ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/4461/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Татаурову В.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вертикаль-Плюс", м. Харків
про стягнення 227329,33 грн.
за участю представників учасників справи:

позивача - Оніщука Василя Миколайовича;

відповідача - Ганги Дмитра Григоровича;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вертикаль-Плюс", відповідач, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 227329,33 грн, з яких пеня - 149704,68 грн, штраф - 77624,65 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує порушенням строків виконання робіт відповідачем за договором підряду № від 12.12.2022 року. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 17.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Процесуальний рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

30.01.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечує, просить суд відмовити позивачу у повному задоволенні позову, зменшити розмір нарахованої позивачем неустойки (штраф, пеня) на 90 відсотків.

Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що у, під час оформлення та підписання акту №4 замовником виявлено дефект в верхньому шарі асфальтобетонного покриття місцями виявлено руйнування покриття. З цієї причини замовник відмовився підписувати акт №4 з роботами з улаштування покриття товщиною 4 см із гарячих асфальтобетонних сумішей 842,0 м2 та на кожні 0,5 см зміни товщини шару додавати або виключати до норми 18-43-1 (842,0 м2). Водночас, негайному усуненню підрядником виявлених замовником недоліків перешкоджали несприятливі погодні умови для такого виду робіт (низька температура, дощ, сніг). Натомість, виконання підрядником робіт у таку погоду суперечило б чинним нормам та стандартам у галузі будівництва, а якість таких робіт не відповідали б вимогам якості, які ставились договором. У свою чергу, підрядник, діючи добросовісно у спірних правовідносинах, зважаючи на несприятливі погодні умови, повідомляв позивача про неможливості виконання робіт, обумовлених договором, у встановлений строк, та про необхідність у зв`язку із існуванням вказаних обставин у пролонгації договірних відносин тощо. Однак, позивач, діючи недобросовісно, відхилив пропозиції відповідача щодо пролонгації термінів виконання робіт, наполягаючи при цьому на виконанні робіт у строк і при суворому дотриманні норм та правил будівництва, що було нереальним за тих обставин. В подальшому, вже після закінчення строку виконання робіт за договором, за сприятливих погодних умов, Підрядник належним чином усунув виявлені недоліки, про що сторонами було підписано Акт №6 за травень 2024 від 16.05.2024 на суму 1108923,59 грн. 27 червня 2024 сторонами було підписано Акт про завершення робіт за договором, згідно з яким, відповідно до умов договору № року (надалі- договір) підрядник виконав, а замовник прийняв визначні предметом договору роботи Інші завершальні будівельні роботи (Ремонт будівель і споруд виробничого призначення КС Боярського ЛВУМІ). Підрядник виконав роботи з ремонту будівель і споруд виробничого призначення КС Боярського ЛВУМІ в межах експлуатації Боярського ЛВУМІ згідно вказаного договору на загальну суму 3478364,26 грн, відповідно до актів викопаних робіт КБ-2в та КБ-3. Якість виконаних робіт відповідає вимогам державних будівельних норм та стандарти, інших нормативних документів, що регламентують проведення будівельних робіт, технічним характеристикам нормативно-технічної документації та документації заводів, фірм виробників. Економія вартості фактично виконаних робіт відбулась за рахунок уточнення обсягів робіт.

Таким чином, дійсно, під час виконання підрядником робіт було допущено прострочення строків виконання робіт, однак це було викликано незалежними від відповідача причинами: несприятливими погодними умовами, які не дозволяли якісно виконати такий вид робіт, а також відсутністю необхідних обігових коштів, викликаних незаконним блокуванням податкових накладних. Позиція Підрядника (відповідача) щодо усунення недоліків у період сприятливих погодних умов була продиктована тим, що роботи з улаштування гарячих асфальтобетонних покриттів згідно ДБН В.2.3-4-2000 - дозволяється виконувати в суху погоду навесні та влітку при температурі не нижче 5 С і восени при температурі не нижче 10 С, і нехтування цими нормами будуть свідчити про порушення Підрядником будівельних норм, стандартів, а виконанні при таких обставинах роботи не будуть відповідати якості, визначеній договором. Підрядник звернувся до замовника з листом та просив розглянути питання продовження терміну дії договору та строків виконання робіт в частині саме усунення дефекту асфальтобетонного покриття до 30.04.2024. Підрядник у листуванні з замовником неодноразово просив укласти додаткову угоду до договору № від 12.12.2022 р. в частині продовження строків виконання робіт до 30.04.2024 р., в частині строку дії договору до 30.05.2024.

