РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.03.2025Справа № 910/888/24

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Лобок К.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗЕНЕРГОПОСТАЧ" (ТОВ "ГАЗЕНЕРГОПОСТАЧ") (65000, Одеська обл., місто Одеса, пр.Глушка академіка, будинок 29)

до Компанії "ARK Trade Limited Liability Partnership" (101 ROSE STREET, SOUTH LANE, UNITED KINGDOM, Scotland, EDINBURGH, EH2 3JG)

про стягнення 44 924 440,00 грн.

Представники учасники справи:

Від позивача: Ігнатьєв О.Р.;

Від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЗЕНЕРГОПОСТАЧ" (ТОВ "ГАЗЕНЕРГОПОСТАЧ") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Компанії ARK Trade Limited Liability Partnership про стягнення грошових коштів в розмірі 44 924 440,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.202 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; зобов`язано позивача надати до суду належним чином (нотаріально) засвідчені переклади на англійську мову ухвали Господарського суду міста Києва від 30.01.2024 року про відкриття провадження у справі №910/888/24 у трьох примірниках та позовну заяву з додатками в трьох примірниках, в термін до 13.02.2024; зупинено провадження у справі №910/888/24, у зв`язку зі зверненням з судовим дорученням про надання правової допомоги (вручення документів) до Центрального органу запитуваної Держави - Royal Courts of Justice, 04.08.2024. Підготовче засідання призначено на 05.08.2024.

28.02.2024 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення перекладів документів.

25.06.2024 через відділ діловодства суду від Royal Courts of Justice надійшло клопотання про повернення прохання про вручення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2024 підготовче засідання призначено на 30.09.2024.

03.09.2024 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення перекладів документів.

Представник позивача та представник відповідача у підготовче засідання 30.09.2024 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2024 підготовче засідання відкладено на 11.11.2024.

08.10.2024 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення перекладів документів.

Представник позивача та представник відповідача у підготовче засідання 11.11.2024 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2024 підготовче засідання відкладено на 16.12.2024.

18.11.2024 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення перекладів документів.

13.12.2024 через відділ діловодства суду від Royal Courts of Justice надійшло клопотання про повернення прохання про вручення.

Представник відповідача у підготовче засідання 16.12.2024 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2024 підготовче засідання відкладено на 17.02.2025.

24.12.2024 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення перекладів документів.

06.01.2025 через відділ діловодства суду від Royal Courts of Justice надійшло клопотання про повернення прохання про вручення.

06.01.2025 через відділ діловодства суду від Royal Courts of Justice надійшло клопотання про повернення прохання про вручення.

06.02.2025 через відділ діловодства суду від Royal Courts of Justice надійшло клопотання про повернення прохання про вручення.

Представники позивача та відповідача у підготовче засідання 17.02.2024 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті до 31.03.2025, зобов`язано позивача в строк до 27.02.2025 надати суду переклад на англійську мову, з нотаріальним засвідченням його вірності, ухвали про закриття підготовче провадження та призначення справу до судового розгляду по суті від 17.02.2025 у справі №910/888/24 в одному примірнику.

Представник відповідача 31.03.2025 у судове засідання не з`явився, про причини нявки суд не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на наведене та керуючись вказаними приписами господарського процесуального закону, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Представник позивача 31.03.2025 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Судом, враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Після судових дебатів суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, оголошення перерви у судовому засіданні та час проголошення рішення в судовому засіданні 31.03.2025.

У судовому засіданні 31.03.2025 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення суду буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи, на які учасники справи посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши в судовому засіданні докази, якими учасники справи обґрунтовували відповідні обставини, суд

ВСТАНОВИВ:

