ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" квітня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/304/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,

секретар судового засідання Шпак І.А.,

за участю представників сторін:

від позивача: Лиска П.О.,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Фізичної особи-підприємця Водько Сергія Івановича до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «НС НОВА» про стягнення 2651993,67 грн заборгованості,

зазначає наступне:

Фізична особа-підприємець Водько Сергій Іванович (надалі ФОП Водько С.І., Позивач) використовуючи систему Електронний суд звернувся до Господарського суду Одеської області із позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «НС НОВА» (надалі ТОВ «НС НОВА», Відповідач) 2651993,67 грн заборгованості, з яких: 1550913,69 грн основної заборгованості, 248540,05 грн пені, 714168,53 грн інфляційних нарахувань та 138371,40 грн 3% річних, у зв`язку із неналежним виконанням взятих на себе за укладеним 24.09.2021 договором поставки № 24/09/21 зобов`язань в частині своєчасної та остаточної оплати вартості товару, отриманого за видатковими накладними від 24.09.2021 № 1 на суму 386400,00 грн, від 27.09.2021 № 2 на суму 697284,00 грн, від 17.10.2021 № 3 на суму 891870,00 грн, від 02.11.2021 № 4 на суму 784980,00 грн, від 16.11.2021 № 5 на суму 834162,00 грн, від 30.11.2021 № 6 на суму 881223,00 грн, від 13.12.2021 № 7 на суму 800156,60 грн, від 26.12.2021 № 8 на суму 831999,00 грн, від 20.01.2022 № 1 на суму 879324,00 грн, від 09.02.2022 № 2 на суму 883365,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 30.01.2025 позовній заяві ФОП Водько С.І. присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 916/304/25 та визначено суддю Гута С.Ф. для її розгляду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.02.2025 прийнято позовну заяву ФОП Водько С.І. до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/304/25, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27 лютого 2025 року.

В автоматизованій системі діловодства Господарського суду Одеської області наявна інформація про зареєстрований у ТОВ «НС НОВА» (Код ) електронний кабінет в підсистемі Електронний суд Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до сформованої автоматизованою системою діловодства Господарського суду Одеської області довідки 05.02.2025 до електронного кабінету ТОВ «НС НОВА» (Код ) підсистемою Електронний суд Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в автоматичному режимі доставлено ухвалу про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.02.2025 відкладено підготовче засідання на 20 березня 2025 року.

Відповідно до сформованої автоматизованою системою діловодства Господарського суду Одеської області довідки 27.02.2025 до електронного кабінету ТОВ «НС НОВА» (Код ) підсистемою Електронний суд Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в автоматичному режимі доставлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 20 березня 2025 року.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.03.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 03 квітня 2025 року.

Відповідно до сформованої автоматизованою системою діловодства Господарського суду Одеської області довідки 20.03.2025 до електронного кабінету ТОВ «НС НОВА» (Код ) підсистемою Електронний суд Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в автоматичному режимі доставлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення судового засідання для розгляду справи по суті на 03 квітня 2025 року.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.04.2025 відкладено розгляд справи на 10 квітня 2025 року.

Відповідно до сформованої автоматизованою системою діловодства Господарського суду Одеської області довідки 04.04.2025 до електронного кабінету ТОВ «НС НОВА» (Код ) підсистемою Електронний суд Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в автоматичному режимі доставлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 10 квітня 2025 року.

Ухвалами Господарського суду Одеської області забезпечено право участі представника ФОП Водько С.І. у засіданнях суду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів після звернення із відповідним клопотанням.

У призначене на 10.04.2025 судове засідання як і жодне інше представник ТОВ «НС НОВА» не з`явився, підстав неявки суду не повідомлено.

Приписами частини 6 статті 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Враховуючи наявні в матеріалах справи сформовані автоматизованою системою діловодства Господарського суду Одеської області довідки про доставку до електронного кабінету ТОВ «НС НОВА» (Код ) підсистемою Електронний суд Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в автоматичному режимі кожної із постановлених у справі ухвал, ТОВ «НС НОВА» вважається належним чином повідомленим про призначенні засідання суду.

