ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2025м. ДніпроСправа № 904/491/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.М.ЛОҐ"

до Фізичної особи-підприємця Іванів Віталія Володимировича

про стягнення боргу

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача основний борг за Договором № 69325 з організацій перевезень вантажів від 31.10.2024 в розмірі 100 000,00 грн., 4 846,27 грн. пені, 1 400,00 грн. - інфляційних нарахувань, 533,60 грн. - 3 % річних та судових витрат.

Господарський суд Дніпропетровської області 17.02.2025 відкрив провадження у справі №904/491/25 та призначив її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо порядку розгляду справи від сторін не надходило. Судом зобов`язано: Відповідача, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.

Враховуючи, що Відповідач зареєстрував електронний кабінет, відповідно до ч.7 ст.6 ГПК України ухвала суду вручалася йому в електронній формі шляхом направлення до електронного кабінету такої особи (доставлена 17.02.2025 о 20:40), що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Пунктом 2 ч.6 ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, Відповідач є обізнаними про вирішення спору, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа.

Всупереч пропозицій суду, викладених в ухвалі від 17.02.2025, Відповідач відзив на позовну заву не надав, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд ,-

ВСТАНОВИВ:

31.10.2024 сторони уклали Договір з організації перевезень вантажів №69325 (далі Договір), за п.1.1. якого даний Договір регулює порядок взаємовідносин Сторін при виконанні Перевізником (Позивачем) доручень Експедитора (Відповідача) по виконанню перевезень вантажів у міжнародному та (або) регіональному сполученні. Експедитор залучає Перевізника для організації перевезення вантажу, а Перевізник зобов`язується доставити (організувати доставку) довірений йому Експедитором вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (Вантажоодержувачеві), а Експедитор зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату, у відповідності до умов цього Договору.

Відповідно до п. 1.2 цей Договір може використовуватись для довгострокового систематичного виконання доручень Експедитора. Істотні умови Договору, не обумовлені цим Договором, встановлюються в Заявці, яка є Додатком до цього Договору та його невід`ємною частиною. В заявці сторони погоджують зокрема, але не виключно, види та обсяг перевезення, вид та найменування вантажу, вартість послуг Перевізника (плата за перевезення вантажу), пункти відправлення та призначення вантажу, тощо.

Розрахунки за фактично надані Експедиторові послуги з організації вантажних перевезень здійснюються у національній валюті України шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок Перевізника. Підтвердженням факту надання послуги є підписаний сторонами оригінал Акту приймання-передачі наданих послуг, наданий Перевізником Експедитору оригінал товарно-транспортного документу встановленого для перевезення зразка, вказаного у Заявці, з відмітками Вантажовідправника, Перевізника, Вантажоодержувача та (або) митних органів (п. 3.1 Договору).

Відповідно до п. 3.2 Договору підставою для здійснення оплати послуг Перевізника є оригінал рахунку-фактури, наданий останнім в одному екземплярі, оригінал товарно-транспортного документу по відповідній Заявці з відмітками вантажовідправника, Перевізника, одержувача вантажу (про прийомну вантажу) та (або) митних органів та оригінали інших документів, що підтверджують узгоджені з Експедитором додаткові витрати Перевізника, які він поніс в інтересах Експедитора з метою виконання даного Договору, Акт приймання-передачі наданих послуг у двох екземплярах підписаний із боку Перевізника та податкові накладні, оформлені у відповідності до діючого Податкового законодавства України. Вказані документи мають бути надані не пізніше 5 днів після виконання Заявки. Ненадання Перевізником повного комплекту вищевказаних документів дає право Експедиторові відмовити в здійснені оплати до моменту надання необхідних документів.

Строк оплати послуг Перевізника складає 10 банківських днів з моменту отримання Експедитором повного пакету документів, вказаних у пункті 3.2. цього Договору, якщо інше не обумовлено в Заявці на перевезення. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з розрахункового рахунку Експедитора (п. 3.3 Договору).