03.02.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЗЕНЕРГОПОСТАЧ" та Компанією "ARK Trade Limited Liability Partnership" укладено Рамковий договір про поставку та прийом природного газу, за умовами якого Предмет Договору: Якщо інше не зазначене у Додатковій Угоді про Внесення Змін, цей Рамковий Договір (включаючи Додатки до нього та додаткову угоду про внесення змін (надалі - "Додаткова Угода про Внесення Змін") регулює всі угоди, які будуть укладені Сторонами щодо купівлі, продажу, поставки та прийому Природного Газу, включаючи Опціони на купівлю, продаж, поставку та прийому Природного Газу (кожна з таких угод надалі - "Індивідуальний Договір"). Сторони укладають цей Рамковий Договір та Індивідуальні Договори виходячи з розуміння, що усі Індивідуальні Договори та цей Рамковий Договір становлять єдиний договір між Сторонами (далі по тексту разом - "Договір"), а також, що Сторони не укладали б Індивідуальні Договори, якщо б це було не так. Положення цього Рамкового Договору становлять невід`ємну частину кожного Індивідуального Договору, але можуть доповнюватися умовами кожного Індивідуального Договору.

Відповідно до підпункту (а) пункту 1 статті 4 Рамкового договору, відповідно до кожного Індивідуального Договору, Продавець повинен Заявити, та поставити або організувати поставку Договірного Обсягу у Точці Поставки протягом кожної Одиниці Часу Загального Періоду Постачання, а Покупець повинен Заявити, та прийняти або організувати прийом Договірного Обсягу у Точці Поставки під час кожної Одиниці Часу Загального Періоду Постачання. Під час виконання своїх відповідних зобов`язань згідно цього пункту 4.1, Продавець та Покупець повинні Заявити з використанням Відповідного Коду.

Згідно з пунктом 3 статті 4 Рамкового договору, Сплата за Природний Газ: По відношенню до кожного Індивідуального Договору Покупець сплачує Продавцю за Поставлений Обсяг по відношенню до кожної Одиниці Часу кожного Місяця за Договірною Ціною відповідно до положень статті 13 (Виставлення рахунків та сплата).

Як передбачено пунктами 1 та 2 статті 13 Рамкового договору, Рахунок: Кожна Сторона, що є Продавцем Природного Газу за Індивідуальним Договором, надає іншій Стороні, протягом календарного місяця після поставки Природного Газу згідно з Індивідуальним Договором (Індивідуальними Договорами) щодо попереднього місяця, рахунок, в якому зазначено загальні обсяги Природного Газу, продані нею згідно з кожним Індивідуальним Договором у попередньому календарному місяці. У такому рахунку Сторона повинна зазначити всі суми, належні на той час до сплати між Сторонами згідно з кожним Індивідуальним Договором, за яким вона є Продавцем, в тому числі, без обмежень, всі належні до сплати суми за купівлю та продаж Природного Газу, винагороди, комісійні виплати, компенсації, відшкодування шкоди, відсотки та інші виплати чи кредити між Сторонами (в тому числі, без обмежень, відповідно до статті 8 (Засоби захисту прав у випадку невиконання зобов`язань щодо поставки або прийому Договірного Обсягу), статті 8а (Некондиційний Газ) та статті 14 (ПДВ та Податки) та кінцеву суму, належну до сплати по відношенню до кожного Індивідуального Договору. Виставлення рахунків щодо сплати Премій, належних до сплати згідно з умовами Індивідуального Договору на Опціони, здійснюється згідно з домовленостями, що передбачені Сторонами в Індивідуальних Договорах.

Сплата: Сторона, яка зобов`язана сплатити вказану в рахунку суму, здійснює платіж до настання пізнішої з таких двох дат: (а) 20-й (двадцятий) день (включно) календарного місяця або, якщо цей День не є Робочим, найближчий наступний Робочий День, або ж (b) 10-й (десятий) день (включно) після отримання рахунку (така відповідна дата, надалі - "Дата Строку Платежу") шляхом безготівкового переказу вільно доступних коштів на адресу для отримання платежів або на банківський рахунок, зазначений іншою Стороною у Додатковій Угоді про Внесення Змін. Такий платіж повинен бути сплачений у євро, якщо не існує іншої домовленості, та відповідно до статті 14 (ПДВ та Податки), і платник сплачує свою банківську комісію. Незважаючи на викладене вище, Датою Строку Платежу для виплати Премії згідно з Індивідуальним Договором на Опціони є Дата Виплати. Премії, що застосовується до Індивідуального Договору.

