УХВАЛА

м. Київ

16.04.2025Справа № 910/2239/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Зайченко О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Управління освіти Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації (03127, м. Київ, проспект Голосіївський, буд. 118 Б, ідентифікаційний код 37479398)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ГАЗ РЕСУРС» (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 13/10, оф. 201, ідентифікаційний код 41427817)

про визнання додаткових угод до договору недійсними та стягнення 1 814 750,78 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Федорчук О.В.

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Управління освіти Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" про визнання додаткових угод до договору недійсними та стягнення 1 814 750,78 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Управлінням освіти Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації (надалі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР ГАЗ РЕСУРС» (надалі - відповідач) було укладено договір про постачання/закупівлю електричної енергії споживачу № 2 від 26.01.2021 (надалі-договір). Крім того між сторонами було укладено додаткові угоди до договору, а саме: додаткову угоду № 1 від 16.03.2021 (надалі - додаткова угода №1), додаткову угоду № 2 від 19.03.2021 (надалі - додаткова угода №2), додаткову угоду № 3 від 30.07.2021 (надалі - додаткова угода №3), додаткову угоду № 4 від 17.09.2021 (надалі - додаткова угода №4), додаткову угоду № 5 від 12.10.2021 (надалі - додаткова угода №5), додаткову угоду № 6 від 19.11.2021 (надалі - додаткова угода №6), додаткову угоду № 7 від 15.12.2021 (надалі - додаткова угода №7), додаткову угоду № 8 від 30.12.2021 (надалі - додаткова угода №8), додаткову угоду № 9 від 12.01.2022 (надалі - додаткова угода №9).

Позивач зазначає що, у зв`язку із встановленням висновку Великою Палатою Верховного Суду у справі № 922/2321/22 щодо застосування норм статей 15, 16, 203, 215, 652 Цивільного кодексу України у розрізі наявності підстав для визнання недійсними правочинів, спрямованих на неодноразову зміну істотних умов договору, який було укладено за результатами відкритих торгів у позивача виникли підстави для звернення з позовною заявою до суду про визнання додаткових угод № 4, 5, 6, 7 до договору недійсними та повернення безпідставно сплачених коштів позивачем відповідачу у розмірі 1 814 750,78 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/2239/25, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.03.2025.

18.03.2025 через підсистему ЕСІТС «Електронний суд» відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому проти вимог заперечував, крім іншого просив суд зупинити провадження у даній справі № 910/2239/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великої Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення.

26.03.2025 через підсистему ЕСІТС «Електронний суд» позивачем подано відповідь на відзив.

У підготовчому засіданні 16.04.2025 судом поставлено на обговорення подане відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник позивача заперечувала щодо клопотання відповідач про зупинення.

Розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі № 910/2239/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24, дослідивши матеріали справи та заслухавши думки учасників судового процесу, суд дійшов висновку про необхідність його задоволення, з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи, підставою для звернення позивача із даним позовом визначено порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" при укладенні між Управління освіти Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" додаткових угод до договору про постачання/закупівлю електричної енергії споживачу № 2 від 26.01.2021.

Так, позивач вказував, що внаслідок укладення вказаних додаткових угод було безпідставно збільшено ціну за одиницю товару із перевищенням 10%, що суперечило законодавству та призвело до зайвого витрачання коштів місцевого бюджету. А відтак, у зв`язку із встановленням висновку Великою Палатою Верховного Суду у справі № 922/2321/22 щодо застосування норм статей 15, 16, 203, 215, 652 Цивільного кодексу України у розрізі наявності підстав для визнання недійсними правочинів, спрямованих на неодноразову зміну істотних умов договору, який було укладено за результатами відкритих торгів у позивача виникли підстави для звернення з позовною заявою до суду про визнання додаткових угод № 4, 5, 6, 7 до договору недійсними та повернення безпідставно сплачених коштів позивачем відповідачу у розмірі 1 814 750,78 грн.

Судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.01.2025 у справі № 920/19/24 за позовом керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичне партнерство" про визнання недійсним додаткових угод до договору публічної закупівлі та стягнення коштів справу було передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Як вбачається зі змісту вказаної ухвали, Верховний Суд вважає, що необхідно відступити (шляхом уточнення) від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, щодо застосування п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та підставами для такого відступу визначає:

- зміну законодавства: Велика Палата Верховного Суду хоч і зробила висновок щодо застосування п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" в редакції Закону №114-ІХ, втім не робила висновок щодо застосування вказаної норми в редакції відповідно до змін, внесених Законом № 1530-IX від 03.06.2021;

- порушення принципу належного урядування з огляду на неоднакове праворозуміння п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі": Мінекономіки вважає, що сторони договору про закупівлю можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку за наявності відповідних умов, в той час як Велика Палата Верховного Суду вважає, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики.

У відповідності до ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та ч. 4 ст. 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У такому випадку, згідно з приписами п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

За змістом названої норми, вирішення питання про зупинення провадження у справі обумовлено необхідністю досягнення правової визначеності у правозастосуванні відносно конкретної категорії справ.

Подібність правовідносин означає, зокрема, схожість суб`єктного складу учасників господарських відносин, об`єкта і предмета правового регулювання, підстав позову, фактичних обставин, що формують зміст спірних правовідносин, та їх матеріально-правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

Отже, враховуючи вищевикладене та з метою забезпечення єдності судової практики, дотримання принципу верховенства права, складовою якого є юридична визначеність, відсутність станом на день прийняття даної ухвали остаточного судового рішення у справі № 920/19/24, суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі № 910/2239/25 до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи №920/19/24, оскільки правовідносини у зазначених справах за сферою правового регулювання є подібними.

При цьому, при вирішенні питання про зупинення провадження у даній справі судом було враховано вже наявну судову практику, у т.ч. Верховного Суду, щодо зупинення провадження у подібних справах, зокрема № 910/8478/24, № 918/684/24, 914/753/24, № 927/342/24, № 918/684/24 тощо.

Керуючись статтями 228, 229, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ГАЗ РЕСУРС» про зупинення провадження у справі № 910/2239/25.

2. Зупинити провадження у справі № 910/2239/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великої Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.

3. Запропонувати учасникам справи повідомити суд про усунення обставин, що викликали зупинення провадження у справі № 910/2239/25.

Ухвала набирає законної сили 16.04.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л. Г. Пукшин