ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2025 р. Справа№ 910/63/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Буравльова С.І.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Арановська Н.А., Шимкаренко О.П.

від відповідача: Росавіцька В.П. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІА ВЕНЧУРС»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.01.2025, повний текст якої складено та підписано 07.01.2025

про передачу справи за підсудністю

у справі № 910/63/25 (суддя Чинчин О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНДАСТРІАЛБУД»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІА ВЕНЧУРС»

про стягнення заборгованості у розмірі 2 992 914,55 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

03.01.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНДАСТРІАЛБУД» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІА ВЕНЧУРС» про стягнення заборгованості у розмірі 2 992 914,55 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором підряду № F-20231127-1 від 27.11.2023 року на об`єкті «Нове будівництво виробничого комплексу центру передових технологій за адресою: вул. Авіаційна, с. Крушинка Фастівського району, Київської області».

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду Києва від 07.01.2025 направлено матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНДАСТРІАЛБУД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІА ВЕНЧУРС» про стягнення заборгованості у розмірі 2 992 914, 55 грн за виключною підсудністю до Господарського суду Київської області (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 16/108).

При прийнятті цієї ухвали суд виходив з того, що до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України. Оскільки даний спір стосується прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном у Київській області, тобто спір виник з приводу нерухомого майна, то на підставі пункту 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України справу слід передати на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з цією ухвалою, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, справу повернути до Господарського суду міста Києва для продовження її розгляду за правилами загальної підсудності.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не повно дослідив обставини справи, а ухвалу прийнято з порушенням норм процесуального права.

Зокрема, позивач зазначив, що:

- суд першої інстанції помилково послався на п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України, оскільки за посиланням позивача дана справа не підпадає під виключну підсудність, встановлену частиною 3 статті 30 ГПК України. Спір підлягає розгляду за загальними правилами підсудності, визначеними частиною 1 статті 27 ГПК України, тобто за місцезнаходженням відповідача;

- у цій справі предметом позовних вимог є стягнення заборгованості та відшкодування витрат, що виникли у зв`язку з виконанням договору підряду. Жодна із заявлених вимог не спрямована на захист речових прав або вирішення питань, пов`язаних із правовим режимом нерухомого майна. Об`єкт будівництва виступає лише фоном договірних правовідносин, і цей факт не змінює правову природу спору;

- відсутність прямого зв`язку між предметом спору та правовим режимом нерухомого майна виключає застосування виключної підсудності відповідно до ч. 3 ст. 30 ГПК України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/63/25. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду першої інстанції.

Після надходження матеріалів справи, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2025 апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ст.ст. 174, 258, 260 ГПК України у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Роз`яснено скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали останній має право усунути недоліки зазначені у її мотивувальній частині, надавши суду відповідні докази.

21.02.2025 через систему «Електронний суд» скаржником подано заяву, відповідно до якої недоліки апеляційної скарги усунено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІА ВЕНЧУРС» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.01.2025 у справі № 910/63/25. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 31.03.2025. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі не пізніше ніж 24.03.2025. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі не пізніше ніж 24.03.2025. Участь у судовому засіданні для учасників справи не визнана обов`язковою.

Узагальнені доводи та заперечення позивача

Позивач з доводами апеляційної скарги не погодився та зазначив, що у відповідності до умов договору, будівельні роботи, зокрема земляні та залізобетонні роботи виконувались позивачем на об`єкті будівництва за визначеною адресою. Крім того, матеріали та ресурси поставлялись також за адресою розташування об`єкту будівництва. Також треба враховувати той факт, що спір між сторонами пов`язаний з безпідставною відмовою відповідача від прийняття виконаних позивачем робіт саме на об`єкті будівництва нерухомого майна - Виробничого комплексу центра передових технологій. Тому відповідач вважає помилковими твердження позивача стосовно того, що стягнення заборгованості за актами виконаних робіт та відшкодування витрат позивача у зв`язку з придбанням матеріалів та ресурсів є за своєю суттю фінансовими зобов`язаннями, які виникли в ході виконання договірних обов`язків із оплати робіт та не стосуються правового режиму нерухомого майна.