Відповідно до пункту 1 статті 10 Рамкового договору, Термін дії: Цей Рамковий Договір вступає в силу у Дату Набрання Чинності. Його дію може бути припинено відповідно до пункту 10.2 (Дата Закінчення Дії Договору та повідомлення про його розірвання за 30 днів) або пунктів з 10.3 (Припинення дії Договору з Поважної Причини) до 10.5 (Визначення Поважної Причини).

Як передбачено підпунктом (а) пункту 3 статті 10 Рамкового договору, Припинення дії Договору з Поважної Причини: Якщо Поважна Причина (відповідно до визначення, наведеного нижче) стосовно однієї зі Сторін виникла і продовжує існувати, то інша Сторона (надалі - "Сторона, яка Ініціює Припинення Дії Договору") може припинити дію Договору (надалі - "Дострокове Припинення Дії Договору"), надавши іншій Стороні повідомлення. Повідомлення про Дострокове Припинення Дії Договору може бути надане телефоном, якщо воно буде підтверджене письмово протягом двох Робочих Днів.

Згідно з підпунктом (b) пункту 3 статті 10 Рамкового договору, У повідомленні про Дострокове Припинення Дії Договору зазначається відповідна Поважна Причина Дострокового Припинення Дії Договору та визначається день, що буде датою дострокового припинення дії договору (надалі - "Дата Дострокового Припинення Дії Договору"). Дата Дострокового Припинення Дії Договору не може бути раніше дня, коли повідомлення вважається отриманим відповідно до Договору, ані пізніше, ніж через 20 днів після такого дня. Починаючи від Дати Дострокового Припинення Дії Договору, Сторони звільняються від виконання всіх наступних платежів та зобов`язань (не тимчасово, а остаточно) відповідно до всіх Індивідуальних Договорів, а існуючі обов`язки та зобов`язання Сторін замінюються на зобов`язання однієї Сторони сплатити іншій Стороні Суму, яка Підлягає Сплаті при Припиненні Дії Договору, розраховану згідно з пунктом 11.1 (Сума, яка Підлягає Сплаті при Припиненні Дії Договору).

Згідно з підпунктом (с) пункту 3 статті 10 Рамкового договору, У випадку надання повідомлення, що встановлює Дату Дострокового Припинення Дії Договору, Дата Дострокового Припинення Дії Договору настане у дату, що визначена в ньому навіть, якщо відповідна Поважна Причина більше не існує. В Дату Дострокового Припинення Дії Договору або в найкоротший можливий термін після неї Сторона, яка Ініціює Припинення Дії Договору, розраховує економічно обґрунтовану Суму, яка Підлягає Сплаті при Припиненні Дії Договору (якщо така буде), яку вона отримує чи сплачує, на основі сукупності всіх Розрахункових Сум, передбачених в статті 11 (Розрахунок Суми, яка Підлягає Сплаті при Припиненні Дії Договору), і повідомляє її іншій Стороні.

Підпунктом (d) пункту 3 статті 10 Рамкового договору передбачено, що Сума, яка Підлягає Сплаті при Припиненні Дії Договору, сплачується відповідною Стороною іншій Стороні протягом 3 (трьох) Робочих Днів після отримання відповідною Стороною повідомлення від Сторони, яка Ініціює Припинення Дії Договору (надалі - "Дата Строку Платежу").

Відповідно до підпункту (d) пункту 5 статті 10 Рамкового договору, Визначення Поважної Причини: Дія Договору може бути припинена в будь-який момент з одної чи кількох наступних причин (кожна з яких "Поважна Причина"): Невиконання зобов?язань щодо поставки або прийому: Якщо згідно з Додатковою Угодою про Внесення Змін дане положення застосовується, то невиконання Стороною свого зобов`язання щодо поставки або прийому Природного Газу відповідно до Індивідуального Договору (крім випадків звільнення від такого виконання згідно зі статтею 7 (Невиконання внаслідок Форс-Мажорних Обставин)) протягом більш як семи днів поспіль або протягом більш як 7 (семи) днів сумарно впродовж періоду тривалістю 60 (шістдесят) днів.