Також відповідач зазначає, що виконати роботи до зими Підряднику завадила відсутність обігових коштів, що виникла в результаті блокування податкових накладних через віднесення ДПС Підрядника до ризикових платників податку. Через відсутність реєстрації податкових накладних, які не були зареєстровані з незалежних від Підрядника причин, який незаконно був віднесений ДПС до ризикових, Замовник не здійснював оплати за роботи згідно цього договору, що призвело до відсутності у підрядника обігових коштів та неможливості усунення недоліків асфальтного покриття до початку зимового періоду та 31.12.2023 р. (закінчення строку виконання робіт). у своєму листі від 16.01.2024 р. Підрядник зазначав, що прострочення виконання ремонтних робіт за договором було викликано відсутністю належного фінансування робіт з боку Замовника. Згідно актів приймання передачі виконаних робіт №1 від 02.03.2023 р. та №2 від 01.05.2023 р. заборгованість складає 1212318,41 гривень з ПДВ. На сьогоднішній день сума заборгованості не погашена, відсутні будь які оплати за договором. Також, відсутні належні оплати за іншими договорами, що укладені між нашими товариствами. Загальна сума заборгованості більше 12 мільйонів гривень. У подальшому Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 по справі №520/15029/23, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2024, задоволено позов ТОВ "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ВЕРТИКАЛЬ-ПЛЮС" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Головного управління ДПС у Харківській області з питань зупинення/реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 02.02.2023 №2808; зобов`язання Головного управління ДПС у Харківській області виключити позивача з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості.

Відповідач вказує, що виконанню Підрядником робіт у строк завадили несприятливі погодні умови та відсутність необхідних обігових коштів, яка була викликана незаконними діями податкової, що було доведено Підрядником надалі в судовому порядку. При цьому, Підрядник добропорядно намагався виконати роботи швидше та якісно згідно чинних будівельних норм. Увесь час Підрядник листувався з Замовником, пропонував шляхи вирішення проблеми, просив продовжити строк дії договору та робіт до весни, коли погода буде дозволяти виконання такого виду робіт, однак такі пропозиції були відкинуті Замовником недобросовісно.

14.02.2025 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. Позивач не погоджується з доводами відповідача, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що всупереч умовам договору та Графіку виконання робіт (Додаток №3), Підрядник надав акт приймання виконаних будівельних робіт №6 (форма Кб-2в) від 16.05.2024 року на загальну суму 1108923,59 грн, тобто з порушенням строків виконання робіт на 135 календарних днів. Підрядник (відповідач) визнав неналежне виконання умов договору, що спричинено саме з вини відповідача та усунув виявлені дефекти влаштування верхнього шару асфальтобетонного покриття, лише 16.05.2024, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт №6 (форма Кб-2в).

Щодо посилання відповідача на неможливість усунення виявлених дефектів влаштування верхнього шару асфальтобетонного покриття на несприятливі погодні умови для таких робіт, то вказане спростовується тим, що Підрядник при підписанні договору був ознайомлений зі строком виконання робіт, та мав можливість виконати роботи при сприятливих погодних умовах якісно та у встановлені Графіком виконання робіт (Додаток №3) строки, відповідно до Технічних, якісних та кількісних характеристик (Додаток №1), ДБН та іншої нормативної документації. Посилання відповідача на відсутність його вини у неналежному виконанні умов договору з підстав, відсутності необхідних обігових коштів, що були викликані незаконними діями податкової в результаті блокування податкових накладних через віднесення ДПС Підрядника до ризикових платників податку, не може братися до уваги судом, оскільки згідно з частиною 1 статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а статтями 525, 526 ЦК України і статтею 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, а тому, укладаючи правочин, Відповідач повинен був оцінити погоджений сторонами строк виконання зобов`язання з виконання робіт та відповідно, об`єктивно оцінити можливість виконання такого зобов`язання у вказаний у правочині строк.

