ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2025 року м.Дніпро Справа № 904/7022/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання: Зелецький Р.Р.

представники сторін:

від скаржника: Пруська Т.А., представник;

від боржника: Павлова Ю.М., ліквідатор

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2024 року у справі №904/7022/20 (суддя Суховаров А.В.)

за заявою Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м.Київ, вул.Кирилівська, буд.85, ідентифікаційний номер юридичної особи 19480600) про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2024 року у справі №904/7022/20

за заявою Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м.Київ, вул.Кирилівська, буд.85, ідентифікаційний номер юридичної особи 19480600)

до боржника Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (49068, м.Дніпро, вул.Маяковського, 31, ідентифікаційний номер юридичної особи 05393122)

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

04.09.2023 року до господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" про визнання грошових вимог.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2024 року визнано частково грошові вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" на суму 5 368, 00 грн. (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 35 865 874,72грн. (основний борг) - 4 черга задоволення вимог кредиторів, в решті вимог - відхилено.

10.09.2024 року Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2024 року по справі №904/7022/20.

За змістом поданої заяви Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" просить суд:

- поновити строк для звернення з вказаною заявою про перегляд ухвали суду за нововиявленими обставинами;

- змінити ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2024 року по справі № 904/7022/20 в частині відмови у визнанні: 1 541 469,69 грн заборгованості за електричну енергію; 2 816 744, 53 грн загальний розмір 15% річних, нарахований на прострочену суму заборгованості; 508 057,83 грн інфляційні втрати, нараховані на прострочену суму заборгованості;

- включити до реєстру вимоги, які задовольняються позачергово: заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 1 541 469,69 грн;

- включити до реєстру вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" щодо оплати 15% річних та інфляційних втрат за період 28.07.2022 року по 30.11.2023 року у розмірі 2 816 744, 53 грн, 508 057,83 грн та 6 056, 00 грн.

В обґрунтування вищевказаних вимог заявник вказує, що лише 01 січня 2024 року ліквідатором було затверджено акт приймання-передачі основних засобів, що свідчить про факт споживання АТ "Дніпропетровський трубний завод" до 31.12.2023 року електричної енергії за адресами: вул. Каховки, буд. 1 А місто Дніпро та пр.Свободи, буд. 89 А місто Дніпро.

Як на нововиявлену обставину заявник посилається на відповідь на ім`я адвоката Бєлякова М.С., яка надана Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради від 09.07.2024 року, що гуртожитки за адресою вул. Каховки, буд. 1а, проспект Свободи, 89а в місті Дніпро перебувають на балансі КП "ЖИЛСЕРВІС-5" з 01.01.2024 року.

Поряд з цим, заявник вказує, що всупереч п.п.11.5.2 Кодексу систем розподілу, затвердженого Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №310, ліквідатор не повідомляв АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" та ДЗД "Укрінтеренерго", про те, що ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" не перебувало за адресами: м.Дніпро, вул. Каховки, буд. 1 А, м.Дніпро, пр. Свободи, д. 89 а у період 01.09.2023 року по 30.11.2023 року.

Вказує, що договір на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" діє до моменту звернення споживача про припинення його дії та/або внесення змін до нього. При цьому, ліквідатором не вчинено заходів щодо приведення у відповідність діючих договорів, відсутній договір на постачання електричної енергії з іншим постачальником, окрім постачальника "останньої надії" (ДПЗД "Укрінтеренерго"), не внесено зміни у діючі договори про виключення точок електроустановок гуртожитків за ЕІС-кодами 62Z709, 62Z768, 62Z7458, 62Z153, 62Z168 (м Дніпро, пр. Свободи, 89А) та 62Z693, 62Z359 (м. Дніпро, вул. Каховки, 1А) в судовому порядку, що позбавляє права не визнавати за ДПЗД "Укрінтеренерго" грошові вимоги за поставлену електричну енергію будівлям гуртожитків, без приведення зазначених договорів у відповідність до правових норм, в той час як інше ліквідатором не спростовано.