Згідно підпункту 10.5. (d) Додаткової угоди, Підпункт 10.5. (d) Невиконання зобов`язань щодо поставки або прийому: застосовується.

Відповідно до пункту 1 статті 11 Рамкового договору, Сума, яка Підлягає Сплаті при Припиненні Дії Договору: Сторона, яка Ініціює Припинення Дії Договору, обчислює суму (надалі - "Сума, що Підлягає Сплаті при Припиненні Дії Договору"), яка повинна бути с плачена з гідно з пунктом 1 0.3 ( Припинення дії Договору з Поважної Причини) та пунктом 10.4 (Автоматичне Припинення Дії Договору), склавши суми (додатні чи від`ємні) всіх Розрахункових Сум за всіма Індивідуальними Договорами із врахуванням будь-яких або всіх інших сум, що повинні бути сплачені Сторонами одна одній згідно з Договором або у зв?язку з ним. Якщо Сума, яка Підлягає Сплаті при Припиненні Дії Договору, є від?ємною, сума, що дорівнює абсолютній вартості Суми, яка Підлягає Сплаті при Припиненні Дії Договору, повинна бути сплачена Стороні, яка Ініціює Припинення Дії Договору, іншою Стороною. Якщо Сума, яка Підлягає Сплаті при Припиненні Дії Договору, є додатною, сума, що дорівнює Сумі, яка Підлягає Сплаті при Припиненні Дії Договору, повинна бути сплачена Стороною, яка Ініціює Припинення Дії Договору, іншій Стороні.

03.02.2023 сторонами укладено додаткову угоду про внесення змін до Рамкового договору №02/03 від 03.02.2023 (далі - Додаткова угода).

Відповідно до статті 1 Додаткової угоди сторони змінили пункт 1.1. статті 1 Рамкового договору та виклали його в такій редакції: Предмет угоди: Ця Рамкова угода (яка включає додатки та Додаткову угоду про внесення змін до Рамкового договору («Додаткова угода»)) регулює всі правочини, які Сторони укладають щодо придбання, продажу поставки та приймання природного газу, (кожен такий Правочин є «Індивідуальним контрактом»). Всі Індивідуальні контракти та ця Рамкова угода разом з Додатковою угодою складають єдину угоду між Сторонами (у сукупності іменована як «Угода») і про те, що Сторони не укладали б Індивідуальні контракти, якби це було не так. Положення цієї Рамкової угоди є невід`ємною частиною кожного Індивідуального контракту, але можуть доповнюватися умовами кожного Індивідуального контракту. Сторони мають на увазі, що положення цієї Рамкової угоди, якщо вони не змінені або не виключені Додатковою угодою повинні застосовуватись. Посилання на Сторону А і Сторону В тлумачаться на відповідно, Продавця та Покупця, як це передбачено Рамковою угодою та Індивідуальним договором.

З метою виконання умов Рамкового договору, між позивачем, як покупцем, та відповідачем, як продавцем, укладено Індивідуальний договір № 02/03/1 від 03 лютого 2023 року до Рамкового договору № 02/03 від 03.02.2023 про поставку та прийом природного газу, відповідно до якого ARK TRADE LLP є продавцем, а ТОВ «ГАЗЕНЕРГОПОСТАЧ» - покупцем. Відповідно до пункту 2 Індивідуального договору, пункт постачання: точка взаємозв`язку «Будінце» (SK>UA) на словацько/українському кордоні після виходу з Eustream. Оператор магістральної системи: Eustream (Словаччина), Оператор початкової магістральної системи: FGSZ Zrt, (Угорщина). Оператор кінцевої магістральної системи: ТОВ «Оператор газотранспортної системи України». Номінуюча сторона (від імені Продавця): DXT Commodities SA Via Bagutti 9, 6900, Лугано, Швейцарі. Shipper Код: EUS_DUFIl y Словаччині. Shipper код покупця: GESUA. Договірний період: з 01/03/2023, 06:00 ЦЄЧ; до 01/12/2023, 06:00 ЦЕ4. Згідно з пунктом 3 Індивідуального договору, об?єм: 8 000,00 тис.куб.м. (вісім мільйонів куб.м.)/84 800,00 тис.кВт.год. - інформативно для митного оформлення - не використовується для розрахунків між сторонами. Відповідно до пункту 4 Індивідуального договору, ціна Контракту становитиме: 826,80 Euro/1000 куб.м. / 78.00 Євро / тис.кВт.год.