Додатково, у даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

В ході розгляду даної справи Господарським судом Одеської області, у відповідності до пункту 4 частини 5 статті 13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

В процесі розгляд справи представник ФОП Водько С.І. підтримував заявлені позовні вимоги та наполягав на задоволенні позову в повному обсязі.

Письмового відзиву від ТОВ «НС НОВА» до Господарського суду Одеської області як і інших клопотань або заяв не надходило у зв`язку з чим у відповідності до частини 4 статті 13 та частини 9 статті 165 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

18 квітня 2025 року в судовому засіданні судом проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Приписами статті 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, суд встановив:

24 вересня 2021 року між ФОП Водько С.І. (Постачальник) та ТОВ «НС НОВА» (Покупець) укладено договір поставки № 24/09/21 (Договір), умовами пункту 1.1 якого передбачено, що Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця брусок дерев`яний (Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його, на умовах, визначених цим Договором.

Найменування (асортимент) Товару, його кількість та ціна Товару вказуються у первинних облікових документах. Сторони погодили вважати під первинним обліковим документом накладну або її різновиди видаткова накладна, товарно-транспортна накладна (накладна), які являються невід`ємною частиною даного Договору. Загальна вартість Товару визначається як сума вартостей Товару за всіма накладними складеними у період дії даного договору та підписаними сторонами (пункт 1.2).

За даним Договором Товар, що передається, вільний від прав третіх осіб, не вилучений із обігу, не знаходиться в заставі або під арештом (пункт 1.3).

Поставка Товару здійснюється за наступною процедурою. Поставка продукції виконується окремими партіями. Щомісячно Покупець зобов`язаний надати Постачальнику заявку (по факсу, електронній пошті або у телефонному режимі) із за значенням кількості та розгорнутої номенклатури (пункт 2.1.1).

Постачальник протягом одного робочого дня розглядає можливість поставки Товару у відповідності до зазначених у заявці даних та надсилає Покупцеві погодження на заявку (по факсу, електронній пошті або у телефонному режимі), у якому зазначає: можливі асортимент Товару, його кількість, вартість, адресу, умови та термін поставки, або відмову від виконання заявки (пункт 2.1.2).

Покупець вправі відкликати заявку у випадку, якщо його не задовольняють пропозиції Постачальника щодо заявки (пункт 2.1.3).

У відповідності до остаточно узгодженої сторонами заявки Постачальник формує видаткову накладну, податкову накладну та документи, які підтверджують якість Товару (товаросупроводжувальні документи) (пункт 2.1.4),

Поставка узгодженої сторонами у заявці партії Товару здійснюється за погодженням Сторін (пункт 2.1.5).

Обов`язки Постачальника по передачі Товару вважається виконаними в момент передачі Товару Покупцеві, який підтверджується підписанням Покупцем видаткової накладної (пункт 3.1).

Приймання Товару за асортиментом, кількістю та якістю відбувається Покупцем згідно з товаросупроводжувальними документами у момент одержання Товару від Постачальника (пункт 3.2).

Право власності на поставлений товар переходить до Покупця в момент отримання Товару від Постачальника, що підтверджується підписанням видаткової накладної (пункт 4.1).

Ризик випадкової загибелі або пошкодження Товару, переходить до Покупця з моменту одержання товару відповідно до розділу 3 Договору (пункт 4.2).

Прийом Товару проводиться згідно товаросупроводжувальних документів (пункт 6.1).

При виявленні Покупцем недоліків Товару, які не могли бути виявлені при звичайному прийманні Товару, Покупець повідомляє Постачальника про це в строк десять робочих днів з моменту виявлення недоліків (пункт 6.2).

