083/18, від 09.10.2019 у справі №127/23144/18.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що до стягнення з Відповідачки належить 60 000,00 грн. строкової заборгованості за кредитом, 20 000,00 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 10 640,00 грн. простроченої заборгованості за комісією.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати у справі слід покласти на Відповідачку.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Дорошенко Дарини Андріївни ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, код 14282829) 60 000,00 грн. строкової заборгованості за сумою кредиту, 20 000,00 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту, 10 640,00 грн. боргу за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 2 422,40 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України.

Суддя С.Г. Юзіков