Заявник наголошує, що постачання електричної енергії споживачу по точках електроустановок гуртожитків за ЕІС-кодами 62Z709, 62Z768, 62Z7458, 62Z153, 62Z168 (м Дніпро, пр. Свободи, 89А) та 62Z693, 62Z359 (м. Дніпро, вул. Каховки, 1А) здійснювалось ДПЗД "Укрінтеренерго", в той час як споживач зобов`язаний проводити оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів у відповідності до умов відповідних договорів.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2024 року у цій справі в задоволенні заяви Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" про перегляд ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2024 року по справі №904/7022/20 за нововиявленими обставинами відмовлено.

Приймаючи вказане рішення господарський суд дійшов висновку щодо відсутності підстав вважати обставини, на які посилається заявник, нововиявленими в розумінні положень ст.320 ГПК України, в той час як наведені заявником обґрунтування зведено до переоцінки доказів, за результатом дослідження яких судом 13.05.2024 року по справі №904/7022/20 ухвалено рішення про часткове визнання грошових вимог Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго".

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" подало апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2024 року у справі №904/7022/20, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати; змінити ухвалу господарського суду Дніпропетровського суду від 13.05.2024 року у справі № 904/7022/20, в частині відмови: - 1 541 469, 69 грн - заборгованість за електричну енергію; - 2 816 744, 53 грн загальний розмір 15 % річних, нарахованих на прострочену суму заборгованості; - 508 057,83 грн інфляційні втрати нараховані на прострочену суму заборгованості; включити до Реєстру "Вимоги, які задовольняються позачергово" заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію в сумі 1 541 469,69 грн; включити до реєстру вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" щодо оплати 15 % річних та інфляційних втрат за період 28.07.2022 року по 30.11.2023 року у розмірі 2 816 744,53 грн, 508 057,83 грн та 6 056,00 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що 15.08.2024 року Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" стало відомо, а саме на адресу адвоката Бєлякова Максима Сергійовича надійшла відповідь від Департаменту житлово-комунального господарства Дніпропетровської міської ради, щодо інформації по підприємству ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" за адресами: вул. Каховки, буд. 1 А місто Дніпро та просп. Свободи, буд. 89 А місто Дніпро.

Наведені обставини, а саме: лист - відповідь від Департаменту житлово-комунального господарства Дніпропетровської міської ради, на думку скаржника є нововиявленими у даній справі.

Апелянт вказує, що:

- згідно Акта приймання-передачі основних засобів, Публічне акціонерне товариство "Дніпропетровський трубний завод" передало основні засоби Комунальному підприємству "ЖИЛСЕРВІС-5" Дніпропетровської міської ради за адресами: вул. Каховки, буд. 1 А місто Дніпро та просп. Свободи, буд. 89 А місто Дніпро, який затверджено ліквідатором ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" Павловою Ю.М. 01 січня 2024 року;

- тільки 01 січня 2024 року ліквідатором було затверджено акт приймання-передачі основних засобів, що підтверджує споживання ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" включно до 31.12.2023 року електричної енергії за адресами: вул. Каховки, буд. 1 А місто Дніпро та просп. Свободи, буд. 89 А місто Дніпро.

Посилаючись на положення п.4.27. розділу ІV постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року №312, скаржник наголошує, що споживач повинен був розірвати договір на розподіл електричної енергії.

У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем електропостачальника та (за наявності відповідного договору) оператора системи або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточне припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів виходячи з умов відповідних договорів.

При цьому, АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" на адресу ДПЗД "Укрінтеренерго" надавало звіти за період з серпня 2022 року по грудень 2023 року, в яких були зазначенні відомості, щодо гуртожитків за ПАТ "Дніпропетровський трубний завод".

З метою остаточного усунення розбіжностей ДПЗД "Укрінтеренерго" звернулося до АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі", у відповідь АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" листом від 05.03.2024 року №12886/1001 повідомило, що ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" листом від 14.07.2022 року №24788/DNEP повідомило ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" про розірвання договірних відносин з 08.08.2022 року зі споживачем згідно вимог п. 1.2.15 та 3.2.15 ПРРЕЕ.

При цьому, постачання електричної енергії споживачу по точках електроустановок гуртожитків за EIC-кодами 62Z709, 62Z768, 62Z458, 62Z153, 62Z168 (м. Дніпро, просп. Свободи, 89А) та 62Z693, 62Z359 (м. Дніпро. вул. Каховки, 1А) здійснювалося ДПЗД "Укрінтеренерго" до моменту розірвання договірних відносин. Відповідно, споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів виходячи з умов відповідних договорів.