Позивач вказує, що відповідачем не наведено доводів та не надано належних і допустимих доказів, які підтверджували б наявність виняткових випадків, які надають право суду застосувати положення статті 233 ГК України та частини 3 статті 551 ЦК України, а також, що стягнення штрафних санкцій є неспівмірним з наслідками порушення, не відповідає засадам розумності і справедливості, перетворюється у несправедливо непомірний тягар для відповідача та може спричинити повне зупинення господарської діяльності.

Щодо необхідності дотримання принципу "балансу інтересів сторін у спорі" та врахування важкого майнового стану, позивач зазначає, що ТОВ "Оператор ГТС України" здійснює реалізацію стратегічної державної програми модернізації та розвитку газотранспортної системи, яка у тому числі пов`язана із здійсненням ремонтів об`єктів ГТС (заміни трубопроводів, ремонтів газорозподільчих станцій, заміні лічильників та ВОГ тощо), яка затверджена постановою НКРЕКП від 19.05.2021 № 806 на 10 років (2021 2030). Також ТОВ "Оператор ГТС України" є підприємством критичної інфраструктури та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83 ТОВ "Оператор ГТС України" є підприємством, яке має стратегічне значення для економіки та безпеки держави.

До покладеного на позивача обов`язку стосовно забезпечення безперебійного та безпечного функціонування газотранспортної системи входить, в тому числі обов`язок забезпечення обслуговування та ремонту газотранспортної системи і її складових, що потребує значних матеріальних витрат та, водночас, повинно проводитись своєчасно. Неналежне виконання контрагентами умов договорів, в тому числі неналежне та несвоєчасне виконання зобов`язань відповідачем, результат яких спрямований на забезпечення безпечного функціонування та підтримання газотранспортної системи та її складових в належному стані, безумовно негативно вплине як на функціонування газотранспортної системи в цілому, так і завадить реалізації плану модернізації та розвитку газотранспортної системи України. Зазначене може призвести до неможливості безпечного та безперебійного транспортування природного газу, що, в решті-решт, може призвести до зупинення його транспортування та, як наслідок, побутові споживачі, об`єкти соціальної інфраструктури та інші споживачі не зможуть отримувати природній газ, що вплине на їх можливість забезпечувати належним чином життєдіяльність громадян України.

Крім того, згідно бухгалтерської довідки від 06.01.2025 станом на 15.12.2024 заборгованість замовників послуг за договорами транспортування природного газу з оплати щодобових негативних небалансів перед Оператором ГТС за період з 01.01.2020 по 30.11.2024 складає - 7,20 грн (додається). Також згідно бухгалтерської довідки від 06.01.2025 станом на 15.12.2024 заборгованість замовників послуг за договорами транспортування природного газу з оплати несанкціонованих відборів перед Оператором ГТС за період з 01.01.2020 по 30.11.2024 складає - 942847684,05 грн (додається). Заборгованість Замовників послуг транспортування перед Оператором ГТС динамічно збільшується, що призводить до спричинення збитків Оператору ГТС. Зазначене свідчить про наявність скрутного фінансового стану ТОВ "Оператор ГТС України". Враховуючи наведене та принцип рівності сторін, який вимагає "справедливого балансу інтересів між сторонами", не можуть бути односторонньо застосовані на користь відповідача положення статті 233 ГК України та частини 3 статті 551 ЦК України.