Ціна на Товар визначена у Специфікації № 1 до Договору поставки № 24/09/21 від 24 вересня 2021 року. Ціна на Товар не є остаточною і може бути змінена тільки за письмовою згодою Сторін, залежно від цін на сировину на ринку Україні. Про зміну ціни Постачальник зобов`язаний письмово повідомити Покупця за 30 (тридцять) днів до введення нових цін (пункт 7.1).

Покупець зобов`язаний сплатити за Товар у термін 10 (десять) банківських днів з моменту поставки Товару в безготівковій формі або іншим шляхом на забороненим законодавством України на банківський рахунок Постачальника в національній валюті України (пункт 7.2).

Датою оплати вважається дата надходження коштів на банківський рахунок Постачальника (пункт 7.3).

У випадку виникнення заборгованості за Договором через невиконання або не несвоєчасне виконання Покупцем зобов`язань по оплаті отриманого Товару, останній сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діє у період прострочення оплати, за кожний день несвоєчасної оплати від суми існуючої заборгованості (пункт 8.1).

Всі суперечливі правовідносини, пов`язані з виконанням Договору, Сторони вирішують шляхом переговорів. Якщо Сторонам не вдалося урегулювати спірне питання шляхом переговорів, спори вирішуються у господарському суді у порядку, передбаченому законодавством України (пункт 9.1).

Даний Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 24 вересня 2022 року. Якщо жодна із сторін Договору за 30 днів до закінчення строку дії цього Договору не повідомить іншу Сторону письмово про його припинення, Договір вважається пролонгованим до 31 грудня кожного наступного календарного року на тих же умовах (пункт 11.1).

Представлена копія Договору містить проставлені підписи представників сторін.

В цей же день 24 вересня 2021 між сторонами підписано Специфікацію до Договору, якою погоджено, що найменування Товару: Брусок дерев`яний, розміром 24x103x2070, кількістю 100 куб.м, вартістю 21000,00 грн за куб.м/ Брусок дерев`яний, розміром 24x83x2070 кількістю 100 куб.м, вартістю 21000,00 грн за куб.м. Матеріал: сосна звичайна.

Також 24 вересня 2024 року між ФОП Водько С.І. та ТОВ «НС НОВА» укладено Додаткову угоду до Договору, якою погоджено, що при виконанні даного Договору прийом Товару проводиться на складі Покупця комісійно: службою ВТК, інженером-технологом зі складанням Акта вхідного контролю якості. Якість Товару всієї поставленої партії визначається по 10% перегляду і приймання від кількості всієї Партії. Певний процент некондиції Товару приймається на весь обсяг Партії. При незгоді з відсотком некондиційного Товару Постачальник має право надіслати свого представника для ознайомлення з якістю поставленого Товару на складі Покупця, а так само має право забрати всю поставлену партію для перебирання Товару на складі Постачальника…

В процесі здійснення господарських взаємовідносин на підстав укладеного Договору між ФОП Водько С.І. як Постачальником та ТОВ «НС НОВА» як Покупцем підписано без зауважень та або заперечень наступні видаткові накладні про отримання погодженого Товару, а саме 24.09.2021 № 1 на суму 386400,00 грн, 27.09.2021 № 2 на суму 697284,00 грн, 17.10.2021 № 3 на суму 891870,00 грн, 02.11.2021 № 4 на суму 784980,00 грн, 16.11.2021 № 5 на суму 834162,00 грн, 30.11.2021 № 6 на суму 881223,00 грн, 13.12.2021 № 7 на суму 800156,60 грн, 26.12.2021 № 8 на суму 831999,00 грн, 20.01.2022 № 1 на суму 879324,00 грн, 09.02.2022 № 2 на суму 883365,00 грн.

Із представлених виписок по банківському рахунку ФОП Водько С.І. вбачається, що ТОВ «НС НОВА» здійснено наступні розрахункові операції стосовно оплати вартості отриманого Товару, а саме 05.10.2021 на суму 386400,00 грн, 05.10.2021 на суму 697284,00 грн, 22.10.2021 на суму 891870,00 грн, 10.11.2021 на суму 784980,00 грн, 23.11.2021 на суму 808136,15 грн, 08.12.2021 на суму 881223,00 грн, 17.12.2021 на суму 525156,60 грн, 21.01.2022 на суму 275000,00 грн, 26.01.2022 на суму 831999,00 грн, 23.02.2022 на суму 237801,16 грн.