Сума Договору становить: 6 614 400,00 Euro.

Пунктом 5 Індивідуального договору передбачені наступні умови оплати: розрахунок за товар можливий, як до проведення митного оформлення на території України, так і після митного оформлення. Остаточна ціна природного газу, валюта та банківські реквізити розрахунку визначається в фінальному інвойсі. Цей Договір набирає силу як буде підписаний обома Сторонами у належному чині.

З метою договірного врегулювання підсудності та регулюючого права, між Позивачем та Відповідачем була укладена додаткова угода № 2 від 03.02.2023 до Рамкового Договору №02/03 від 03/02/2023 про поставку та прийом природного газу, пунктом 1 якої сторони домовились змінити статтю 22 «Регулююче право та арбітраж» Рамкового договору № 02/03 від 03/02/2023 та визначити, що Договір регулюється та тлумачиться відповідно до права України та підпорядковується йому, виключаючи будь-яке застосування «Конвенції ООН про Договори Міжнародної Купівлі-Продажу Товарів від 11 квітня 1980 р.». Усі спори, що виникатимуть внаслідок або у зв`язку з цим Договором, повинні остаточно вирішуватися відповідно до чинного в Україні законодавства. Судовий розгляд проходитиме в Господарському суді міста Києва.

Також, сторонами укладено додаткову угоду № 3 від 03.02.2023 про внесення змін до Додаткової Угоди від 03/02/2023 про внесення змін до Рамкового Договору № 02/03 від 03/02/2023.

Згідно пункту 1 додаткової угоди № 3 від 03.02.2023, Продавець та Покупець домовились змінити пункт 2.2 статті 2 «Визначення та тлумачення» Додаткової Угоди від 03/02/2023 про внесення змін до Рамкового Договору № 02/03 від 03/02/2023 та викласти пункт 2.2 статті 2 в такій редакції: Пункт 2.2 Розбіжності: В кінці пункту 2.2 додати: «Цей Договір підписаний у 2 (двох) оригінальних примірниках, кожен з яких англійською та українською мовами. Всі оригінальні примірники мають рівну юридичну силу. Остаточною та зобов`язуючою версією цього Договору є його україномовний текст та, у випадку будь-яких розбіжностей між англійським та українським текстом цього Договору або будь-якого спору щодо тлумачення будь-якого положення в українському або англійському тексті цього Договору, його український текст матиме переважну силу і питання тлумачення вирішуватимуться виключно українською мовою.».

Відповідно до пункту 2 додаткової угоди № 3 від 03.02.2023, Продавець та Покупець домовились змінити статтю 22 «Регулююче право та арбітраж» Додаткової Угоди від 03/02/2023 про внесення змін до Рамкового Договору № 02/03 від 03/02/2023 та викласти статтю 22 в такій редакції: «Регулююче право та арбітраж застосовуються в тій редакції, що передбачена статтею 22 Рамкового Договору.».

На виконання укладених угод, відповідачем виставлено рахунок-фактура № 02/03 від 23 лютого 2023 року до Індивідуального договору № 02/03/1 від 03.02.2023 Рамкова угода щодо продажу та купівлі природного газу № 02/03 від 03.02.2023.

Умови постачання згідно Рахунку - від 01.03.2023 з 06:00 по 01.12.2023 по 06:00.

Згідно Рахунку ціна становить 826,80 Євро, загальна сума до сплати - 6 614 400.00 Euro, загальна кількість природного газу - 8 000,000 тис.куб.м.