18.02.2025 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, де він зазначає, що основний дефект робіт, який у подальшому виправляв відповідач і який не дозволив заактувати роботи за договором вчасно, стосувався влаштування верхнього шару асфальтобетонного покриття в деяких місцях, що було зафіксовано Актом перевірки якості, кількості, та комплектності товарів, робіт та послуг від 04.01.2024, де Замовником було виявлено дефекти влаштування верхнього шару асфальтобетонного покриття (даний факт також визнається і відповідачем у відзиву і позивачем у відповіді на відзив). У зв`язку з цим, Замовник не підписав Акт приймання виконаних будівельних робіт №4. Тим не менш, діючи добросовісно, Підрядник погодився із наявністю такого дефекту та зобов`язався його усунути та виконати роботи належним чином. Як раз слідуючи тим вимогам договору про належну якість робіт, на які посилається позивач, Підрядник не мав можливості виконувати роботи з усунення дефектів верхнього шару асфальтобетонного покриття, оскільки це б суперечило будівельним нормам та у будь-якому випадку не було б якісною роботою. Виконання робіт Підрядником у січні 2024 р. та надалі, коли мала місце низька температура повітря призвело б до неякісного результату робіт та невідповідності покриття будівельним нормам. несвоєчасним виконанням робіт (ремонтом асфальтно-бетонного покриття) за договором відповідач не завдав жодної шкоди позивачу, це не призвело до зриву господарської діяльності позивача і жодним чином не вплинуло на функціонування газотранспортної системи і надання послуг споживачам. Незважаючи на те, що 16.05.2024 сторонами було підписано Акт приймання-передачі робіт, вже 28.03.2024 асфальтно-бетонне покриття було укладено, і позивач вільно ним користувався, пересувався на транспортних засобах, що жодним чином не заважало його господарській діяльності. виявлений дефект асфальту становив лише 11,55% (20 тон асфальту було додатково витрачено підрядником на усунення дефекту) від загального обсягу 173,115 тон асфальту за переліком робіт. Також, відповідно до Акту звірки, станом на 30.01.2025 заборгованість ТОВ "Оператор ГТС України" перед ТОВ "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ВЕРТИКАЛЬ - ПЛЮС" за договором складає 1433188,41 грн. Тобто, виконавши умови договору відповідач так і не отримав того на що розраховував у повному обсязі, а саме належної оплати за договором. Відповідач хоч і порушив строк виконання робіт, однак таке порушення є несуттєвим, не завдало жодної шкоди позивачу, було зумовлено сукупністю факторів, які об`єктивно завадили відповідачу виконати роботи в строк.

10.04.2025 судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову в повному обсязі заперечував, просив суд задовольнити клопотання щодо зменшення штрафних санкцій.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ВЕРТИКАЛЬ-ПЛЮС" (далі Підрядник) укладено договір № від 12.12.2022 року (далі - договір).

У відповідності до п. 1.1. договору, Підрядник за завданням Замовника, відповідно до умов цього договору про закупівлю, зобов`язується на свій ризик надати послуги: Інші завершальні будівельні роботи (Ремонт будівель і споруд виробничого призначення КС Боярського ЛВУМГ) відповідно до вимог чинних нормативних документів і технічної документації (які, з урахуванням частини 1 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (зі змінами та доповненнями), норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, далі іменуються - роботи), а Замовник - прийняти та оплатити такі роботи відповідно до умов цього договору.

Згідно з п. 1.2. договору, склад, обсяги, вартість робіт та строки визначені Технічними, якісними та кількісними характеристиками (Додаток №1), Договірною ціною (Додаток №2) та Графіком виконання робіт (Додаток №3), які є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 3.1. договору, загальна вартість виконуваних робіт за цим Договором, що є ціною договору згідно із Договірною ціною (Додаток №2) становить: 3704400,00 гри (три мільйона сімсот чотири тисячі чотириста гривень, 00 коп), в тому числі ПДВ 20% 617400,00 грн.