Також апелянт звертає увагу, що на вимогу ДПЗД "Укрінтеренерго" про відключення ПАТ "Дніпропетровський трубний завод", АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" повідомило листом від 28.06.2022 року № 19264/1001, що ОСР має лист ІНФОРМАЦІЯ_1 вих. 1/1398 від 06.05.2022 року, що підприємство ПАТ "ДТЗ" задіяне у виконанні мобілізаційного завдання, про що було повідомлено листом від 13.06.2022 року вих.17779/1001.

В свою чергу, на заходи ДПЗД "Укрінтеренерго" щодо припинення постачання електричної енергії в ліквідаційній процедурі ПАТ "Дніпропетровський трубний завод", ліквідатор Павлова Ю.М. листом від 13.03.2023 року № 2/03/13 звернулася до ДПЗД "Укрінтеренерго" про не застосування дій щодо припинення постачання електричної енергії на період військового стану, з підстав задіяння боржника у виконанні мобілізаційного завдання.

При цьому, згідно відповіді ліквідатора ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" на адвокатський запит, електроенергія використовувалась для підтримання живлення по території заводу, підтримання роботи трансформаторів та обслуговування гуртожитків, які в вересні 2023 року були передані у власність Дніпропетровської територіальної громади.

Ліквідатор згідно відзиву просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін. В обґрунтування відзиву зазначає, що усі докази, на які посилається апелянт, досліджувались судом першої інстанції під час розгляду грошових вимог.

На думку ліквідатора, кредитор фактично має на меті провести переоцінку доказів та змінити рішення, яке було прийнято на підставі дослідження, що відповідно до ч. 4 ст. 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, а відтак, і не є підставою для задоволення апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2024 року.

Ліквідатор звертає увагу, що відповідно до тексту самої заяви кредитор зазначає, що йому стало відомо про обставини, що є підставою для подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами кредиторських вимог 15.08.2024 року.

При цьому, усі відповіді на запит адвоката датовані 09.07.2024 року. З боку самого кредитора не надано обґрунтування, чому адвокат передав інформацію, яку отримав 09.07.2024 року, лише 15.08.2024 року.

На переконання ліквідатора, кредитор фактично пропустив строки позовної давності для пред`явлення заяви про перегляд кредиторських вимог за нововиявленими обставинами по справі № 904/7022/20.

Згідно відповіді на відзив скаржник вказує, що судом не досліджувались обставини встановлення точної дати переходу права власності на нерухоме майно боржника за адресами: АДРЕСА_1 та просп. Свободи, буд. 89 А місто Дніпро, у встановленому законодавством порядку.

При цьому, під час розгляду кредиторських вимог в апелянта не було сумнівів щодо постачання електричної енергії боржнику саме за весь заявлений період. Також апелянт не володів інформацією щодо точної дати переведення ТКО за адресами: АДРЕСА_1 та просп. Свободи, буд. 89 А місто Дніпро на нового власника/споживача, а суд не врахував цю обставину, взявши до уваги лише необґрунтоване та жодним чином не підтверджене належними доказами, пояснення ліквідатора.

З огляду на наведне, з метою отримання достовірної інформації, адвокатом апелянта було надіслано адвокатський запит до Департаменту житлово-комунального господарства Дніпропетровської міської ради щодо наявної інформації за адресами: АДРЕСА_1 та просп. Свободи, буд. 89 А місто Дніпро.

Скаржник звертає увагу, що лист ОСР АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі " від 30.10.2024 року № 65123/1001 та Акти приймання-передачі основних засобів від 01.01.2024 року, які мають істотне значення для правильного вирішення цієї справи, існували на час визнання кредиторських вимог, прийнятих ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2024 року, але залишалися невідомими кредитору та стали відомими тільки після винесення цієї ухвали, отже є нововиявленими обставинами в розумінні положень законодавства та сталої практики Верховного Суду.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.10.2024 року для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя доповідач: Верхогляд Т.А., судді: Парусніков Ю.Б., Іванов О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.11.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; розгляд апеляційної скарги призначено на 24.03.2025 року на 11:00 год.