На виконання умов Рамкового договору та Індивідуального договору позивачем здійснив оплату в загальному розмірі 4 550 149,78 євро, що підтверджується наступними платіжними інструкціями в іноземній валюті № 3 від 02.03.2023 на суму 1 205 000,00 євро, № 4 від 03.03.2023 на суму 600 000,00 євро, № 5 від 08.03.2023 на суму 1 000 000,00 євро, № 6 від 10.03.2023 на суму 255 149,78 євро, № 7 від 17.03.2023 на суму 390 000,00 євро, № 8 від 04.08.2023 на суму 600 000,00 євро, № 9 від 08.08.2023 на суму 500 000,00 євро Загальна сума становить 4 550 149,78 євро.

Однак, у порушення умов Рамкового договору та Індивідуального договору відповідач не поставив позивачу природний газ.

Надалі, ARK Trade Limited Liability Partnership скерувало ТОВ «ГАЗЕНЕРГОПОСТАЧ» лист № б/н від 01 серпня 2023 року, в якому відповідач повідомив позивача про неможливість виконання умов Рамкового Договору № 02/03 від 03/02/2023 про поставку та прийом природного газу, ARK TRADE LLP, керуючись частиною (d) пункту 5 статті 10 Договору №02/03 від 03/02/2023, повідомляє про автоматичне припинення його дії з 30.09.2023.

Разом з тим відповідач зазначив, що зобов`язується повернути отримані від позивача грошові кошти, у розмірі 4 550 149,78 Євро до 30.09.2023 року.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач повернув частину грошових коштів у розмірі 3 450 149,78 євро, що підтверджується виписками із рахунку ТОВ «ГАЗЕНЕРГОПОСТАЧ», наданих АТ «ОТП Банк» та АБ «Південний».

В обґрунтування заявлених вимог, позивач вказав, що станом на дату звернення із даним позовом, за відповідачем обліковується заборгованість, у зв`язку із повернення грошових коштів за непередані обсяги природного газу згідно Рамкового договору № 02/03 про поставку та прийом природного газу від 03 лютого 2023 року та Індивідуального договору № 02/03/1 від 03 лютого 2023 року до Рамкового договору № 02/03 від 03.02.2023 про поставку та прийом природного газу в розмірі 1 100 000,00 євро, що еквівалентно сумі в розмірі 44 924 440,00 гривень за офіційним курсом НБУ.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, доводів позивача не спростував.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів (частина 2 ст. 509 ЦК України).

У силу ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Суд зазначає, що між позивачем та відповідачем була укладена додаткова угода № 2 від 03.02.2023 до Рамкового Договору № 02/03 від 03/02/2023 про поставку та прийом природного газу, пунктом 1 якої сторони домовились змінити статтю 22 «Регулююче право та арбітраж» Рамкового договору № 02/03 від 03/02/2023 та визначити, що Договір регулюється та тлумачиться відповідно до права України та підпорядковується йому, виключаючи будь-яке застосування «Конвенції ООН про Договори Міжнародної Купівлі-Продажу Товарів від 11 квітня 1980 р.». Усі спори, що виникатимуть внаслідок або у зв`язку з цим Договором, повинні остаточно вирішуватися відповідно до чинного в Україні законодавства. Судовий розгляд проходитиме в Господарському суді міста Києва.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До Індивідуального договору № 02/03/1 від 03 лютого 2023 року до Рамкового договору № 02/03 від 03.02.2023 про поставку та прийом природного газу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (частини 1, 2 ст. 692 названого Кодексу).

Ціна в цьому Кодексі є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування (ч. 1 ст. 189 ГК України).

Частиною 1 ст. 691 ЦК України унормовано, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Так, ч. 1 ст. 632 ЦК України передбачає, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Аналіз вищенаведених норм свідчить, що договір поставки товару за своєю правовою природою відноситься до двосторонніх, консенсуальних, оплатних договорів, укладення якого зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. У таких правовідносинах обов`язку продавця (постачальника) з передачі у власність (поставки) покупцю товару відповідає обов`язок покупця з прийняття та оплати цього товару.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондується з приписами ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

На виконання укладених угод, відповідачем був виставлений рахунок-фактура № 02/03 від 23 лютого 2023 року до Індивідуального договору № 02/03/1 від 03.02.2023 Рамкова угода щодо продажу та купівлі природного газу № 02/03 від 03.02.2023.