При цьому ФОП Водько С.І. зазначає, що вартість отриманого Товару за видатковою накладною № 1 (від 24.09.2021 на суму 386400,00 грн) оплачено в повному обсязі 05.10.2021; вартість отриманого Товару за видатковою накладною № 2 (від 27.09.2021 на суму 697284,00 грн) 05.10.2021; вартість отриманого Товару за видатковою накладною № 3 (від 17.10.2021 на суму 891870,00 грн) 22.10.2021; вартість отриманого Товару за видатковою накладною № 4 (від 02.11.2021 на суму 784980,00 грн) 10 листопада 2021 року.

Поряд із цим, як зазначає Водько С.І., вартість отриманого Товару за видатковою накладною № 5 (від 16.11.2021 на суму 834162,00 грн) оплачено 23.11.2021 частково в розмірі 808136,15 грн; вартість отриманого Товару за видатковою накладною № 6 (від 30.11.2021 на суму 881223,00 грн) оплачено частково 08.12.2021 в розмірі 881223,00 на суму, з яких 26025,85 грн зараховано як погашення залишку заборгованості за видатковою накладною № 5 від 16.11.2021; вартість отриманого Товару за видатковою накладною № 7 (від 13.12.2021 на суму 800156,60 грн) оплачено 17.12.2021 на суму 525156,60 грн, з яких 26025,85 грн зараховано як погашення залишку заборгованості за видатковою накладною № 6 від 30.11.2021; вартість отриманого Товару за видатковою накладною № 8 (від 26.12.2021 на суму 831999,00 грн) оплачено 26.01.2022 на суму 831999,00 грн, з яких 26025,85 грн зараховано як погашення залишку заборгованості за видатковою накладною № 7 від 13.12.2021; вартість отриманого Товару за видатковою накладною № 1 (від 20.01.2022 на суму 879324,00 грн) оплачено 23.02.2022 на суму 237801,16 грн, з яких 26025,85 грн зараховано як погашення залишку заборгованості за видатковою накладною № 8 від 26.12.2021; вартість отриманого Товару за видатковою накладною № 2 (від 09.02.2022 на суму 883365,00 грн) станом на час звернення із позовом до суду не оплачано.

Враховуючи вищенаведене, ФОП Водько С.І. просить стягнути з ТОВ «НС НОВА» 2651993,67 грн заборгованості, з яких 1550913,69 грн вартості отриманого, проте не оплаченого Товару, 248540,05 грн пені, 714168,53 грн інфляційних нарахувань та 138371,40 грн 3% річних, нарахованих у зв`язку із відсутністю своєчасної та остаточної оплати вартості отриманого Товару.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Правочин, різновидом якого є договори основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, стаття 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

В свою чергу, частинами 1 та 2 статті 67 ГК України передбачено, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Відповідно ж до статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Суб`єктами майново-господарських зобов`язань можуть бути суб`єкти господарювання, зазначені у статті 55 цього Кодексу, негосподарюючі суб`єкти - юридичні особи, а також органи державної влади, органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією. Якщо майново-господарське зобов`язання виникає між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами юридичними особами, зобов`язаною та управненою сторонами зобов`язання є відповідно боржник і кредитор.

Згідно ж із статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1 статті 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно із частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Приписами статті 174 ГК України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Приписами статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В свою чергу, частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в частинах 1 та 7 статті 193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частинами 1 та 2 статті 265 ГК України встановлено, що за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Частинами 1 та 2 статті 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Частиною 1 статті 691 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

В свою чергу частини 1-3 статті 692 ЦК України передбачають, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між ФОП Водько С.І. як Постачальником та ТОВ «НС НОВА» як Покупцем виникли господарські зобов`язання, підставою яких є Договір поставки № 24/09/21, укладений 24 вересня 2021 року.