У судовому засіданні 24.03.2025 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів доходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2021 року відкрито провадження у справі №904/7022/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (49068, м.Дніпро, вул.Маяковського, 31, ідентифікаційний номер юридичної особи 05393122), визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Фітоліт-Лаймстоун" на суму 4 500 736, 97 грн, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів до 30.06.2021 року, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Павлову Юлію Михайлівну.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2021 року у справі № 904/7022/20 визнано боржника ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Павлову Юлію Михайлівну.

Як зазначено вище, 04.09.2023 року до господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" про визнання грошових вимог.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2024 року визнано частково грошові вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" на суму 5 368, 00 грн. (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 35 865 874,72 грн. (основний борг) - 4 черга задоволення вимог кредиторів, в решті вимог - відхилено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 29.10.2024 року ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2023 року у справі №904/7022/20 залишено без змін.

В процесі розгляду господарським судом кредиторських вимог представник ДПЗД "Укрінтеренерго" направляв адвокатський запит та клопотання про витребування доказів.

У відповіді на адвокатський запит надано пояснення, в тому числі, з посиланням на той факт, що гуртожитки за адресою вул. Каховки, буд.1А, проспект Свободи, 89А в місті Дніпро фактично зареєстровані за територіальною громадою міста Дніпра. Факт обізнаності кредитора щодо вказаної інформації скаржником не спростовувався.

За змістом ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2024 року вказано: "…07.03.2024 року до суду надійшли заперечення ДПЗД "Укрінтеренерго" на повідомлення ліквідатора про розгляд кредиторських вимог. В зазначених вище запереченнях ДПЗД "Укрінтеренерго" зазначає, що ліквідатором Павловою Ю.М. допущено арифметичну помилку під час визначення кількості кВт, спожитих гуртожитками, які перебували на балансі ПАТ "Дніпропетровський трубний завод". Окрім викладеного, кредитор зазначає, що право власності, що виникло після 01 січня 2013 року підтверджується правовстановлюючим документом та Витягом з Державного реєстру прав. Лист Дніпропетровської міської ради від 05.10.2023 року №3/16-7732 не підтверджує перехід права власності до Дніпровської міської ради. Разом з тим, кредитор повідомляє, що ліквідатор не ініціював зміни до укладених договорів, відомості про зазначені об`єкти надавалися оператором системи розподілу (ОСР), на підставі яких ДПЗД "Укрінтеренерго" формувало Акти приймання - передачі та направляло рахунки. З огляду на зазначені обставини, постачання електричної енергії споживачу по точках електроустановок гуртожитків за EIC-кодами 62Z709, 62Z768, 62Z458, 62Z153, 62Z168 (м. Дніпро, просп. Свободи, 89А) та 62Z693, 62Z359 (м. Дніпро. вул. Каховки, 1А) здійснювалося ДПЗД "Укрінтеренерго" та не припинялося, споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів виходячи з умов відповідних договорів. Враховуючи викладене, кредитор просить суд включити до витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури, заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію за період з червня 2022 по листопад 2023, як витрати пов`язані з утриманням, збереженням майна у розмірі 37 407 344, 41 грн, визнати грошові вимоги у загальному розмірі 40 732 146, 77 грн та 5 368,00 грн витрат на оплату судового збору.

07.03.2024 року до суду надійшло клопотання ДПЗД "Укрінтеренерго" про витребування інформації від ліквідатора Павлової Ю.М., за змістом якого кредитор просить суд витребувати у ліквідатора Павлової Ю.М. інформацію:

1. На які цілі використовувалася електрична енергія ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" в ліквідаційній процедурі в період з 01.06.2022 по 06.12.2023, з урахуванням поширення норми п. 1 ст. 59 Розділу ІV КУзПБ;

2. Правові підстави віднесення ліквідатором грошових вимог ДПЗД "Укрінтеренерго" за поставлену електричну енергію в ліквідаційній процедурі боржнику до четвертої черги вимог кредиторів, попри законодавчу заборону використання електричної енергії у виробничої діяльності банкрута, окрім права пов`язаного із охороною та збереженням майна;

3. Правові підстави користування об`єктами, які належать ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" іншими користувачами, зокрема підвідомчими органами Міністерства оборони України, які споживали електричну енергію в період з 01.06.2022 по 06.12.2023;