У п. 4.1 Договору сторони передбачили, що за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків за цим Договором Сторони несуть відповідальність у відповідності до цього Договору та чинного законодавства України. У разі заподіяння шкоди з вини однієї із сторін, винна Сторона зобов`язана відшкодувати збитки та виплатити штрафні санкції, передбачені цим Договором та чинним законодавством України. Виплата штрафних санкцій не звільняє сторони від виконання своїх зобов`язань за цим Договором.

Відповідно до п. 4.10 Договору у випадку несвоєчасного здійснення платежів за цим Договором винна Сторона сплачує потерпілій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно здійсненого платежу за цим Договором, за кожну добу прострочення.

Сторонами на виконання умов Договору підписано Заявку на перевезення вантажу 24101783 від 31.10.2024р. Відповідно до Заявки, Сторони домовилися, окрім іншого:

- Маршрут: Rijen (Netherlands) Новоукраїнка, Кіровоградська обл. (Україна) (п.1. Заявки).

- Вартість і умови оплати: 3200 євро бн в гривні по курсу НБУ на день завантаження, термін оплати 10 банківських днів після отримання оригіналів. (п.4 Заявки).

- Дата навантаження: 04.11.2024р. Строк доставки: 11.11.2024р. (п.5 Заявки).

- Найменування вантажу: Інвертори АДР 9 (п.8 Заявки).

На підтвердження надання за Договором послуг, Позивач до матеріалів справи надав копії: Міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) № 450468 від 04.11.2024; Акту надання послуг № 1111/2024 від 11.11.2024 на суму 147 497,60 грн., підписаний сторонами без зауважень; рахунку на оплату № 3110/2024 від 31.10.2024 на суму 147 497,60 грн.; експрес-накладної ТОВ "Нова пошта" №3948 від 14.11.2024р. на адресу зазначену в Заявці; платіжного документу № 371 від 30.11.2024 на суму 47 498,60 грн., за яким Відповідач провів часткову оплату за транспортні послуги згідно рахунку № 3110/2024 від 31.10.2024.

За даними Позивача, не спростованими Відповідачем, 14.11.2024р. Перевізник надіслав Експедиторові, за допомогою ТОВ "Нова Пошта", пакет документів, передбачений п. 3.2. Договору, що підтверджується експрес-накладною ТОВ "Нова пошта" №3948 від 14.11.2024р. на адресу зазначену в Заявці. Відповідно до Трекінгу відправлення №3948 документи отримано Відповідачем 18.11.2024 р.

Відповідач надані послуги оплатив частково у розмірі 47 497,60 грн., у зв`язку з чим, за останнім утворився борг у розмірі 100 000,00 грн.

17.01.2025 Позивач направив Відповідачеві претензію № 45 від 17.01.2025, в якій вимагав невідкладно виконати умови Договору та оплатити борг у розмірі 100 000,00 грн. за надані послуги (перевезення вантажу).

За даними Позивача, зазначена претензія залишена Відповідачем без відповіді та задоволення.

На прострочений борг Відповідача, Позивач нарахував 4 846,27 грн. пені, 1 400,00 грн. індексу інфляції, 533,60 грн. - 3% річних.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є: факт укладання Договору, надання послуг перевезення, наявності (відсутності) боргу за перевезення, прострочення оплати, обґрунтованість стягуваної суми.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Аналогічні положення містить ст. 909 ЦК України.

Плата за перевезення вантажів та виконання інших робіт, пов`язаних з перевезенням, визначається за цінами, встановленими відповідно до законодавства (ст. 311 ГК України).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи і докази Позивача не заперечував і не спростував.

Перевіривши доводи і докази Позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд погоджується з Позивачем.

Так, 31.10.2024 сторони уклали Договір з організації перевезень вантажів №69325 (далі Договір), за п.1.1. якого Договір регулює порядок взаємовідносин Сторін при виконанні Перевізником доручень Експедитора по виконанню перевезень вантажів в міжнародному та (або) регіональному сполученні. Експедитор залучає Перевізника для організації перевезення вантажу, а Перевізник зобов`язується доставити (організувати доставку) довірений йому Експедитором вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (Вантажоодержувачеві), а Експедитор зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату, у відповідності до умов цього Договору.