Із представлених до матеріалів справи та досліджених судом доказів вбачається, що ФОП Водько С.І. як Постачальником доведено виконання належим чином взятих на себе обов`язків за Договором та поставку ТОВ «НС НОВА» товару загальною вартістю 7870763,60 грн, що підтверджується дослідженими в описовій частині рішення видатковими накладними, підписами сторонами без заперечень та/або зауважень.

Умовами ж укладеного між сторонами Договору встановлено, що право власності на поставлений товар переходить до Покупця в момент отримання Товару від Постачальника, що підтверджується підписанням видаткової накладної (пункт 4.1). При цьому Покупець зобов`язаний сплатити за Товар у термін 10 (десять) банківських днів з моменту поставки Товару в безготівковій формі або іншим шляхом на забороненим законодавством України на банківський рахунок Постачальника в національній валюті України (пункт 7.2).

В свою чергу, та ТОВ «НС НОВА» як Покупцем в порушення приписів статей 525,526,610,629,692,712 ЦК України, статей 193,265 ГК України та Договору своєчасно та остаточно вартість отриманого товару не сплатило, не дивлячись на те, що з урахуванням частини 1 статті 530, частини 1 статті 692, частини 1 статті 712, ЦК України, пункту 7.2 Договору строк виконання зобов`язання у розмірі 1550913,69 грн настав, іншого Відповідачем суду не доведено як і не представлено доказів своєчасної та остаточної оплати вартості отриманого товару (1550913,69 грн залишок вартості отриманого, проте не оплаченого Товару, з огляду на представлені до матеріалів справи докази здійснення платіжних операцій із перерахування коштів).

Суд враховує положення статті 534 ЦК України, які передбачають, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Тобто, ФОП Водько С.І. має правові підстави для зарахування пізніше сплачених коштів як сплату основної заборгованості, враховуючи частину сплачених коштів в погашення вимог, які не сплачено своєчасно.

З огляду на викладене, заявлені позовні вимоги ФОП Водько С.І. про стягнення з ТОВ «НС НОВА» основного боргу підлягають задоволенню у сумі 1550913,69 грн.

Враховуючи відсутність своєчасної та остаточної оплати вартості отриманого Товару, ФОП Водько С.І., окрім заявленої до стягнення основної заборгованості розміром 1550913,69 грн, просить стягнути з ТОВ «НС НОВА» 248540,05 грн пені, 714168,53 грн інфляційних нарахувань та 138371,40 грн 3% річних.

Частиною 3 статті 14 ЦК України встановлено, що виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За частинами 1 та 2 статті 614 ЦК вбачається, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до положень абзацу 1 частини 1 статті 617 ЦК та статті 218 ГК підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язанням несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язанням виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно частини 1 статті 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

В силу частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Приписами статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

В статті 549 ЦК України надано визначення неустойки (штрафу, пені), під якою слід розуміти грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 2 статті 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Положеннями Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (стаття 1). Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3).

В свою чергу, умовами пункту 8.1 Договору передбачено, що у випадку виникнення заборгованості за Договором через невиконання або не несвоєчасне виконання Покупцем зобов`язань по оплаті отриманого Товару, останній сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діє у період прострочення оплати, за кожний день несвоєчасної оплати від суми існуючої заборгованості.

Як визначено у частині 6 статті 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

При ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог (частина 2 статті 237 ГПК України).

Ознайомившись із представленим ФОП Водько С.І. розрахунком пені, 3% річних та інфляційних нарахувань із зазначеним періодом нарахування по кожному із прострочених зобов`язань, судом встановлено часткове порушення заявником методології нарахування в частині визначення останнім днем періоду прострочення день зарахування коштів.