Умови постачання згідно Рахунку - від 01.03.2023 з 06:00 по 01.12.2023 по 06:00.

Згідно Рахунку ціна становить 826,80 Євро, загальна сума до сплати - 6 614 400.00 Euro, загальна кількість природного газу - 8 000,000 тис.куб.м.

На виконання умов Рамкового договору та Індивідуального договору Позивачем (Покупцем) була здійснена оплата в загальному розмірі 4 550 149,78 євро, що підтверджується наступними платіжними інструкціями в іноземній валюті № 3 від 02.03.2023 на суму 1 205 000,00 євро, № 4 від 03.03.2023 на суму 600 000,00 євро, № 5 від 08.03.2023 на суму 1 000 000,00 євро, № 6 від 10.03.2023 на суму 255 149,78 євро, № 7 від 17.03.2023 на суму 390 000,00 євро, № 8 від 04.08.2023 на суму 600 000,00 євро, № 9 від 08.08.2023 на суму 500 000,00 євро Загальна сума 4 550 149,78 євро.

Однак, у порушення умов Рамкового договору та Індивідуального договору відповідачем не поставлений позивачу природний газ Позивачу, що, на переконання ТОВ "ГАЗЕНЕРГОПОСТАЧ", суттєво порушені інтереси покупця.

Надалі, ARK Trade Limited Liability Partnership скерувало ТОВ «ГАЗЕНЕРГОПОСТАЧ» лист № б/н від 01 серпня 2023 року, в якому відповідач повідомив позивача про неможливість виконання умов Рамкового Договору № 02/03 від 03/02/2023 про поставку та прийом природного газу, ARK TRADE LLP, керуючись частиною (d) пункту 5 статті 10 Договору №02/03 від 03/02/2023, повідомляє про автоматичне припинення його дії з 30.09.2023. Разом з тим Відповідач зазначив, що зобов`язується повернути отримані від позивача грошові кошти, в розмірі 4 550 149,78 Євро до 30.09.2023 року.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач повернув частину грошових коштів у розмірі 3 450 149,78 євро, що підтверджується виписками із рахунку ТОВ «ГАЗЕНЕРГОПОСТАЧ», наданих АТ «ОТП Банк» та АБ «Південний».

Таким чином, за відповідачем обліковується заборгованість щодо повернення грошових коштів за непередані обсяги природного газу згідно Рамкового договору № 02/03 про поставку та прийом природного газу від 03 лютого 2023 року та Індивідуального договору № 02/03/1 від 03 лютого 2023 року до Рамкового договору № 02/03 від 03.02.2023 про поставку та прийом природного газу в розмірі 1 100 000,00 євро.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем не надано доказів на підтвердження повернення грошових коштів у розмірі 1 100 000,00 євро на час розгляду справи.

Зважаючи на наявні докази у матеріалах справи та відсутність будь-яких заперечень, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994р. Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Отже, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судовий збір покладається на відповідача (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст.ст. 74, 129, 236 - 238, 331, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗЕНЕРГОПОСТАЧ" задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з компанії ARK Trade Limited Liability Partnership (Шотландія, Адреса реєстрації: 101 Rose Street, South Lane, Edinburgh, SCOTLAND, UNITED KINGDOM EH2 3JG, зареєстрованою за номером SO 305463) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газенергопостач» (, місцезнаходження: 65000, місто Одеса, проспект Глушка академіка, будинок 29) грошові кошти у загальному розмірі 1 100 000,00 євро (один мільйон сто тисяч євро), що еквівалентно сумі розмірі 44 924 440 грн. (сорок чотири мільйони дев`ятсот двадцять чотири тисячі чотириста сорок) 00 коп., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 673 866 грн. (шістсот сімдесят три тисячі вісімсот шістдесят шість) 60 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення суду може бути оскаржено в порядки та строки, встановлені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано: 10.04.2025.

Суддя Літвінова М.Є.