Відповідач подав Позивачеві Заявку на перевезення вантажу 24101783. Відповідно до п. 10.5 Заявки після завершення перевезення, Перевізник повинен вислати оригінали документів за адресою м. Дніпро, Нова Пошта 63 відділення, Іванова Катерина +42. Документи для відправки : Заявка (2 екземпляра), Договір (2 екземпляра), Акт виконаних робіт (2 екземпляра, Рахунок (1 екземпляр), СМR (2 екземпляр).

За даними Позивача, не спростованими Відповідачем, Позивач 16.11.2024 направив Відповідачеві повний пакет документів, погоджений в Заявці на адресу зазначену в Заявці. Відповідно до Трекінгу відправлення №3948 документи отримано Відповідачем (його представником) 18.11.2024р.

Відповідач не надав заперечень та не спростував факт укладання Договору, подачі Заявки, надання послуг Позивачем, одержання необхідних документів для проведення оплати. Крім того, позиція Позивача підтверджується частковою оплатою Відповідачем послуг з перевезення, з посиланням у платіжному документі Відповідача на рахунок Позивача, виставлений за надані послуги.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що строк виконання зобов`язання з оплати наданих послуг настав.

За твердженням Позивача, не спростованим Відповідачем, останній надані послуги оплатив частково, у зв`язку з чим за ним обліковується борг у розмірі 100 000,00 грн.

Беручи до уваги надані Позивачем докази (Договір, Заявка на перевезення, Міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR), Акт надання послуг, рахунок, докази направлення документів Відповідачеві, докази часткової оплати, претензія,), відсутність доказів оплати послуг Відповідачем та заперечень щодо отримання наданих послуг та документів для оплати, суд вважає вимогу про стягнення основного боргу в розмірі 100 000,00 грн. обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Позивач у позовній заяві просить стягнути з Відповідача 4 846,27 грн. - пені за період з 03.12.2024 по 05.02.2025, 1 400,00 грн. індексу інфляції за грудень 2024, 533,60 грн. - 3% річних за період з 03.12.2024 по 05.02.2025 року.

Перевіривши розрахунки Позивача, за допомогою "Юридична інформаційно-пошукова система "Законодавство", судом встановлено, що розрахунки 3% річних та індексу інфляції проведено правильно, за перерахунком суду розмір пені дещо перевищують розраховані Позивачем, тому суд приймає розрахунки Позивача.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у розмірі 100 000 грн. 00 коп., 4 846,27 грн. пені, 1 400,00 грн. - інфляційних нарахувань, 533,60 грн. - 3 % річних.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Відповідно до наданої суду платіжної інструкції про сплату судового збору за звернення до суду з даним позовом Позивач сплатив 3028,00 грн.

На підставі ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч. 2 ст. 4 цього Закону, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Тобто, за подачу позовної заяви Позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 2422,40 грн. з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

За таких обставин, відшкодуванню витрат Позивача з оплати судового збору з Відповідача підлягає сума 2 422,40 грн.

Судовий збір в розмірі 605,60 грн. може бути повернуто на користь Позивача з Державного бюджету України за ухвалою суду за відповідним клопотанням Позивача згідно з положеннями ст.7 Закону України "Про судовий збір", у зв`язку із внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Іванів Віталія Володимировича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.М. ЛОҐ" (80200, Львівська обл., Червоноградський р-н., м. Радехів, просп. Відродження, буд. 14, код 44732469) 100 000,00 грн. - основного боргу, 4 846 грн. 27 коп. пені, 1 400,00 грн. - інфляційних нарахувань, 533 грн. 60 коп. - 3 % річних. 2422 грн. 40 коп. - судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України.

Суддя С.Г. Юзіков