Відтак, здійснивши перерахування за допомогою Інформаційно-правової системи Прецедент, в межах заявлених ФОП Водько С.І. періодів та сум, господарський суд доходить до висновку про наявність в нього права на стягнення з ТОВ «НС НОВА»:

248486,48 грн пені, з яких 84,85 грн, нарахованих на суму 26025,85 грн впродовж 01.12.2021 07.12.2021; 25,67 грн, нарахованих на суму 26025,85 грн впродовж 15.12.2021 16.12.2021; 322,29 грн, нарахованих на суму 301025,85 грн впродовж 28.12.2021 20.01.2022 (сума визначена Позивачем); 71,30 грн, нарахованих на суму 26025,85 грн, впродовж 21.01.2022 - 25.01.2022; 611,79 грн, нарахованих на суму 26025,85 грн, впродовж 10.01.2022 22.02.2022; 100223,75 грн, нарахованих на суму 667548,69 грн, впродовж 04.02.2022 03.08.2022; 147146,83 грн, нарахованих на суму 883365,00 грн, впродовж 24.02.2022 23.08.2022;

714168,53 грн інфляційних нарахувань, з яких 3913,34 грн, нарахованих на суму 301025,85 грн впродовж 28.12.2021 20.01.2022; 760,16 грн, нарахованих на суму 26025,85 грн впродовж 10.01.2022 22.02.2022; 314188,78 грн (сума визначена Позивачем), нарахованих на суму 667548,69 грн впродовж 04.02.2022 29.01.2025; 395306,25 грн (сума визначена Позивачем), нарахованих на суму 883365,00 грн впродовж 24.02.2022 29.01.2025;

138210,64 грн 3% річних, з яких 14,97 грн, нарахованих на суму 26025,85 грн впродовж 01.12.2021 07.12.2021; 4,28 грн, нарахованих на суму 26025,85 грн впродовж 15.12.2021 16.12.2021; 593,80 грн, нарахованих на суму 301025,85 грн впродовж 28.12.2021 - 20.01.2022; 10,70 грн, нарахованих на суму 26025,85 грн впродовж 21.01.2022 25.01.2022; 94,12 грн, нарахованих на суму 26025,85 грн впродовж 10.01.2022 22.02.2022; 59805,05 грн, нарахованих на суму 667548.69 грн впродовж 04.02.2022 29.01.2025; 77687,72 грн, нарахованих на суму 883365,00 грн впродовж 24.02.2022 29.01.2025.

Враховуючи вищевикладене, заявлені ФОП Водько С.І. позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

У рішенні від 03.01.2018 Віктор Назаренко проти України (Заява № 18656/13) ЄСПЛ наголосив, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції справедливого судового розгляду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають справедливого балансу між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (рішення у справі Беер проти Австрії (Beer v. Austria), заява № 30428/96, пункти 17,18, від 06 лютого 2001 року).

Частиною 3 статті 4 Закону України Про судовий збір передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Керуючись ст.ст.13,20,73,74,76,86,129,165,232,233,237,238,240,241

Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Фізичної особи-підприємця Водько Сергія Івановича до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «НС НОВА» про стягнення 2651993,67 грн заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НС НОВА» (73003, м. Херсон, Шосе Миколаївське, буд. 6, Код ) на користь Фізичної особи-підприємця Водько Сергія Івановича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1550913/один мільйон п`ятсот дев`ять тисяч дев`ятсот тринадцять/грн 69 коп. основного боргу, 248486/двісті сорок вісім тисячі чотириста вісімдесят шість/грн 48 коп. пені, 714168/сімсот чотирнадцять тисяч сто шістдесят вісім/грн 53 коп. інфляційних нарахувань, 138210/сто тридцять вісім тисяч двісті десять/грн 64 коп. 3% річних та 31821/тридцять одну тисячу вісімсот двадцять одну/грн 35 коп. витрат зі сплати судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України.

Повний текст складено 18 квітня 2025 р.

Суддя С.Ф. Гут