4. Надати копії договорів, укладених з третіми особами, щодо об`єктів, на які постачалась електрична енергія в період з 01.06.2022 по 06.12.2023;

5. Надати інформацію щодо здійснених заходів ліквідатором, направлених на повернення та/або стягнення грошових коштів за використану електричну енергію в період з 01.06.2022 по 06.12.2023 за Договором про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", який не може бути безоплатним;.. "

В матеріалах справи наявний лист Департамента житлового господарства Дніпровської міської ради №3/16-7732 від 05.10.2023 року (а.с.246, т.1 грошових вимог ДПЗД "Укрінтеренерго" по справі №904/7022/20 про банкрутство ПАТ "Дніпропетровський трубний завод"), направлений ліквідатору ПАТ "Дніпропетровський трубний завод", за змістом якого зазначено, що 08.09.2023 року право власності на будівлі за адресами вул. Каховки, буд. 1А та проспект Свободи, 89А у місті Дніпро зареєстровано за Дніпровською міською територіальною громадою.

Разом з тим, в матеріалах справи наявний лист ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" за №26 від 19.09.2023 року (а.с.14, т.2 грошових вимог ДПЗД "Укрінтеренерго" по справі №904/7022/20 про банкрутство ПАТ "Дніпропетровський трубний завод"), направлений на адресу АТ "ДТЕК "Дніпровські електромережі", за змістом якого повідомлено про факт остаточної передачі 14.09.2023 року у власність територіальної громади Дніпровської міської ради будівель гуртожитків, розташованих за адресами: вул. Каховки, буд. 1А та проспект Свободи, 89А в місті Дніпро. Вищевказаний лист отримано 19.10.2023 року.

Враховуючи викладене, за результатом розгляду грошових вимог ДПЗД "Укрінтеренерго" до ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" 13.05.2024 року, господарський суд дійшов висновку щодо правомірності вимог кредитора до боржника за спожиту електроенергію ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" виробничими потужностями підприємства боржника за період з 01.06.2022 року по 30.11.2023 року на суму 35 049 045,56 грн та гуртожитками, розташованими за адресами: вул. Каховки, буд. 1А та проспект Свободи, 89А в місті Дніпро за період з 01.09.2023 року по 18.10.2023 року включно на суму 816 829,16грн., оскільки відповідно до приписів п. п.4.27. розділу ІV Правил повідомлення АТ "ДТЕК "Дніпровські електромережі" про зміну власників зазначених вище об`єктів відбулось 19.10.2023 року.

У решті грошових вимог ДПЗД "Укрінтеренерго" відмовлено.

Частиною 1 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. В силу приписів частини 2 вказаної статті господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник.

Порядок звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визначено главою 3 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з положеннями частини 4 статті 320 Господарського процесуального кодексу України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина 5 статті 320 Господарського процесуального кодексу України).

На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли вказати суду про неї. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 26.02.2025 року у справі № 907/910/22, від 19.03.2025 року у справі № 906/672/18, від 24.02.2025 року у справі № 904/5955/19.

Здійснюючи процедуру перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною з новим розглядом справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін.

Перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення, для досягнення істини у справі. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 року у справі № 19/028-10/13.

Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 26.02.2025 року у справі № 907/910/22, від 14.01.2025 року у справі № 914/1565/23, від 20.01.2025 року у справі № 910/12395/22.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.11.2020 року у справі № 910/8113/16 висловила правову позицію, відповідно до якої суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 14.02.2025 року у справі № 921/504/20, від 25.09.2024 року у справі № 910/4490/22, від 23.02.2024 року у справі № 909/837/13, від 17.01.2024 року у справі № 910/542/21.

Наведене свідчить про сталу та послідовну практику Верховного Суду в питанні застосування норм процесуального права, якими визначено порядок перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Колегія суддів зазначає, що однією з умов перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами на підставі статті 320 Господарського процесуального кодексу України є істотність цих обставин для вирішення спору. Тому результат перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами залежить від того, чи спростовують ці обставини факти, які було покладено в основу судового рішення. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 26.02.2025 року у справі № 907/910/22, від 18.07.2023 року у справі № 914/935/20, від 23.06.2023 року у справі № 918/887/21, від 12.04.2022 року у справі № 904/3923/20.