У відповідності до п. 4.1. договору, Підрядник зобов`язується виконати роботи до 31.12.2023 року з обов`язковим дотриманням погодженого із Замовником Графіку виконання робіт (Додаток №3), що додається до цього договору та є невід`ємною його частиною.

Місце виконання робіт (надалі - Об`єкт) відповідно до п. 4.4. договору: Київська область, Фастівський район, м. Боярка, вул. Симона Петлюри. 49.

Згідно з п. 5.1. договору, передача виконаних робіт Підрядником і прийняття їх Замовником оформлюється актами приймання виконаних робіт, підписаними уповноваженими представниками сторін.

У відповідності до п. 7.3.1. договору, Підрядник зобов`язаний виконати якісно та у встановлені Графіком виконання робіт (Додаток №3) строки Роботи відповідно до Технічних, якісних та кількісних характеристик (Додаток №1), ДБН та іншої нормативної документації.

Пунктом 10.1. договору визначено, що у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Пунктом 10.2. договору передбачено, що у випадку несвоєчасного виконання робіт, передбачених Графіком виконання робіт (Додаток №3), до Підрядника застосовуються штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 0.1 % від вартості робіт, які несвоєчасно виконані, за кожен день прострочення виконання робіт, а при порушенні строку виконання робіт більш ніж на 30 (тридцять) календарних днів Підрядник додатково сплачує Замовнику штраф у розмірі 7% від вартості несвоєчасно виконаних робіт.

Пунктом 10.9.1. договору було передбачено, що відповідно до умов пункту 6 розділу 4 тендерної документації процедури закупівлі по предмету закупівлі Інші завершальні будівельні робочі (Ремонт будівель і споруд виробничого призначення КС Боярського ЛВУМГ) згідно оголошення про проведення процедури закупівлі №UA-2022-11-07-013044-а, оприлюдненого на веб-порталі Уповноваженого органу "07" листопада 2022 року, Підрядник зобов`язується надати Замовнику не пізніше дати укладення цього договору в забезпечення виконання договору безвідкличну безумовну банківську гарантію (надалі - Гарантія) на суму 185220,00 грн, що становить 5 % ціни цього договору.

Відповідно до п. 11.1 договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і діє до 30.01.2024. В частині гарантійних зобов`язань діє до закінчення гарантійного строку, а в частині розрахунків до повного їх виконання.

Відповідно до Графіка виконання робіт (Додаток №3) граничний термін виконання робіт - 31.12.2023.

Однак, всупереч умовам договору та Графіку виконання робіт (Додаток №3), Підрядник надав акт приймання виконаних будівельних робіт №6 (форма Кб-2в) від 16.05.2024 року на загальну суму 1108923,59 гри, тобто з порушенням строків виконання робіт на 135 календарних днів.

27 червня 2024 сторонами було підписано Акт про завершення робіт за договором, згідно з яким, відповідно до умов договору № року (надалі - договір) Підрядник виконав, а Замовник прийняв визначні предметом договору роботи Інші завершальні будівельні роботи (Ремонт будівель і споруд виробничого призначення КС Боярського ЛВУМІ). Підрядник виконав роботи з ремонту Ремонт будівель і споруд виробничого призначення КС Боярського ЛВУМІ в межах експлуатації Боярського ЛВУМІ згідно вказаного договору на загальну суму 3478364,26 грн. відповідно до актів викопаних робіт КБ-2в та КБ-3. Якість виконаних робіт відповідає вимогам державних будівельних норм та стандарти, інших нормативних документів, що регламентують проведення будівельних робіт, технічним характеристикам нормативно-технічної документації та документації заводів, фірм-виробників. Економія вартості фактично виконаних робіт відбулась за рахунок уточнення обсягів робіт.

Оскільки Підрядник не виконав роботи у строки встановлені Графіком виконання робіт (Додаток №3), тим самим порушивши умови договору позивачем останньому нараховані пеня в розмірі 149704,68 грн та штраф в розмірі 77624,65 грн.

