ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" квітня 2025 р. м. Черкаси Справа № 925/393/25

Суддя Господарського суду Черкаської області Зарічанська З.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк", ідентифікаційний код 14282829, вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, 04070,

про видачу судового наказу,

УСТАНОВИЛА:

14.04.2025 до Господарського суду Черкаської області надійшла заява Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з боржника - фізичної особи-підприємця Власенко Юлії Михайлівни заборгованість за Кредитним договором "Кредит "всеБІЗНЕС" № 2 від 16.09.2024 станом на 24.03.2025 включно в розмірі 61 053,05 грн, з яких 58 988,56 грн за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованості за сумою кредиту в розмірі 1 902,86 грн та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 57 085,7 грн, та 2 064,49 грн простроченої заборгованості за комісією.

Вказана заява обґрунтована неналежним виконанням боржником умов договору в частині повернення кредиту та оплати комісійної винагороди за кредит в розмірах та строки визначені Договором.

Дослідивши матеріали заяви, суддя зазначає таке.

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу. (п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України)

Заявник у заяві про видачу судового наказу зазначає, що сторонами погоджено графік сплати сум на погашення кредиту, який зазначено у Договорі. Загальна сума, яка має бути сплачена позичальником на погашення кредиту - 137 600 грн розділена на рівні частини по 3 822,30 грн, з яких платіж за основною сумою кредиту - 2 222,22 грн, комісійна винагорода за обслуговування кредиту - 1 600 грн, які боржник має сплачувати 16 числа кожного місяця (16.10.2024, 16.11.2024, 16.12.2024 і т.д.). Сума, яку боржник мав сплатити у строк з 16.10.2024 по 16.03.2025 становить 22 933,32 грн.

Проте, заявник у наданих розрахунках зазначає графік повернення по сумі кредиту, який відрізняється від затвердженого сторонами:

16.10.2024 - 13 400 грн;

16.11.2024 - 1 902,86 грн;

16.12.2024 - 1 902,86 грн;

16.01.2025 - 1 902,86 грн і т.д.

Всього належить до виплати по Договору з 16.10.2025 по 16.03.2025 за розрахунком заявника - 22 914,30 грн.

Так, згідно цього ж розрахунку належить до сплати комісія з 16.10.2024 по 24.03.2025 у розмірі 10 064,49 грн.

Отже, позивач вважає, що боржник станом на дату подачі заяви про видачу судового наказу мав сплатити заявнику кошти в сумі 32 978,79 грн (22 914,3 + 10 064,49), що перевищує суму платежу, зазначеного у графіку затвердженого в Договорі на 10 045,47 грн.

Заявник не зазначає пояснень щодо зміни такого графіку, не надає додаткових угод якими б сторони могли погодити такі зміни.

Отже, суддя доходить висновку, що згідно розрахунку заявника та виписки з особового рахунку, боржник станом на дату подачі заяви про видачу судового наказу сплатив 29 011,44 грн, замість необхідних 22 933,32 грн, тобто більше ніж затверджено графіком платежів в Договорі.

Також суддя зазначає, що станом на момент направлення вимоги боржнику вих. № 156 від 26.02.2025 за графіком платежів, зазначеному у Договорі, боржником мало бути сплачено 19 111,10 грн (з 16.10.2024 по 16.02.2024). Проте, згідно виписки з особового рахунку, наданого заявником станом на 26.02.2025 боржником було сплачено 19 100 грн. Отже, сума простроченої заборгованості станом на 26.02.2025 складала 11,10 грн, що становить 0,29% від суми щомісячного платежу згідно графіку зазначеному у Договорі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України (ЦК України) якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Прострочення відбулось не всієї частини в розмірі 3 822,22 грн, а лише в сумі 11,10 грн, тобто 0,29 % від такої частини, тому з огляду на несуттєвість суми і строку прострочення (10 днів з 16.02.2025) право кредитодавця на дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України не є безспірним.

Отже, враховуючи на час подання заяви про видачу судового наказу переплату за графіком, суддя доходить висновку, що із такої заяви не випливає виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, у зв`язку з чим відмовляє у видачі судового наказу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 152-154, 234, 254 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИЛА:

Відмовити Акціонерному товариству "Перший український міжнародний банк" у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Власенко Юлії Михайлівни заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання.

Копію ухвали надіслати заявнику за допомогою системи "Електронний суд".

Суддя Зоя ЗАРІЧАНСЬКА