Системний аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо перегляду судових рішень дозволяє дійти висновку про те, що нововиявленими обставинами можуть бути визнані обставини, які: а) існували під час розгляду справи судом; б) не були відомими суду та учасникам справи під час розгляду справи судом; в) мають істотне значення для справи і можуть призвести до іншого результату судового розгляду (тобто, коли врахування їх судом мало би наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) (рішення у справах "Industrial Financial Consortium Investment Metallurgical Union проти України" від 26.06.2018 року, заява № 10640/05 та "Желтяков проти України" від 09.06.2011 року заява № 4994/04). Подібний висновок також викладений у постановах Верховного Суду від 26.02.2025 року у справі № 907/910/22, від 18.07.2023 року у справі № 914/935/20.

У заяві про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2023 року у справі № 904/7022/20 заявник стверджував про те, що кредитору 15.08.2024 року стало відомо, що гуртожитки за адресою вул. Каховки, буд. 1а, проспект Свободи, 89а в місті Дніпро перебувають на балансі КП "ЖИЛСЕРВІС-5" з 01.01.2024 року, до цього часу вони перебували на балансі боржника, чого не було враховано судом першої інстанції при прийняті ухвали, яка підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.

Отже, підставою для перегляду за нововиявленими обставинами господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2023 року у справі № 904/7022/20, на думку заявника, є пункт 1 частини 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України, а саме: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Колегія суддів звертає увагу на те, що необхідно розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту). Так, не можуть вважатися нововиявленими обставинами подані учасником судового процесу, зокрема, листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю природою є саме новими доказами. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 26.02.2025 року у справі № 907/910/22, від 14.02.2025 року у справі № 921/504/20, від 20.06.2024 року у справі № 910/746/23.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 26.02.2025 року у справі № 907/910/22, від 08.07.2024 року у справі № 911/465/21, від 20.01.2025 року у справі № 902/115/22.

Встановлені вище обставини свідчать, що під час розгляду грошових вимог кредитор був обізнаний про факт передачі гуртожитків у власність територіальної громади, проте до матеріалів справи не надано обґрунтувань щодо впливу наявних в матеріалах справи доказів на результат розгляду грошових вимог заявника, який, в свою чергу, не обмежений у правах щодо отримання необхідної або додаткової інформації або доказів, проте не скористався своїм правом.

При цьому, відповідь на ім`я адвоката Бєлякова М.С. від Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради від 09.07.2024 року, що гуртожитки за адресою вул. Каховки, буд. 1а, проспект Свободи, 89а в місті Дніпро перебувають на балансі КП "ЖИЛСЕРВІС-5" з 01.01.2024 року, не може вважатися нововиявленою обставиною, яка вплине на законність і обґрунтованість ухваленого без її урахування судового рішення, адже судами першої та апеляційної інстанції при здійсненню розгляду грошових вимог досліджувалось питання встановлення дати повідомлення кредитора про зміну власників зазначених вище об`єктів.

З огляду на вказане посилання апелянта на листи від 28.06.2022 року № 19264/1001 та від 13.03.2023 року № 2/03/13 колегія суддів відхиляє, оскільки вони є новими доказами.

Відповідно до частини 3 статті 325 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

З урахуванням того, що є обґрунтованим висновок, що відповідь на ім`я адвоката Бєлякова М.С. Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради від 09.07.2024 року, що гуртожитки за адресою вул. Каховки, буд. 1а, проспект Свободи, 89а в місті Дніпро перебувають на балансі КП "ЖИЛСЕРВІС-5" з 01.01.2024 року, не може вважатися нововиявленою обставиною, яка вплине на законність і обґрунтованість ухваленого без її урахування судового рішення, а наведені заявником обґрунтування зведено до переоцінки доказів, за результатом дослідження яких судом ухвалено рішення про часткове визнання грошових вимог Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" 13.05.2024 року по справі №904/7022/20, колегія суддів дійшла висновку про правильне застосування приписів частини 3 статті 325 Господарського процесуального кодексу України при постановленні оскаржуваної ухвали.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За встановлених обставин справи, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2024 року у справі №904/7022/20 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2024 року у справі №904/7022/20 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Постанова складена у повному обсязі 21.04.2025 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя О.Г. Іванов

Суддя Ю.Б. Парусніков