З огляду на порушення відповідачем строків виконання договору, Позивач надіслав Підряднику претензію № 5 №ТОВВИХ-24-12310 від 12.08.2024 про сплату штрафних санкцій.

Вказана претензія залишена відповідачем без задоволення.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог частини 1 статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України (далі ГК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 ГК України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Частиною 1 статті 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до вимог частини 1 статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно вимог статті 509 ЦК України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором підряду.

Згідно ч. 2 ст. 317 ГК України, загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень ЦК України про договір підряду.

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Відповідно до ст. 843 ЦК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Згідно ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Частиною четвертою статті 882 ЦК України унормовано, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акту про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 2 названої статті, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статей 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно частини четвертої статті 231 ГК України якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Встановлені вище обставини, а саме наявність прострочення виконання відповідачем господарського зобов`язання, свідчить про наявність правових та фактичних підстав для нарахування відповідачу пені у розмірі 149704,68 грн та штрафу у розмірі 77624,65 грн.

Перевіривши правильність здійсненого позивачем розрахунку пені, процентів річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що останній виконано арифметично вірно, згідно з нормами чинного законодавства та у відповідності до умов договору.

Також, відповідачем було заявлено клопотання про зменшення пені на 90%, яке підлягає частковому задоволенню, у виходячи з наступного.

В обґрунтування такого зменшення відповідач вказує на те, що відповідачем роботи на загальну суму 2369440,67 грн за Актами №1 від 02.03.2023 на суму 654823,78 грн з ПДВ, №2 від 01.05.2023 на суму 55794,63 грн. з ПДВ, №3 від 28.12.2023 на суму 220870,00 грн з ПДВ, №4 від 28.12.2023 на суму 800193,50 грн з ПДВ, №5 від 28.12.2023 на суму 136058,76 грн з ПДВ, виконані у встановлений договором строк. Станом на дату подання позову роботи за договором виконані у повному обсязі. Відповідач добросовісно доробив роботи, навіть після закінчення строку передбаченого договором. Доказів понесення будь яких матеріальних збитків позивачем, в зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем зобов`язань за договором згідно Акту №6, матеріали справи не містять.

Судом встановлено відсутність в діях відповідача умисних (заздалегідь передбачуваних) дій, які були викликані несприятливими погодними умовами, що не дозволяли провести відповідні роботи якісно згідно будівельних норм (ДБН В.2.3-4-2000) і підтверджуються відповідними довідками у матеріалах справи. Відповідач не самоусунувся від виконання своїх зобов`язань та шукав шляхи вирішення проблеми, про що свідчить листування між сторонами, з якого вбачається, що відповідач попередив позивача про негативні наслідки виконання робіт при несприятливих погодних умовах, просив відтермінувати їх виконання на весняний період з продовженням строків за договором. Однак, позивачем було відхилено пропозицію щодо укладення Додаткової угоди про продовження строків, при цьому погодивши на технічних нарадах та листуваннях початок робіт у весняний період, коли це буде дозволяти погода.

Відповідач зазнав збитків, у зв`язку з виконанням робіт по договору з усунення недоліків асфальтного покриття, оскільки був вимушений закупати додатковий матеріал суміш асфальтобетонна 20 т на суму 105552,00 грн. Майновий стан відповідача, який на момент виконання робіт, був незадовільний, оскільки були відсутні необхідні обігові кошти, що виникло в результаті блокуванням ДПС податкових накладних внаслідок незаконного віднесення ДПС Підрядника до ризикових платників податку, що було доведено Підрядником у судовому порядку (копія судового рішення та листів Підрядника у справі).

У зв`язку з відсутністю на той час реєстрації податкових накладних, Замовник застосовував відкладальну обставину, передбачену договором і не проводив оплати за договором, водночас Підрядник був зобов`язаний продовжувати виконувати роботи далі. Отримання позивачем коштів за банківською гарантією згідно договору у сумі 185220,00 грн, якою було забезпечено виконання зобов`язання, що майже дорівнює сумі нарахованих штрафних санкцій та частково компенсує позивачу можливі негативні наслідки від невиконання відповідачем договору.