Явка представників сторін

Представник відповідача в судовому засіданні 31.03.2025 підтримав вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представники позивача в судовому засіданні 31.03.2025 заперечив проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Межі та строк розгляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу задовольнити, оскаржену ухвалу у цій справі скасувати, виходячи з такого.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНДАСТРІАЛБУД» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІА ВЕНЧУРС» про стягнення заборгованості у розмірі 2 992 914,55 грн.

Суд першої інстанції зазначив, що заборгованість, яку просив стягнути позивач виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем його зобов`язань за Договором підряду № F-20231127-1 від 27.11.2023, в п. 2.1 якого зазначено, що Замовник доручає, а Підрядник бере на себе зобов`язання власними та (або) залученими силами та засобами на свій ризик, якісно та згідно з будівельними нормами, у встановлені Договором строки та порядку виконати влаштування гідроізоляції котловану в осях 1-3 (А-Н) на об`єкті будівництва Замовника: «Нове будівництво виробничого комплексу центру передових технологій за адресою: вул. Авіаційна, с. Крушинка Фастівського району, Київської області», а Замовник зобов`язується прийняти результати виконаних робіт і оплатити їх згідно умов цього Договору.

На стадії прийняття позову до розгляду суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки цей спір стосується прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном у Київській області, тобто спір виник з приводу нерухомого майна, тому матеріали справи підлягають передачі за встановленою територіальною підсудністю до Господарського суду Київської області.

Підставою для такого висновку в оскарженій ухвалі зазначено приписи статті 30 ГПК України, які встановлюють правила виключної підсудності господарських спорів.

Зокрема, суд зазначив, що вимога про стягнення з ТОВ «АВІА ВЕНЧУРС» заборгованості у розмірі 2 992 914 грн 55 коп. заявлена у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором підряду № F-20231127-1 від 27.11.2023 на об`єкті «Нове будівництво виробничого комплексу центру передових технологій за адресою: вул. Авіаційна, с. Крушинка Фастівського району, Київської області», а тому даний спір стосується прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном у Київській області, тобто спір виник з приводу нерухомого майна.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Приписи статті 30 ГПК України встановлюють правила виключної підсудності господарських спорів.

Відповідно до частини третьої статті 30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У постанові Верховного Суду у справі № 638/1988/17 від 10.04.2019 Верховний Суд дійшов висновку, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України.

Аналогічних правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 року у справі №911/2390/18.

Частина 3 статті 30 ГПК України визначає, що виключна підсудність застосовується до спорів, які безпосередньо стосуються правового режиму нерухомого майна.

Враховуючи положення частини 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України та правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що виключна підсудність до спорів, які стосуються нерухомого майна, має обмежене застосування. Вона поширюється виключно на спори, пов`язані із захистом речових прав на об`єкти нерухомості.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Суд першої інстанції зазначив, що даний спір стосується прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном у Київській області, тобто спір виник з приводу нерухомого майна.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим, оскільки, як вбачається з матеріалів справи предметом позову є стягнення заборгованості та відшкодування витрат, що виникли у зв`язку з виконанням договору підряду. Позов не містить вимоги, які пов`язані із речовими правами на об`єкт нерухомого майна, зокрема правами власності, користування чи обтяження.

Отже, спір підлягає розгляду за загальними правилами підсудності, визначеними частиною 1 статті 27 ГПК України, тобто за місцезнаходженням відповідача.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд не врахував, що у даному випадку позовна заява не підлягає передачі до Господарського суду Київської області на підставі пункту 1 частини 1 статті 31 ГПК України, оскільки ця справа не підпадає під виключну підсудність, встановлену частиною 3 статті 30 ГПК України.

Зважаючи на вказане, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є обґрунтованими, тож апеляційну скаргу слід задовольнити.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Стаття 280 ГПК України передбачає, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За результатом апеляційного перегляду даної справи, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що при прийнятті оскарженої ухвали мало місце порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.01.2025 у справі № 910/63/25 про передачу справи за виключною підсудністю, - скасувати.

Матеріали справи №910/63/25 повернути до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

Повний текст постанови складено та підписано, - 15.04.2025.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді С.І. Буравльов

О.О. Євсіков