Суд враховує неспівмірність санкцій з фактичним порушенням відповідача; мету неустойки та збалансування інтересів обох сторін.

При цьому, потрібно враховувати правовий зміст інституту неустойки, основною метою якого є стимулювання боржника до виконання основного зобов`язання; при цьому остання не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Сума до стягнення є надто великою та надмірно обтяжливою для відповідача. Суд повинен запобігати намаганню позивача отримати додаткові прибутки нарахованими штрафними санкціями.

Як встановлено судом, відповідач неодноразово звертався з листами з пропозицією укладання додаткової угоди про внесення змін до договору. Виявлення дефектів та виконання робіт з усунення недоліків припало на зимовий період (грудень 2024 січень 2025), коли мала місце мінусова несприятлива погода, яка супроводжувалась снігами, дощами, що підтверджується інформацією Українського гідрометрологічного центру про надання гідрометеорологічної інформації УкрГМЦ ДСНС України № 99 002-2977/99 12 від 13.09.2024.

Зокрема, 22.01.2024 Підрядником надано на адресу Замовника лист №2 та довідку Українського гідрометеорологічного центру. У даному листі Підрядник вказав, що з метою обґрунтування наявності об`єктивної обставини для внесення змін до Договору № від 12.12.2022 р. в частині продовження строку дії договору та строку виконання зобов`язання в частини виконання робіт (виключно для улаштування покриттів товщиною 4 см із гарячих асфальтобетонних сімішей (додавати до 8 см) - 842,0 м2), ним отримано довідку від Українського гідрометеоролоічного центру (від 17.01.2024 р. №12- 07/38) про погодні умови за період з 01.12.2023 р. по 16.01.2024 р. Згідно отриманої інформації підтверджується, що в період з 01.12.2023 р. до 16.01.2024 р. відсутні сприятливі погодні умови для виконання робіт з улаштування покриттів із гарячих асфальтобетонних сумішей, оскільки восени дозволена нормативна температурна норма повітря не нижче +10 С (п. 15.34.1 ДБН В.2.3-4-2000). Продовження строку дії договору (до 31.05.2024 р.) та строків виконання робіт (до 30.04.2024 р.) не призведе до збільшення суми договору. На підставі вищевикладеного, просив укласти додаткову угоду до договору № від 12.12.2022 р. в частині продовження строків виконання робіт до 30.04.2024 р., в частині строку дії договору до 30.05.2024.

У своєму листі від 16.01.2024 Підрядник зазначав, що прострочення виконання ремонтних робіт за договором було викликано відсутністю належного фінансування робіт з боку Замовника. Згідно актів приймання передачі виконаних робіт №1 від 02.03.2023 р. та №2 від 01.05.2023 р. заборгованість складає 1212318,41 гривень з ПДВ. Зокрема в листах зазначалося, що на сьогоднішній день сума заборгованості не погашена, відсутні будь які оплати за договором. Також відсутні належні оплати за іншими договорами, що укладені між нашими товариствами. Загальна сума заборгованості більше 12 мільйонів гривень.

У подальшому Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 по справі №520/15029/23, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2024, задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ВЕРТИКАЛЬ-ПЛЮС" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Головного управління ДПС у Харківській області з питань зупинення/реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 02.02.2023 №2808; зобов`язання Головного управління ДПС у Харківській області виключити позивача з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості.

Згідно з частиною першою статті 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За частиною другою статті 233 ГК України, якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналогічні положення також містить частина третя статті 551 ЦК України, положення якої України надають суду право зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, суд звертає увагу, що неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013. Аналогічні висновки наведені у постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 918/116/19.

Таку функцію, як сприяння належному виконанню зобов`язання, стимулювання боржника до належної поведінки, неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Неустойка не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер (постанова Верховного Суду від 02.11.2022 у справі № 910/14591/21).

Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції діє правило частини третьої статті 551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити

У цих висновках суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 18.04.2023 у справі № 199/3152/20 (Провадження № 14-224цс21) з посиланням на висновки в постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, (провадження № 12-79гс19) (пункт 8.24) та від 28.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц, (провадження № 14-623цс18) (пункт 85).

У визначенні підстав для зменшення розміру неустойки суд виходить з такого.

Так, положеннями статті 3 ЦК України регламентовано загальні засади цивільного законодавства, якими, згідно з пунктами 3, 6 частини першої цієї статті ЦК України, є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність.

Добросовісність є не тільки однією з основоположних засад цивільного законодавства, а також імперативним принципом щодо дій усіх учасників цивільних правовідносин (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Добросовісність - це відповідність дій учасників цивільних правовідносин певному стандарту поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю, повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, що відповідатиме зазначеним критеріям та уявленням про честь і совість. Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 910/16579/20.

Отже, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності, добросовісності та справедливості. А тому, в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності, може бути застосований також закріплений законодавцем в статті 3 ЦК України принцип можливості обмеження свободи договору (статті 6, 627 цього Кодексу) і як норма прямої дії, і як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах.

Отже, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі вичерпного переліку обставин як підстав для зменшення судом розміру неустойки (частина третя статті 551 ЦК України) господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 26.08.2021 у справі № 911/378/17 (911/2223/20).

З огляду на судову практику, у вирішенні судом питання про зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки суди, зокрема, беруть до уваги ступінь виконання основного зобов`язання, поважність причин несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язання, поведінку відповідача, яка свідчить про вжиття ним всіх можливих заходів до виконання зобов`язання (правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 22.05.2019 у справі № 910/11733/18).

При вирішенні питання про зменшення пені суд бере до уваги також співвідношення розміру заборгованості боржника та розміру пені. Такий підхід є усталеним в судовій практиці (постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 та Верховного Суду від 23.09.2019 у справі № 920/1013/18, від 26.03.2020 у справі № 904/2847/19).

Відтак, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду (правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 04.06.2019 у справі № 904/3551/18).

З урахуванням викладеного у сукупності, враховуючи дискреційність наданих суду повноважень щодо зменшення розміру штрафних санкцій, виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін, зважаючи на ступінь виконання зобов`язання в повному обсязі, зважаючи на добросовісну поведінку відповідача, яка свідчить про вжиття відповідачем усіх можливих заходів для виконання зобов`язання, суд приходить до висновку, що справедливим, доцільним, обґрунтованим, таким, що цілком відповідає принципу верховенства права є часткове задоволення зменшення розміру пені та штрафу на 30%, тому клопотання про зменшення пені та штрафу підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути суму пені у розмірі 104793,28 грн та штрафу у розмірі 54337,26 грн.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться в рішенні суду, позаяк не покладаються судом в основу цього судового рішення, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки на підставі ст. 233 ГК України та ч.3 ст. 551 ЦК України покладається на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки, оскільки таке зменшення є наслідком не необґрунтованості позовних вимог в цій частині, а виключно застосування судами свого права на таке зменшення, передбаченого наведеними нормами.

Дана позиція викладена у постанові Верховного суду від 04.05.2018 р. у справі № 917/1068/17.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 3409,94 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вертикаль-Плюс", м. Харків (61060, місто Харків, пр - т Льва Ландау, буд. 155-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, місто Київ, пр-т Гузара Любомира, буд. 44, ) штрафні санкції за договором підряду № від 12.12.2022 року: пеню у розмірі 104793,28 грн, штраф у розмірі 54337,26 грн; витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3409,94 грн.

В іншій частини заявленого позову щодо стягнення пені та штрафу - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне рішення складено "17" квітня 2025 р.

Суддя Л.В. Шарко